ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2008 р.

№ 05-5-34/6730

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. –головуючого,

Михайлюка М.В.,

Мележик Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві касаційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 1 липня 2008 року у справі № 05-5-34/6730 за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ, до Відкритого акціонерного товариства "Готель "Дніпро", м. Київ, про стягнення 41 659,14 грн.,

за участю представників сторін:

позивача –ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" –Лебедюк Ю.А. (дов. № 106/10 від 15.07.2008 р.);

відповідача –ВАТ "Готель "Дніпро" –Барановська Н.А. (дов. № 111 від 30.09.2008 р.); Садовнікова В.В. (дов. № 113 від 30.09.2008 р.);

встановив:

У червні 2008 року позивач –Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" пред’явив у господарському суді позов до відповідача –Відкритого акціонерного товариства "Готель "Дніпро" про стягнення 41 659,14 грн.

Вказував, що Дочірньою компанією "Торговий дім "Газ України", правонаступником якого є ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", відповідно до платіжних доручень № 4 від 6 травня 2000 року та № 92 від 21 липня 2000 року перераховано на рахунок ВАТ "Готель "Дніпро" грошові кошти у сумі 41 659,14 грн.

Посилаючись на безпідставне перерахування грошових коштів та на відмову відповідача повернути безпідставно набуті кошти, позивач просив задовольнити його вимоги, стягнути з відповідача на його користь 41 659,14 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 1 липня 2008 року (суддя Сташків Р.Б.) повернуто позовну заяву ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" на підставі п.п. 4, 10 ст. 63 ГПК України, оскільки позивачем сплачене державне мито не за тими реквізитами, що зазначені в листі Головного управління Державного казначейства у м. Києві від 9 лютого 2007 року № 6.1-08//1189 та не надано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В апеляційному порядку ухвала місцевого суду не оскаржувалася.

У касаційній скарзі ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, а саме: ст. 63 Господарського процесуального кодексу України –просить скасувати ухвалу місцевого суду та зобов'язати суд першої інстанції прийняти до провадження позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 46 ГПК України державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Згідно з пунктом третім частини першої статті 57 ГПК до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що реквізити рахунку для зарахування державного мита, зазначені в платіжному дорученні від 17 червня 2008 року № 3152, не відповідають реквізитам рахунку, на який має сплачуватися державне мито з позовних заяв, що подаються до Господарського суду міста Києва. Разом з тим, судом зазначено, що позивачем не додано до позовної заяви доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п.п. 4, 10 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Проте, визнавши відсутніми належні докази сплати державного мита в установленому порядку, місцевий господарський суд не врахував, що при вирішенні питання щодо дотримання скаржником вимог пункту третього частини першої статті 57 ГПК України юридичне значення має факт зарахування державного мита до державного бюджету.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, а саме з платіжного доручення № 3152 від 17 червня 2008 року, про зарахування державного мита до державного бюджету свідчить напис кредитної установи, скріплений першим і другим підписами посадових осіб та відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення, як того вимагає пункт 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої Наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 року № 15.

За наявності сумнівів у надходженні та зарахуванні державного мита до державного бюджету України місцевий господарський суд не позбавлений був права, прийнявши позов до провадження, на підставі статті 38 ГПК України витребувати у позивача додаткові докази такого зарахування, зокрема, відповідне підтвердження територіального органу державного казначейства, якому мито перераховано.

Незважаючи на викладене, та на те, що факт надходження держмита до державного бюджету підтверджувався доданим до матеріалів справи платіжним дорученням № 3152 від 17 червня 2008 року, а сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підтверджується платіжним дорученням № 3146 від 17 червня 2008 року, Господарським судом міста Києва повернуто позовну заяву без розгляду, чим порушено приписи п.п. 4, 10 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що ухвала місцевого господарського суду про повернення позовної заяви підлягає скасуванню, а справа –направленню на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 1 липня 2008 року у справі № 05-5-34/6730 скасувати.

Справу передати на розгляд Господарському суду міста Києва зі стадії порушення провадження.

Головуючий:

Н. Дунаєвська

Судді:

М. Михайлюк

Н. Мележик