ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 20/189

11.06.08

За позовом Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу»

До                    Дочірньої компанії «Укртрансгаз»Національної акціонерної компанії

«Нафтогаз України»

Від третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет

спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустрія

цінних паперів»

Про                     зобов’язання укласти договір поруки та прийняти акції

Суддя Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

Від позивача           Тимошенко Г.М.- предст. (дов. від 15.02.2006р.)

Від відповідача          Перепечай А.М.- предст. (дов. від 21.12.2007р.)

Від третьої особи не з’явився

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом до Дочірньої компанії «Укртрансгаз»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про зобов’язання відповідача укласти договір поруки в редакції позивача та прийняти акції на виконання умов мирової угоди, затвердженої судом, яка укладена між ВАТ «Алчевський металургійний комбінат»(поручителем якого є позивач), позивачем та кредиторами, одним з яких є відповідач, в особі комітету кредиторів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2008р. порушено провадження у справі №20/189, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустрія цінних паперів», розгляд справи призначено на 20.05.2008р.

20.05.2008р. судом одержано відзив на позовну заяву від відповідача, у якому відповідач заперечив проти позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що проект договору поруки, запропонований позивачем, не відповідає вимогам ст. ст. 553, 554, 559 ЦК України. Договір поруки повинен укладатись між боржником –ВАТ «Алчевський металургійний комбінат»та поручителем –Корпорацією «Індустріальна Спілка Донбасу». У запропонованому проекті договору не зазначено боржника, який несе солідарну відповідальність. Якщо ж вважати, що умови забезпечення зобов’язань боржника у вигляді поруки достатньо передбачені мировою угодою, то виникає питання щодо застосування наслідків, передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України стосовно припинення зобов’язань поруки через перебіг шестимісячного строку виконання основного зобов’язання, протягом якого повинні бути пред’явлені вимоги до поручителя. Крім того, у мировій угоді мова йде не виключно про акції, а про цінні папери. Проте, позивачем пропонуються з усіх цінних паперів лише акції ВАТ «Галицький механічний завод». Позивач повинен пропонувати відповідачу в погашення боргу всі види цінних паперів, а не лише акції.

Представники позивача та третьої особи у судове засідання 20.05.2008р. не з’явились, витребуваних судом документів не надали.

У зв’язку з неявкою у судове засідання представників позивача, третьої особи та неподання витребуваних судом документів, розгляд справи 20.05.2008р. відкладено.

У судовому засіданні 04.06.2008р. представник третьої особи надав суду письмові пояснення на позов, у яких вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У судовому засіданні 04.06.2008р. судом оголошено перерву до 11.06.2008р., з метою виготовлення повного тексту рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 22.01.2004р. №05/283-9/222Б про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат»затверджено мирову угоду, яка укладена між боржником, поручителем –Корпорацією «Індустріальна спілка Донбасу»та кредиторами по справі №05/283-9/222Б в особі членів комітету кредиторів.

Згідно з Додатком №1 до мирової угоди Управління магістральних газопроводів ДП «Донбастрансгаз»є кредитором четвертої черги на суму кредиторських вимог -17 788 058,40грн.

З моменту визнання майнових вимог Управління магістральних газопроводів ДП «Донбастрансгаз», зазначене підприємство було реорганізовано в Управління магістральних газопроводів «Донбастрансгаз»ДК «Укртрансгаз»НАК «Нафтогаз України», тобто філію без права юридичної особи.

П. 9 мирової угоди передбачено, що обов’язок боржника перед кредиторами виникає із умови сплатити 15% від загальної несплаченої кредиторської заборгованості кредиторів 4-ї черги          (щодо відповідача зазначена сума складає 2 668 208,76грн.) на розрахунковий рахунок кожного кредитора в строк до 01.03.2004р. з моменту затвердження Господарським судом Луганської області даної мирової угоди.

П. 10 мирової угоди передбачено, що обов’язок поручителя перед кредиторами виникає із умови сплатити 85% від загальної суми кредиторської заборгованості кредиторів 4-ї черги (щодо відповідача зазначена сума складає 15 119 849,64грн.) шляхом передачі цінних паперів (акцій та інших цінних паперів відповідно до діючого законодавства України) за номінальною вартістю кожному кредитору в строк до 01.03.2004р. з моменту затвердження Господарським судом Луганської області даної мирової угоди.

Відповідно до п. 6 мирової угоди передбачено, що поручитель зобов’язаний з кожним кредитором укласти договір поруки у відповідності до діючого законодавства України.

На суму 3 492 024,00грн. був проведений залік відповідно до договору №786/705 від 19.10.2006р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2006р. №705, відповідно борг позивача перед відповідачем зменшився до 11 627 825,64грн.

Оскільки мировою угодою не був передбачений конкретний вид цінних паперів, які поручитель зобов’язався передати кожному із кредиторів, позивач скористався правом вибору конкретного виду цінних паперів та направив відповідачу проект договору поруки, відповідно до якого відповідачу було запропоновано на виконання мирової угоди прийняти від позивача (поручителя) акції ВАТ «Галицький механічний завод»у кількості 46 511 303 акцій номінальною вартістю 0,25грн. на суму 11 627 825,75грн.

Проте, відповідач відповіді на пропозицію позивача укласти договір поруки та прийняти зазначені акції не надав.

Суд також звертає увагу на те, що матеріали справи містять докази пропонування позивачем відповідачу отримати акції в рахунок погашення заборгованості інших емітентів акцій, зокрема, ВАТ «Укрспецтехнологія», ВАТ «Укрспецметалургія», ВАТ «Автодорексплуатація», ВАТ «Укртермотранссервіс», ВАТ «Укрнафтогаздобування», ВАТ «Обленергодобування», ВАТ «Турбогідравліка», ВАТ «Нафтохітбут», проте відповідач ухилявся від укладення відповідних договорів та приймання акцій.

Пропуск встановленого п. 13 Мирової угоди строку передачі цінних паперів відповідачу, як кредитору, позивач обґрунтовує тим, що позивачем неодноразово надавались пропозиції відповідачу щодо укладення договору поруки на виконання умов мирової угоди, проте, відповідач відмовлявся від прийняття акцій, які пропонувались позивачем.

Крім того, позивач зазначає, що п. 17 Мирової годи передбачено, що дана мирова угода діє до моменту повного погашення боржником зобов’язань по відношенню до кожного з кредиторів.

Згідно із ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов’язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов’язку.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов’язок, виконання зобов’язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Таким чином, у даному випадку має місце прострочення кредитора, а не боржника.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»від 14.05.1992р. №2343-ХІІ мирова угода –це домовленість між боржником та кредитором (групою кредиторів) про відстрочку та (або) розстрочку платежів або припинення зобов’язання за угодою сторін.

Згідно ст. 37 Закону мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов’язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг. Одностороння відмова від мирової угоди не допускається.

Ухиляння відповідача від укладання договору поруки та прийняття запропонованих позивачем акцій призводить до того, що позивач позбавлений можливості виконати умови мирової угоди в частині погашення перед відповідачем 11 627 825,75грн. заборгованості.

Підстави виникнення цивільних прав та обов’язків, серед яких вказано й договори, визначено ст. 11 Цивільного кодексу України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України). Договір набирає чинності з моменту його укладення (ч. 2 ст. 631 Цивільного кодексу України).

20.02.2008 позивач звернувся до відповідача з пропозицією укласти договір поруки на виконання умов мирової угоди, затвердженої судом. Проте, відповідач відповіді на пропозицію позивача не надав.

Як вбачається із мирової угоди, поручитель зобов’язаний укласти договори поруки із всіма кредиторами. Таким чином, укладення зазначених договорів є обов’язковим для сторін мирової угоди.

За наведених обставин, враховуючи неодноразову відмову відповідача від прийняття виконання, запропонованого позивачем, суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про зобов’язання відповідача укласти договір поруки в редакції позивача та зобов’язання відповідача прийняти від позивача цінні папери (акції) ВАТ «Галицький механічний завод» в кількості 46 511 303 акцій, номінальною вартістю 0,25грн. на суму 11 627 825,75грн.

Щодо заперечень відповідача, наведених у відзиві, суд також вважає за доцільне зазначити, що згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов’язок або солідарна відповідальність виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов’язання.

Умови мирової угоди не містять солідарного обов’язку ВАТ «Алчевський металургійний комбінат»та позивача виконати зобов’язання, відповідно відсутні підстави для визначення як сторони у договорі поруки боржника, оскільки боржник не виступає особою, яка несе солідарну відповідальність.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Зобов’язати Дочірню компанію «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»(м. Київ, Кловський узвіз, 9/2, ) укласти договір поруки з Корпорацією «Індустріальна спілка Донбасу»(м. Донецьк, вул. Щорса, 48, ) в редакції, запропонованій Корпорацією «Індустріальна спілка Донбасу».

3.          Зобов’язати Дочірню компанію «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»(м. Київ, Кловський узвіз, 9/2, ) прийняти від Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу»(м. Донецьк, вул. Щорса, 48, ) цінні папери (акції) Відкритого акціонерного товариства «Галицький механічний завод»() у кількості 46 511 303 акцій, номінальною вартістю 0,25грн. на суму 11 627 825,75грн.

4.          Стягнути з Дочірньої компанії «Укртрансгаз»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»(м. Київ, Кловський узвіз, 9/2, ) на користь Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу»(м. Донецьк, вул. Щорса, 48, ) 85,00грн.-державного мита, 118,00грн.-витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.          Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його прийняття.

Суддя           В.В. Палій