ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008 р.

№ 14/364/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Удовиченко О.С.

суддів Мамонтової О.М.

Хандуріна М.І.

За участю представників сторін: не з'явилися

від позивача

від відповідача

розглянувши касаційну скаргу ЗАТ "Металургмонтаж-203" на рішення господарського суду Запорізької області від 28.11.07р.

у справі № 14/364/07

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя

до ЗАТ "Металургмонтаж-203", м. Запоріжжя

про стягнення 2 432,72 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 28.11.07р. у справі № 14/364/07 (суддя Хоролець Т.Г.) задоволено позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя до ЗАТ "Металургмонтаж-203" про стягнення 2 432,72 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить рішення від 28.11.07р. скасувати та припинити провадження у справі. В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушення судом норм процесуального права, зокрема, ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на слідуюче.

Як вбачається з матеріалів справи, Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя звернулося з позовом до ЗАТ "Металургмонтаж-203" про відшкодування 2 432,72 грн. витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1.

Рішення господарського суду Запорізької області від 28.11.07р. у цій справі прийняте за нормами Господарського процесуального кодексу України.

01.09.2005 набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 6 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 4 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАСУ) передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

У пункті 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що справа адміністративної юрисдикції –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Визначення суб’єкта владних повноважень дається в пункті 7 статті 3 цього Кодексу, згідно з яким це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Позивачем у справі є Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя.

Згідно ч. 1 ст. 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 № 121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Згідно з пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2 (далі –Положення про управління Пенсійного фонду), управління у районах, містах і районах у містах (далі - Управління) є органами Пенсійного фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду.

Підпунктом 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду передбачено, Управління відповідно до покладених на нього завдань контролює надходження страхових внесків та інших платежів до Пенсійного фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати страхових внесків, цільового використання коштів Пенсійного фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

З наведеного випливає, що Управління, у даній справі, виступає як орган державної влади при здійсненні ним владних управлінських функцій і як суб'єкт владних повноважень.

Враховуючи, що однією із сторін є суб’єкт владних повноважень, а спір за своєю правовою природою належить до сфери регулювання публічного права, крім того, ця справа не підпадає під перелік публічно-правових справ, на які не поширюється компетенція адміністративних судів (ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України), колегія суддів вважає, що він повинен вирішуватися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Водночас Вищий господарський суд України не має повноважень з касаційного перегляду публічно-правових спорів по суті.

Приймаючи до уваги, що дану адміністративну справу господарським судом розглянуто після набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України за правилами господарського судочинства, тому рішення господарського суду першої інстанції підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, колегія дійшла висновку, що справу необхідно направити до місцевого господарського суду для нового розгляду, за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ЗАТ "Металургмонтаж-203" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 28.11.07р. у справі № 14/364/07 скасувати повністю.

Справу № 14/364/07 передати на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Головуючий суддя О.С. Удовиченко

Судді:                                                                       О.М. Мамонтова

М.І. Хандурін