ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 5020-9/090
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

"14" липня 2008 р. 14:40                                                                                м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя в складі:

судді Рибіной С. А.,

при секретарі: Філонович Є.Д.,

за участю представників сторін

позивача –Кухаренко В.М., довіреність №04-01 від 08.01.2008;

відповідача –не з’явився;

третя особа –Максимова Н.М., довіреність № 441/08 від 06.02.2008.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Севастопольського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Державного підприємства „Севастопольське досвідне лісомисливське господарство”, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Севастопольського міського центру зайнятості, про стягнення 49341,52 грн.

Суть спору:

Севастопольське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду із адміністративним позовом до Державного підприємства „Севастопольське досвідне лісомисливське господарство” про стягнення адміністративно-господарських санкцій в розмірі 44605,00 грн. та пені в сумі 4736,52 грн.

Ухвалою від 02.04.2008 відкрито провадження у справі, до участі у справі за ініціативою суду залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Севастопольський міський центр зайнятості, попереднє судове засідання призначено на 21.04.2008, сторони зобов’язані надати суду відповідні документи.

До початку попереднього засідання 21.04.2008 від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника, враховуючи письмові пояснення (вх. № 6886).

Ухвалою суду від 21.04.2008 підготовче провадження по справі закінчено, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засідання на 20.05.2008.

Ухвалою суду від 20.05.2008 провадження по справі зупинено за клопотанням позивача до 07.07.2008, у судовому засіданні оголошена усна ухвала про відкладення розгляду справи на 08.07.2008.

Ухвалою суду від 07.07.2008 провадження у справі поновлено.

Відповідач явку свого повноважного представника в жодне судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце судових засідань був повідомлений належним чином та своєчасно (поштові повідомлення про вручення а.с. 28, 39), докази поважності причин неявки в засідання та витребувані судом документи не представив.

Згідно ст.ст. 27, 49, 51, 130 Кодексу адміністративного судочинства України, представникам позивача та третьої особи роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки.

Відповідно до статей 9, 10 Конституції України, статті 9 Європейської хартії регіональних мов (ратифікована Законом України від 15.05.2003), статті 3 Декларації прав національностей України (від 01.11.1991 № 1771), статті 10 Закону України «Про судоустрій України»від 07.02.2002, статті 18 Закону УРСР «Про мови в УРСР»від 28.10.1989, статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України суд задовольнив клопотання представників позивача та третьої особи та вони давали пояснення по справі російською мовою.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши інші докази в межах позовних вимог, суд встановив:

Згідно статті 8 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” державне управління в галузі забезпечення соціальної захищеності інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, Міністерством охорони здоров’я України та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1434 Фонд соціального захисту інвалідів є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінпраці та підпорядковується йому.

Згідно пункту 9 цього ж Положення для реалізації покладених на Фонд завдань за погодженням з Мінпраці утворюються територіальні відділення Фонду в межах граничної чисельності його працівників.

За змістом статті 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” саме Фонду соціального захисту інвалідів надано право на стягнення адміністративно-господарських санкцій за недодержання законодавчо встановленого нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Таким чином, даний позов підлягає розгляду господарським судом в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17.01.2006.

Згідно статті 10 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів” фінансування роботи із соціальної захищеності інвалідів здійснюється Фондом України соціального захисту інвалідів. Виходячи з Положення про Севастопольське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів, затвердженого директором Фонду 10.06.2004, дане відділення є територіальним органом урядового органа державного управління - Фонду соціального захисту інвалідів, на яке, зокрема, покладений контроль за своєчасним і повним перерахуванням у бюджет відділення штрафних санкцій підприємствами, установами, організаціями за недотримання ними нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, вживання заходів по стягненню штрафних санкцій у випадку їхньої несплати в судовому порядку.

Основні правила щодо працевлаштування інвалідів, зокрема, приписи стосовно органів та організацій, що мають здійснювати працевлаштування інвалідів, нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів та штрафних санкцій за його невиконання, містять статті 17-20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-ХІІ від 21.03.1991 (зі змінами та доповненнями, далі –Закон №875).

Частинами другою, п`ятою статті 19 Закону №875 встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

03.09.2007 співробітниками Севастопольського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів України була проведена перевірка ДП „Севастопольське досвідне лісомисливське господарство” стосовно виконання вимог статей 19, 20 Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” за 2006 рік.

В ході перевірки встановлено, що за 2006 рік норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів склав 6 робочих місць від загальної кількості працюючих на підприємстві (144 особи), фактично на підприємстві працював один інвалід. Середньорічна заробітна плата на підприємстві за 2006 рік склала 8921,00 грн., статистичні звіти форми №10-ПІ за 2006 рік до відповідних органів не надавались, атестація вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів на підприємстві не проводилась.

Середньоблікова чисельність штатних працівників облікового складу та працюючих інвалідів, у відповідності із статтями 19, 20 Закону №875, розраховується відповідно до пункту 3 „Інструкції зі статистики кількості працівників”, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 №286 (зареєстрована Міністерством юстиції України 30.11.2005 за №1442/11722).

Середньоблікова чисельність працюючих інвалідів складає одну одиницю, тобто менш ніж встановлений норматив для працевлаштування інвалідів на п’ять одиниць.

Вказані порушення вимог діючого законодавства зафіксовані в акті перевірки підприємства №47 від 03.09.2007.

З наданих позивачем додаткових документів (статут підприємства відповідача, довідка ДПІ в Балаклавському районі м. Севастополя) вбачається, що відповідач не відноситься до підприємств, установ і організацій, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів, тому на нього не розповсюджується ч. 1 ст. 20 Закону №875.

Згідно з частиною першою статті 20 Закону №875 підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону №875 для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням господарського суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.

В добровільному порядку погашення визначених позивачем по результатам перевірки про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік адміністративно-господарських санкцій в розмірі 44605,00 грн. відповідачем не проведено.

Будь-які докази звільнення відповідача від сплати даних санкцій відповідачем не надані.

Матеріалами справи підтверджується, що чисельність працюючих інвалідів на підприємстві відповідача менш, ніж встановлено нормативами, а тому відповідач повинен сплатити адміністративно-господарські санкції, передбачені статтею 20 Закону №875, а також пеню в розмірі 4736,52 грн., стягнення якої встановлено статтею 20 Закону №875.

Відповідно до письмових пояснень (вих. № 6886) Севастопольського міського центру зайнятості ДП „Севастопольське досвідне лісомисливське господарство” протягом 2006 року не надавало відомості про наявність вільних вакансії по працевлаштування інвалідів, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи викладене, суд вважає доводи позивача обґрунтованими та такими, що підтверджені відповідними доказами, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути Державного підприємства „Севастопольське досвідне лісомисливське господарство” (99043, м. Севастополь, вул. Новикова, буд. 60-А; , р/р 003 в БО СГБ УСБ, МФО 324295) на користь Севастопольського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів (99011, м. Севастополь, вул. Гоголя, 20 А, ідентифікаційний код 24694007, відомості про рахунки відсутні) заборгованість у розмірі 49341,52 грн., з яких: 44605,00 грн. - сума штрафних санкцій 4736,52 грн. – пеня.

Видати виконавчий лист після набрання постановою законної сили.

3.          Копії постанови направити сторонам.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини п’ятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. . У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Виконавчий лист видається за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено.

Суддя підпис С. А. Рибіна

Згідно з оригіналом

Суддя С. А. Рибіна

18.07.2008

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

18.07.2008.

Розсилка:

1. позивач - СМВ Фонду соціального захисту інвалідів (99011, м. Севастополь, вул. Гоголя, буд. 20-А)

2. відповідач - Державного підприємства „Севастопольське досвідне лісомисливське господарство” (99043, м. Севастополь, вул. Новикова, буд. 60-А)

3. третя особа –Севастопольський міський центр зайнятості (99040, м. Севастополь, вул. Руднєва, буд. 40)

4. справа

5. наряд