ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.08 Справа № 14/50

За позовом : Колективного підприємства “Тема”, м.Стрий Львівської області

до відповідача : Відкритого акціонерного товариства “Львівський автомобільний завод”, м.Львів

Про розірвання договору підряду

Суддя Кітаєва С.Б.

Секретар: Митник Ю.О.

За участю представників:

від позивача: не з”явились

від відповідача : Кіселик С.П. –представник

Представникам сторін роз’яснено їх права й обов’язки, передбачені ст.ст20,22 ГПК України. Заяв про відвід суду не поступало. Про технічну фіксацію процесу сторони не заявляли клопотань

Суть спору: Позов заявлено Колективним підприємством “Тема”, м.Стрий Львівської області до відповідача : Відкритого акціонерного товариства “Львівський автомобільний завод”, м.Львів про розірвання договору підряду, укладеного між колективним підприємством “Тема” та Відкритим акціонерним товариством “Львівський автобусний завод”.

Ухвалою від 22.02.2008 року порушено провадження у справі і призначено справу до розгляду на 26.03.2008 року. Вимоги до сторін по підготовці справи до розгляду в судовому засіданні, зокрема про документи, які необхідно подати сторонами, зазначено в ухвалі.

10.03.2008 року по справі № 14/50 до господарського суду поступив відзив за № 09/04-01, датований 09.04.2008 р, від ВАТ “Пасавтопром” , з підстав, зазначених у якому, вказана особа просить припинити провадження у справі.

В судове засідання 26.03.2008 року відповідач не забезпечив явку повноважного представника, а позивач –не подав документів які витребовувались ухвалою про порушення провадження у справі ( в тому числі і доказів включення відповідача до ЄДРПОУ станом на час подання даного позову до суду). Зважаючи на зазначені обставини ухвалою від 26.03.2008 року розгляд справи було відкладено на 10.04.2008 року.

04.04.2008 року позивач надіслав до суду “Відзив за справою № 14/50” за вих № 01 від 26.03.2008 року ( зареєстрований в канцелярії суду за вхідним номером 8017) в якому доводив до відома суду , що “укладений між КП “Тема” і ВАТ “ЛАЗ” Договір № 1 від 25.02.2002 року необхідно розглядати як Договір № 1 від 25.02.2003 року, допущену неточність “2002” замість “2003” просить вважати механічною помилкою”.

10.04.2008 року позивач надіслав до суду телеграму, в якій просив відкласти розгляд даної справи, призначеної на 10.04.2008 р, у зв”язку із хворобою позивача ( телеграма зареєстрована в канцелярії суду за вхідним номером 51/4 в день надходження).

З підстав, наведених в ухвалі від 10.04.2008 року розгляд справи відкладено на 21.04.2008 року

10.04 та 11 .04.2008 року від позивача поступили в канцелярію суду клопотання про долучення до матеріалів справи документів ( клопотання зареєстровані за вхідними номерами 8575, 8637). Зокрема, до клопотання від 11.04.2008 року долучено позивачем довідку Головного управління статистики у Львівській області за № 20-09/734 від 26.03.2008 року, в якій повідомляється, що Відкрите акціонерне товариство “Львівський автомобільний завод” в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України по Львівській області не значиться. Разом з тим, клопотання від позивача, у зв”язку зі встановленою обставиною, до суду не поступали.

21.04.2008 р до суду надійшло від позивача клопотанння про долучення до матеріалів справи чергових документів .

В судове засідання, яке було призначено на 21.04.2008 року позивач не забезпечив явку повноважного представника . Клопотання, заяви від позивача не надходили.

ВАТ “Пасавтопром” подало 15.04.2008 р клопотання про долучення до матеріалів справи копії Статуту та свідоцтва про державну реєстрацію ВАТ “Пасавтопром” (клопотання зареєстроване за вхідним номером 9093).

Відповідно до п.2.1 Статуту вбачається, що ВАТ “Пасавтопром” є правонаступником відкритого акціонерного товариства “Львівський автобусний завод”, що було створене згідно рішенням Міністерства машинобудування,військово-промислового комплексу і конверсії України від “08 серпня 1994 р № 1122” “а” шляхом перетворення державного підприємства “Львівський автобусний завод” у відкрите акціонерне товариство відповідно до Указу Президента України від 15 червня 1993 р № 210/93 “Про корпоратизацію державних підприємств” та інших законодавчих актів України”. Відповідно до Свідоцтва Серія АОО № 762013 про державну реєстрацію юридичної особи ВАТ “Пасавтопром”, останнє зареєстроване 25.08.1994 р .

Представник ВАТ “Пасавтопром” підтвердив в засіданні 21.04.2008 р , що товариство являється правонаступником ВАТ “Львівський автобусний завод” та вказав , що даний позов не визнає, поскільки згідно п.10 договору підряду № 1 від 25.02.2003 р ( згідно уточнення позивача у “відзиві” за вих № 01 від 26.03.2008 р саме про розірвання договору № 1 від 25.02.2003 р заявлена вимога у позовній заяві) чітко зазначено термін дії договору до 31.12.2003 року , що становить з моменту закінчення дії договору 3 роки 11 місяців; вважає, що позивач пропустив строки позовної давності.

Відповідно до ст..69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. Позовна заява без номера від 28.11.2007 року поступила до господарського суду Львівської області 19.02.2008 року та зареєстрована за вхідним номером 1350, що підтверджується відміткою канцелярії та засвідчується печаткою канцелярії суду на першій сторінці позовної заяви.

Відповідно до ст..75 Господарського процесуального кодексу справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Судом встановлено :

Договір № 1 , вимогу про розірвання якого заявив позивач, було укладено 25.02.2003 року між ВАТ “Львівський автобусний завод” ( Покупець за договором) та КП “Тема” ( Продавець за договором) відповідно до предмету якого ( п.1.1) продавець зобов”язувався спроектувати і виготовити, а покупець купити технологічну оснастку і нестандартне обладнання, виготовлене згідно виданих покупцем технічних завдань, що надалі іменується “оснастка” , згідно календарного плану, який є невід”ємною частиною цього договору. Відповідно до п.2.1 ціна на оснастку встановлюється згідно календарного плану

Відповідно до п.10 термін дії договору встановлений з дня підписання до 31.12.2003 року.

Як вбачається з розділу 11 Договору “Юридичні адреси сторін”, від “покупця” –ВАТ “Львівський автобусний завод”, договір підписано Головою правління ВАТ “ЛАЗ”, місцезнаходженням ВАТ вказано адресу : м.Львів, вул..Стрийська,45; код ЗКПО : 05808787. Отже, стороною за договором був не ВАТ “Львівський автомобільний завод”, а ВАТ “Львівський автобусний завод” .

Однак, як вбачається із статуту ВАТ “Пасавтопром”, останнє є правонаступником ВАТ “Львівський автобусний завод “ і набуло права юридичної особи з моменту його державної реєстрації та здійснює свою діяльність згідно з чинним законодавством та цим Статутом. Відповідно до Свідоцтва ( Серія АОО № 762013) про державну реєстрацію юридичної особи –Відкрите акціонерне товариство “Пасавтопром” зареєстроване, ідентифікаційний номер ВАТ 05808787.

На підставі наведеного, поданих до справи документів, суд прийшов до висновку, що відповідачем за даним позовом слід вважати ВАТ “Пасавтопром” м.Львів, вул..Стрийська,45.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в засіданні представника відповідача суд прийшов до висновку , що у задоволенні позову позивачу слід відмовити.

Як вказано в Договорі № 1 від 25.02.2003 року –термін дії договору до 31.12.2003 року. Доказів укладення додаткових угод до даного договору, якими б було внесено зміни в пункт договору, яким передбачено термін його дії, чи доповнено зміст договору пунктом у якому б було вирішено питання про продовження (пролонгацію) його дії на новий строк –позивач суду не подав; відповідач стверджує про відсутність між сторонами додаткових угод до договору № 1 від 25.02.2003 року з цього питання.

Строком дії договору є період часу , на котрий встановлюється договірний зв”язок між сторонами і протягом якого договір підлягає виконанню в повному обсязі, тобто, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов”язки відповідно до договору.

З 01 січня 2004 року, згідно з пунктом 1 та пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року втратив чинність.

Разом з тим, як вбачається, позивач обґрунтовує свої позовні вимоги посиланням на нормативно-правовий акт ( на ЦК України, .2004 р), хоч останній на момент припинення дії спірного договору ще не набрав чинності.

Відтак, правомірність чи неправомірність заявленої позивачем вимоги про розірвання договору має оцінюватись господарським судом стосовно вимог законодавства, чинного на момент як укладення так і припинення дії спірного договору.

Відповідно до ст..4 ЦК УРСР (1963 р) цивільні права і обов”язки виникають , зокрема, з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст..6 названого кодексу, захист цивільних прав здійснюється судом шляхом , зокрема, припиненння або зміни правовідношення., зокрема ( наприклад, подання позову про розірвання договору).

Відповідно до ст..71 ЦК (1963 р) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Позовна давність –це встановлений законом строк для захисту порушеного права Відповідно до ст..74 вимога про захист порушеного права приймається до розгляду судом незалежно від закінчення строку позовної давності., а відповідно до ст..75 ЦК УРСР (1963 р) позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін. Відповідно до ст..76 зазначеного кодексу –перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Щодо договірних відносин, то в них, як правило, визначено строк виконання договору. Тому перебіг строку позовної давності починається з часу, коли настав цей строк, а при його відсутності в договорі –з дня відмови боржника задовольнити вимогу кредитора і виконати своє зобов”язання.

Як вказує позивач у позовній заяві , ним у відповідності до договору № 1 від 25.02.2003 року було розроблено конструкторську документацію на технологічну оснастку та відпущено цю оснастку відповідачу. Разом виконано обсяг робіт на загальну суму 78200,00 грн. ВАТ “ЛАЗ” із зазначеної суми проплатив в формі авансу по платіжному дорученню від 08.04.2003 року тільки 30000,00 грн. Останній відпуск продукції мав місце по накладній № 04/07 від 25 липня 2003 року ( кондуктор 207-7347-6242 в кількості 1 шт на суму 2700,00 грн та пристрою 207-7242-6030 в кількості 1 шт на суму 7100,00 грн. ( в загальному –на 9800,00 грн)

Умовами Договору, зокрема п.3.1 передбачено умови оплати вартості оснастки, яка є предметом договору № 1 від 25.02.2003 року. Зокрема, відповідно до частини другої зазначеного пункту договору, повний розрахунок відповідач повинен був провести на протязі 10 банківських днів , після отримання по факсу повідомлення про готовність оснастки до відвантаження. Таким чином, факт отримання продукції відповідачем свідчить , що таке повідомлення мало місце і ( незважаючи на те, що дата його (повідомлення) не доведена позивачем) вже, навіть протягом 10 днів від моменту отримання продукції ( тобто від 25.07.2003 р + 10 банківських днів, станом на початок серпня 2003 року) позивачу було відомо про відсутність проплати зі сторони відповідача за відпущену продукцію. Відтак, з часу настання строку виконання зобов”язань за договором для відповідача по оплаті отриманої продукції і до закінчення терміну дії договору ( тобто, до 31.12.2003 року) позивач вправі був звертатись до суду з вимогою про розірвання договору.

День одержання позовної заяви до господарського суду визначається датою реєстрації позовної заяви в канцелярії господарського суду. День надходження позовної заяви до господарського суду, відповідно до п.2.3 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України від 10 грудня 2002 року № 75 засвідчується на першому аркуші позовної заяви проставленням реєстраційного штампа, дати надходження до суду, реєстраційного номера. Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява позивача від 28.11.2007 року про розірвання договору № 1 від 25 лютого 2003 року поступила до господарського суду Львівської області 19.02.2008 року і зареєстрована за вхідним номером 1350.

Відповідно до ст..80 ЦК (1963 р) закінчення строку позовної давності до пред”явлення позову є підставою для відмови у позові..

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Водночас , за змістом зазначеної статті порушення права чи законного інтересу або спір щодо них повинні існувати на момент звернення до суду. Якщо в результаті розгляду справи виявиться, що порушення відсутнє, що і встановлено судом при розгляді даного спору, то суд повинен відмовити в позові.

Відтак, з огляду на наведене, матеріали справи, позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст..ст..1,2,12,18,20,21,22, 25,32,33,34,36,43,49,75,82,84,85 ГПК України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                                                           Кітаєва С.Б.