ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2008 р.

Справа № 8/797/07

м. Одеса

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.В. Сидоренко

суддів Н.Б. Таценко, М.А. Мишкіна

при секретарі судового засідання Скуділо О.В.

за участю представників сторін

від позивача –не з’явився

від відповідача - Савицька О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства „Миколаївоблтеплоенерго”

на рішення господарського суду Миколаївської області від 17.01.2008 р.

у справі № 8/797/07

за позовом Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”

до Обласного комунального підприємства „Миколаївоблтеплоенерго”

про стягнення коштів у сумі 15505254 грн. 96 коп.

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням господарського суду від 17.01.2008 р. (суддя Гриньова Т.В.) позов Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (далі - ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України”) про стягнення боргу та штрафних санкцій за поставлений природний газ по договору № 4-06/06-621ТЕ-22 задоволений повністю, стягнуто з Обласного комунального підприємства „Миколаївоблтеплоенерго” (далі - ОКП „Миколаївоблтеплоенерго”) на користь ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” 12710359 грн. 32 коп. основного боргу; 1029691 грн. 63 коп. пені; 1552585 грн. 12 коп. інфляційних збитків; 212618 грн. 89 коп. - 3% річних. Виконання рішення відстрочено до 06.06.2008 р. Приймаючи рішення суд, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог щодо сплати основного боргу, дійшов висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на чинному законодавстві та підтверджені матеріалами справи.

Не погоджуючись частково з вказаним судовим рішенням, ОКП „Миколаївоблтеплоенерго” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить його (рішення) змінити та, враховуючи наданий розрахунок, стягнути інфляцію у сумі 1398427,58 грн., зменшити розмір пені, надати розстрочку виконання рішення по справі строком на 24 місяця, з оплатою рівними частинами щомісячно, починаючи з 06.06.2008 р. до 06.06.2010 р. В іншій частині судове рішення не оскаржується. Обґрунтовуючи свою правову позицію скаржник посилається на те, що позивачем невірно розраховано суму, на яку збільшився розмір боргу внаслідок інфляційних процесів. Також скаржник зазначає, що суд мав можливість зменшити розмір пені, оскільки несвоєчасна сплата за договором № 4-06/06-621ТЕ-22 у відповідача склалася не з його вини.

У відзиві на апеляційну скаргу ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” вважає, що наведений у позовній заяві порядок нарахування інфляційних витрат є вірним та не може проводитись іншим чином, оскільки він відповідає вимогам закону, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, судова колегія, приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України апеляційна інстанція не зв’язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що 30.10.2006 р. між ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” (Постачальник) та ОКП „Миколаївоблтеплоенерго” (Покупець) укладено договір № 4-06/06-621ТЕ-22 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій, відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця в 2006 р. природний газ, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах даного договору.

На виконання вказаного договору позивач поставив відповідачу за період листопад-грудень 2006 р. 32107,615 тис. м. куб. імпортованого природного газу туркменського походження, що підтверджується актами прийому-передачі наявними в матеріалах справи (а. с. - 13, 14). Скаржник проти отримання за вказаними актами зазначеної в них кількості природного газу не заперечує.

Відповідно до п. 6.1 договору поставки № 4-06/06-621ТЕ-22 остаточний розрахунок за фактично спожиті та протранспортовані обсяги газу здійснюється до 10 числа, наступного за місяцем поставки газу. Отже вказане зобов'язання повинно бути виконане до 10 грудня 2006 р. - по акту прийому-передачі від 30.11.2006 р. на суму 9566125,51 грн. та до 10 січня 2007 р. - по акту прийому-передачі від 31.12.2006 р. на суму 12459695,81 грн.

Наразі, апеляційна інстанція повністю погоджується з висновком господарського суду про неналежне виконання відповідачем грошових зобов’язань по договору № 4-06/06-621ТЕ-22 та про задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 12710359 грн. 32 коп.

Разом з тим, суд, визначаючи розмір штрафних санкцій на підставі ст. 231 ГК України, помилково не застосував до спірних правовідносин положення ч. 1 ст. 232 ГК України. Наведений вище висновок судової колегії базується на наступному.

Так, як вбачається з позовних вимог ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” разом із стягненням основного боргу та пені також просив стягнути з відповідача 212618,89 грн. - 3% річних та 1552585,12 грн. – вартості, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, що, в свою чергу, за своєю правовою природою і згідно до приписів ч. 1 ст. 22 ЦК України та ч. 1 ст. 225 ГК України, являється збитками. Отже, позивач звернувся з позовними вимогами про стягнення, крім основного боргу, також штрафних санкцій та збитків, які йому були заподіяні відповідачем в зв’язку з неналежним виконанням останнім зобов’язань по договору № 4-06/06-621ТЕ-22. Господарський суд, розглядаючи даний спір, на наведені вище обставини уваги не звернув. Разом з тим вони (обставини) мають суттєве значення для правильного вирішення спору, оскільки, враховуючи, що: 1) між сторонами у даній справі існують саме господарські відносини; 2) сторони не визначили в договорі можливість стягнення збитків у повній сумі, понад штрафних санкцій, - законодавець, приписами ч. 1 ст. 232 ГК України, встановив, що при таких обставинах збитки повинні відшкодовуватись лише в частині, не покритій штрафними санкціями. Відтак, вирішуючи даний спір, господарському суду слід було застосовувати саме залікову неустойку.

Враховуючи наведені вище положення, судова колегія приходить до висновку, що позов ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” підлягав задоволенню в частині стягнення з відповідача 12710359,32 грн. суми основного боргу, 1029691,63 грн. пені, 3 % річних в сумі 212618,89 грн. та 522893,49 грн. (1552585,12 грн. - 1029691,63 грн. = 522893,49 грн.) інфляційних збитків. В частині стягнення з відповідача 1029691,63 грн. збитків від інфляції слід було відмовити.

З огляду на викладене, судова колегія не приймає до уваги інші посилання скаржника в частині наведених вище положень.

Також, судова колегія не приймає до уваги вимогу скаржника щодо надання розстрочки виконання рішення строком на 24 місяці, оскільки, приймаючи оскаржуване рішення суд надав оцінку наявним в матеріалах справи доказам та з їх врахуванням надав скаржнику відповідну відстрочку виконання судового рішення.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення господарського суду. При цьому, судові витрати в задоволеній частині апеляційної скарги слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України, судова колегія, –

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства „Миколаївоблтеплоенерго” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 17.01.2008 р. у справі № 8/797/07 змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

„Позов задовольнити частково.

Стягнути з Обласного комунального підприємства “Миколаївоблтеплоенерго” (54034, м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 5а; ідентифікаційний код 31319242) на користь Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1; ідентифікаційний код 313019 грн. 32 коп. основного боргу; 1029691грн. 63 коп. пені; 522893 грн. коп. інфляційних збитків; 212618 грн. 89 коп. –3% річних; 25500 грн. держмита; 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.”

Стягнути з Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” на користь Обласного комунального підприємства “Миколаївоблтеплоенерго” 5148,45 грн. державного мита, сплаченого за подачу апеляційної скарги.

Видати скаржнику довідку на повернення з Державного бюджету України державного мита, надлишково сплаченого за подачу апеляційної скарги платіжним дорученням № 1945 від 25.03.2008 р. в сумі 7601,55 грн.

Зобов’язати господарський суд Миколаївської області видати відповідні накази із зазначенням необхідних реквізитів.

Головуючий суддя           Сидоренко М.В.

Суддя Таценко Н.Б.

Суддя           Мишкіна М.А.

Постанова підписана 11.06.2008 р.