ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.06.08 р.                     Справа № 38/70

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Какуша Н.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Антрацитівська СФ “Агро-Лідер” смт. Маломиколаївка Антрацитівського району Луганської області

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Антарес” м. Авдіївка Донецької області

про стягнення 79 094грн.00коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: Решетов Б.П. представник за дов. № б/н від 10.06.2008р., Козленко С.В. директор

від відповідача: Терновая В.О. представник за дов. № б/н від 08.05.2008р.

У судовому засіданні оголошувалася перерва

з 11.06.2008р.до 26.06.2008р. згідно вимог

ст. 77 ГПК України

Суть спору:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Антрацитівська СФ “Агро-Лідер” смт. Маломиколаївка Антрацитівського району Луганської області, звернувся до господарського суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Інкубаторій” м. Авдіївка Донецької області про стягнення суми збитків у розмірі 79 094грн.00коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір на інкубацію яєць №07/07/07 від 07.07.2007р.

29.04.2008р. позивач звернувся до господарського суду з клопотанням про залучення до матеріалів справи вимоги про виконання зобов’язання №24 від 26.02.2008р. за договором №07/07/07 від 07.07.2007р., яке судом розглянуте, прийняте до уваги та залучене до матеріалів справи.

30.04.2008р. на адресу господарського суду надійшов лист із Головного управління статистики у Донецькій області від 24.04.2008р. № 22-10/1226, відповідно до якого Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю “Антарес” значиться у ЄДРПОУ як юридична особа (ідентифікаційний код 00696591) та знаходиться за адресою: 86060, Донецька область, м. Авдіївка, вул.Тімірязєва,39. Лист судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

12.05.2008 р. відповідач надав суду заяву від 12.05.2008р., в якій просить суд надати можливість ознайомитись з матеріалами справи, яка судом розглянута, задоволена та залучена до матеріалів справи.

13.05.2008р. позивач надав суду клопотання від 13.05.2008р., в якому просить суд залучити до матеріалів справи додаткові документи, яке судом розглянуте, прийняте до уваги та залучене до матеріалів справи.

13.05.2008р. відповідач надав суду заяву, в якій просить відкласти судове засідання та додав до заяви додаткові документи: копію статуту СТОВ “Антарес”, копію свідоцтва про державну реєстрацію СТОВ “Інкубаторій”, копію свідоцтва про державну реєстрацію СТОВ “Антарес”, копію довідки із статистики СТОВ “Антарес”, які судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

19.05.2008р. позивач звернувся до суду з клопотанням, в якому у зв’язку з реорганізацією відповідача, просить суд замінити неналежного відповідача – СТОВ “Інкубаторій” код ЄДРПОУ (00696591) на належного відповідача Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю “Антарес” (ідентифікаційний код 00696591), яке судом розглянуте, задоволене та залучене до матеріалів справи.

Крім того, 19.05.2008р. позивач надав заяву, в якій у порядку ст.22 ГПК України уточнив свої вимоги, у зв’язку з реорганізацією відповідача, просить суд стягнути з СТОВ “Антарес” м. Авдіївка суму збитків у розмірі 79094грн.00коп. та судові витрати покласти на відповідача, яка судом розглянута та залучена до матеріалів справи.

Ухвалою від 19.05.2008р. суд замінив первісного відповідача Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю “Інкубаторій” м. Авдіївка Донецької області належним відповідачем - Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю “Антарес” м. Авдіївка Донецької області.

19.05.2008р. відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на наступне.

По –перше, як вважає позивач, договір від 07.07.2007р. є договором підряду, що не відповідає ст.ст. 837, 901 ЦК України. Ніякої роботи на свій ризик СТОВ “Інкубаторій” не повинен був виконувати для позивача. Відповідач відповідно до ст.901 ЦК України лише прийняв на себе зобов’язання по наданню послуг позивачу щодо інкубації яєць, які споживаються у процесі їх надання. Таким чином, вимоги Цивільного кодексу України відносно договору підряду, на які посилається позивач як на підстави стягнення з відповідача грошових коштів, до даного договору не можуть бути застосовані.

По –друге, на думку позивача, грошові кошти у розмірі 79094грн.00коп. є понесеними збитками, із яких: 18654грн. – витрати на придбання яєць для інкубації, 500грн. – витрати на транспортні послуги яєць в СТОВ “Інкубаторій”, 59940грн. – прибуток, який позивач міг би отримати у випадку виведення курчат від усіх яєць.

Відповідач вважає, що його підприємство не спричинило ніяких збитків позивачу, оскільки, відповідно зі ст.906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Наявність вини при застосуванні яких-небудь видів цивільно-правової відповідальності є також обов’язковою умовою за загальними правилами цивільного законодавства і передбачено ст.614 ЦК України, відповідно з якої, особа, порушивши зобов’язання, несе відповідальність при наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. У діях СТОВ “Антарес” не вбачається вини у порушенні цивільно-правового зобов’язання – наданні послуг по інкубації яєць.

05.11.2007р позивач передав СТОВ “Інкубаторій” для інкубації 13320 куриних яєць невстановленого кросу. Вартість вказаних яєць при передачі позивачем не вказувалася, що підтверджено накладною № 1-5 від 05.11.2007р. Яйце було доставлено в неспеціалізованій тарі та було неопломбоване, що підтверджено актом від 05.11.2007р.

При передачі яєць на інкубацію позивач не сповістив відповідача про повернення доставлених яєць, а також не надав дозволу на переміщення птахопродукції за межі області та відомості про санітарний стан господарства – постачальника яєць, оскільки наявність вказаних документів передбачена п.п.9.1.1, 9.1.5.1 Ветеринарно-санітарних правил для птахо господарств та вимог до їх проектуванню”, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України № 53 від 03.07.2001р.

У зв”язку з тим, що зовнішній вигляд яєць при підготовці до закладання в інкубатор визвав сумніви у їх природності для інкубації, 07.11.2007р. зразок доставлених позивачем на інкубацію яєць був переданий на хіміко-токсиологічну експертизу, за наслідками якої було встановлено, що позивач доставив на інкубацію біологічно неповноцінні яйця із додержанням каротиноїдів 12, 4 мкг/г ( при нормі 15-18), вітаміна А-4,6 мкг/г ( при нормі 6-8).

Відповідач зазначив, що позивач залучив до матеріалів справи копію договору купівлі-продажу яйця інкубаційного №001/11.07 від 01.11.2007р. та копію видаткової накладної №РН-11/0298 від 05.11.2007р. до даного договору. Як свідчать надані документи, інкубаційні яйця придбані позивачем 05.11.2007р. В той же час, в даних документах відсутні відомості про дату несення даних яєць, що має важливе значення для визначення відповідності яєць санітарним вимогам і можливості їх інкубації.

Крім того, позивач не надав жодного доказу того, що саме такого сорту яйця були передані відповідачу для інкубації, оскільки відомості про це відсутні у накладній №1-5 від 05.11.2007р.

Відповідач зазначив, що існує більш 38 кросів яєць, які підрозділяються на сорти. Вартість даних яєць також різна. Позивач надав суду документи на найбільш дорогі яйця, однак, не представив жодного доказу того, що саме ці яйця передавались відповідачу на інкубацію. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення збитків у розмірі 18654грн. необґрунтовані та не доказані.

Щодо стягнення з відповідача 500грн. на транспортні витрати яєць відповідач зазначив, що, відповідно з пунктом 2.1 договору від 07.07.2007р., оплата витрат покладена на позивача. Крім того, позивач не представив суду жодного доказу транспортування яєць, а саме, відсутні шляхові листи, докази оплати витрат на транспортування, що ставить під сумнів факт наявності у позивача саме цих витрат.

Відповідач не погоджується також із стягненням з нього не отриманого прибутку у розмірі 59 940грн., оскільки доказом суми не отриманого прибутку позивач надав суду копію договору від 10.08.2007р. про продаж курчат добових в строк до 27.11.2007р. згідно до специфікації. Але позивач не прийняв до уваги, що станом на 27.11.2007р. курчата ще не могли навіть вилупитися. Таким чином, відповідач вважає, що позивач не надав суду розрахунок суми збитків у розмірі 59 940грн.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у розмірі 79 094грн.

11.06.2008р. позивач надав суду лист, яким просить суд приєднати до матеріалів суду додаткові матеріали, заяву про уточнення позовних вимог, заперечення на відзив та якісне посвідчення, який судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

11.06.2008р. позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача збитки у сумі 64 148грн., із яких 18648 грн. – вартість втрачених інкубаційних яєць, 500 грн. транспорті послуги, неодержаний прибуток 45 000 грн., яка судом розглянута, прийнята до уваги та залучена до матеріалів справи.

11.06.2008р. позивач надав суду заперечення на відзив відповідача, в яких повідомив суду, що позовні вимоги є повністю обґрунтованими та доведеними, заснованими на законі, а доводи та заперечення відповідача, викладені у його відзиві, є нікчемними, необґрунтованими, не доведеними відповідними доказами по справі та такими, що суперечать обставинам справи та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

17.06.2008р. на адресу господарського суду від позивача надійшов лист, в якому позивач просить суд приєднати до матеріалів справи додаткові документи, який судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

17.06.2008р. позивач надав суду додаткові пояснення по справі, в яких він зазначив наступне.

По –перше, відповідно до нормативів та приписів, встановлених ДСТУ відповідач повинен був передати позивачу молодняк курчат не пізніше ранку 27.11.2007р. (яйця здані на інкубацію 05.11.2007р.), що цілком дозволяло би позивачу протягом цього ж дня передати отриманий від відповідача товар ТОВ “Сєвєродонецьк-Агро”. Оскільки позивач зобов’язався передати ТОВ “Сєвєродонецьк-Агро” добовий молодняк курчат, тобто вік якого не більше 24 годин з моменту вилуплення, то умови договору з ТОВ “Сєвєродонецьк-Агро” позивачем у даному випадку були б виконані. На думку позивача, в крайньому випадку, відповідач повинен був доставити та передати товар позивачу молодняк курчат за місцезнаходженням позивача не пізніше закінчення дії договору (31.12.2007р.).

По-друге, будь-яких інших договорів за винятком договору №07/07/07 від 07.07.2007р. між позивачем та відповідачем укладено не було. Отже, видаючи довіреність своєму уповноваженому представнику на отримання від позивача саме інкубаційних яєць та приймаючи від позивача саме інкубаційні яйця в кількості, зазначеній у довіреності (13320шт.), відповідач своїми діями сам підтвердив, що інкубаційні яйця приймаються на підставі договору на інкубацію яйця.

По-третє, Сасін Р.В. був і є уповноваженим представником позивача, діяв на підставі довіреності, якою він уповноважувався діяти в інтересах позивача, представляти інтереси позивача в будь-яких інших установах, підприємствах., організаціях, пред’являти від імені позивача претензії та вимоги, підписувати від імені позивача претензії, вимоги, позовні заяви, відповідей на претензію, заяви до будь-яких установ та клопотання .

Твердження відповідача про те, що інкубаційні яйця були доставлені йому неспеціалізованою машиною та неопломбованими є надуманими та такими, що не відповідають дійсності, а акт, який був наданий представником відповідача, викликає сумніви, оскільки, на ньому ніким не засвідчені підписи, дата акту виправлялась (чи то 05.12.2007р., чи то 05.11.2007р.), заголовок акту дописувався після його складання, окрім того, у акті взагалі не вказано, яким же самим транспортом було доставлено яйце на інкубацію.

Спірна партія інкубаційних яєць досліджувалась фахівцями державної лабораторії ветеринарної медицини, управління державної ветеринарної медицини в присутності представника підприємства (власника) інкубаційних яєць, як результат позитивного дослідження на зазначену партію було видане ветеринарне свідоцтво та якісне посвідчення, які і підтверджують дійсну якість партії інкубаційних яєць, переданої позивачем відповідачу, та підтверджують, що зазначені яйця є саме інкубаційними, тобто придатними для інкубації.

Позивачем зазначено, що ціни, які зазначені у договорах, відповідають цінам того регіону, а саме Луганській області, тобто ціни, зазначені у цих договорах відповідають цінам у цьому регіоні. Окрім того, це право, а не обов’язок позивача, при визначені розміру збитків враховувати ціни за місцем виконання зобов’язання на день подання до суду позову.

Таким чином, позивач зазначив, все вищенаведене свідчить про нікчемність та необґрунтованість заперечень відповідача, суперечливість його тверджень, відсутність чіткої позиції, його небажання виконувати свої зобов’язання.

18.06.2008р. на адресу господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (додатковий), в якому він повідомив суду наступне.

Відповідно до пункту 1.1 договору від 07.07.2007р. замовник поручає, а виконавець виконує інкубацію бройлерного яйця у кількості, вказаної у специфікації, яка є невід’ємною частиною договору.

Ніяких специфікацій до договору від 07.07.2007р. між сторонами не укладалось, у тому числі на надання послуг по інкубації 13 320 шт. яєць.

Оскільки ні у накладній ні у довіреності не вказано, що дані документи є специфікацією до договору, а відтак факт виникнення зобов’язань у СТОВ “Антарес” по інкубації яєць на підставі договору від 07.07.2007р. відсутній.

Приймаючи той факт, що відповідач не приймав на себе ніякі зобов’язання по інкубації яєць у кількості 13 320шт., то ніяких строків виконання зобов’язань не порушено.

У договорі від 07.07.2007р. не вказано, в які саме строки відповідач у випадку надання послуг за даним договором повинен передати замовнику молодняк курчат.

Відповідач зазначив, відповідно до ст.530 ЦК України, якщо строк виконання зобов’язань за договором не визначений, зобов’язання повинно бути виконане на протязі 7 днів з моменту отримання вимоги.

До теперішнього часу, позивач ніяких вимог про передачу молодняка курчат у зв’язку з виконанням зобов’язань за договором від 07.07.2007р. не виставляв, а лист, який міститься у матеріалах справи про передачу молодняка курчат від 26.02.2008р. не може вважатися вимогою, оскільки не містить печатки, виготовлено на звичному аркуші паперу, який не є бланком позивача, не має кутового штампу, дати та номеру реєстрації у позивача.

А відтак, до даного часу у встановленому порядку, позивач не звертався до відповідача з якою-небудь вимогою з приводу переданих 13320 інкубаційних яєць.

Позивач не надав суду жодного доказу того, що 4,50 грн. -є звичною ціною для добового курча, який вилупився із яєць невідомого сорту, кроса та походження, які були передані позивачем нашому підприємству. Виходячи із наданих позивачем суду документів, які підтверджують спричинення позивачу збитків, ціну за курчат, яких позивач намагався продати, він визначив самостійно.

Позивач не надав суду жодного доказу, яким чином здійснювалась перевезення інкубаційних яєць відповідачу, оскільки дотримання правил перевезення має важливе значення для визначення придатності яєць для інкубації відповідно з Ветеринарно-санітарними правилами.

Відповідач зазначив, що на думку позивача, доказами спричинення йому збитків у розмірі 500грн. за перевезення яєць є видатковий касовий ордер про видачу грошів із каси підприємства. Але ж даний документи не є належним доказом, оскільки позивач не надав суду підтверджень, у якому саме транспорті транспортувалися інкубаційні яйця та транспортувалися вони взагалі.

Таким чином, відповідач зазначив, що не має ніяких підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Додатковий відзив судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні сторони надали клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом розглянуте, прийняте до уваги та залучене до матеріалів справи.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі та вислухавши уповноважених представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А 01 № 340826 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю “Антарес” (ідентифікаційний код 00696591) зареєстровано як юридична особа, підставою заміни свідоцтва про державну реєстрацію є зміна найменування юридичної особи.

07.07.2007р. між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю “Інкубаторій” м. Авдіївка Донецької області (за договором – виконавець, по справі СТОВ “Антарес” - відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Антрацитівська СФ “Агро-Лідер” смт.Мало миколаївка Антрацитівського району Луганської області (далі – позивач, за договором – замовник) був укладений договір № 07/07/07И, згідно до п.1.1 якого, замовник поручає, а виконавець виконує інкубацію бройлерного яйця у кількості, вказаної у специфікації, яка є невід’ємною частиною даного договору.

Як було встановлено у судовому засіданні специфікацій до договору № 07/07/07И від 07.07.2007р. укладено не було.

Вартість інкубації одного яйця складає 0,3грн. з ПДВ (п.1.2 договору).

Розділом 2 договору сторони передбачили зобов’язання сторін, а саме пунктом 2.1 зазначено, що поставка яйця на інкубацію здійснюється згідно наданого замовником графіку поставки. Транспортні витрати по доставці яйця здійснюються за рахунок замовника. Доставка курчат здійснюється виконавцем спеціалізованим транспортом, оплату пробігу автомобіля здійснює замовник і складає 500грн.

Пунктом 2.2 зазначено, що розрахунок за інкубацію здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця або внесенням грошових коштів у касу виконавця у момент отримання курчат. Доставку курчат виконавець здійснює за адресою: Луганська область, Антрацитівський район, сел. Мало миколаївка, вул.Ювілейна,34.

Виконавець зобов’язується прийняти яйце, проінкубувати його, видати якісний молодняк курчат. Якість курчат відображена у пункті 2.3 договору.

Пунктом 3.5 договору визначено, що при порушення технології інкубації, яка потягла за собою отримання замовником неякісного курча молодняка, виконавець відшкодовує повну вартість інкубаційного яйця згідно виставленої накладної.

Даний договір діє з 07.07.2007р. по 31.12.2007р.

Суд вважає договір на інкубацію яйця №07/07/07И від 07.07.2007р. укладеним згідно вимог ст.638 ЦК України.

Позивач отримав згідно договору № 001/11.07 від 01.11.2007р., укладеного між ТОВ “Сільськогосподарська фірма “Агроукрптаха” та ТОВ “Антрацитівський СФ “Агро-Лідер”, яйце інкубаційне “РОСС-308”, що підтверджено видатковою накладною №РН-11/0298 від 05.11.2007р.

Як стверджує позивач, 05.11.2007р. він передав відповідачеві яйце інкубаційне у кількості 13 320шт., за ціною 1,4грн. за штуку, що підтверджується накладною №1-5 від 05.11.2007р. та довіреністю серії ЯМЯ 3 280386 від 05.11.2007р.

Договором на інкубацію яйця №07/07/07И від 07.07.2007р. не передбачений термін виконання робіт виконавцем.

На думку позивача, відповідач умови договору не виконав, у встановлений термін молодняк курчат не поставив.

Позивачем 26.02.2008р. на адресу відповідача була направлена вимога про виконання зобов’язання №24, в якій позивач пропонував відповідачу здійснити видачу якісного молодняка курчат у повному обсязі у семиденний термін зі дня пред’явлення вимоги, з урахуванням поштового пробігу, на яку відповідач не прореагував.

Як вбачається, вказана вимога підписана з боку підприємства позивача директором Сасіним Р.В., але згідно наданого суду наказу № 34 від 17.12.2007р. він був звільнений з посади директора підприємства за згодою сторін, а Козленко С.В. призначений на посаду директора з 17.12.2007р., що підтверджено довідкою із статистики АБ № 066262.

Поставляти курчат-бройлерів позивач зобов”язувався згідно договору поставки курчат № 10/08/07 від 10.08.2007р. ТОВ “Севєродонецьк –Агро”, згідно специфікації 2 до вказаного договору у кількості 10000 курчат голів, дата поставки 27.11.2007р. ціна за голову 4,5 грн.

Позивач вважає, що свої зобов’язання за договором відповідач не виконав, а саме не здійснив видачу якісного молодняка курчат у повному обсязі, у зв’язку з чим позивач зазнав збитки, заподіяні невиконанням відповідачем своїх зобов’язань, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 11.06.2008р. в розмірі сумі 64 148грн.00коп., з яких 18648 грн. – вартість втрачених інкубаційних яєць, 500 грн. транспортні послуги за доставку інкубаційних яєць, неодержаний прибуток у сумі 45 000 грн.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на: договір № 07/07/07И від 07.12.2007р., копії накладної №1-5 від 05.11.2007р., копію довіреності серії ЯМЯ №280386 від 05.11.2007р., копію накладної №РН-11/0298 від 05.11.2007р. копію договору №10/08/07 від 10.08.2007р., вимогу №24 від 26.02.2008р., клопотання від 13.05.2008р., заяву від 19.05.2008р., заяву про уточнення позовних вимог від 11.06.2008р., заперечення на відзиві відповідача від 11.06.2008р., додаткові пояснення від 17.06.2008р. правовстановлюючі документи тощо.

Відповідач посилається на заяву від 12.05.2008р., заяву від 13.05.2008р., відзив на позовну заяву від 19.05.2008р., акт про процес інкубації від 28.11.2007р., додатковий відзив на позовну заяву від 18.06.2008р. , правовстановлюючі документи тощо.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач обґрунтовує свої вимоги нормами Цивільного та Господарського кодексу України, тому судом застосовані відповідні норми законодавства, оскільки суд не має права змінювати самостійно предмет або підстави позову.

Господарські зобов”язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК України).

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інши правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у силу зобов”язання одна особа (боржник) зобов”язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов”язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з укладеного між сторонами договору, замовник доручає, а виконавець виконує інкубацію бройлерного яйця у кількості, вказаної у специфікації, яка є невід”ємною частиною договору ( п.1.1 договору).

Жодної специфікації до вказаного договору позивач суду не надав.

Посилання на те, що відповідачем було отримано згідно накладної № 1-5 від 05.11.2007р. яйце інкубаційне у кількості 13320 шт. на підставі укладеного договору № 07/07/07И на інкубацію яйця, суд не приймає до уваги, оскільки з договору не вбачається кількість вказаної продукції, а з накладної – посилання на саме цей договір.

Ані в накладній ані в довіреності немає відомостей щодо ідентифікації яєць, отриманих позивачем згідно договору від 01.11.2007р. кросу 308 та поставлених на інкубацію відповідачу згідно договору № 07/07/07И від 07.07.2007р.

Отже, вимоги позивача щодо стягнення збитків у вигляді вартості втрачених інкубаційних яєць у сумі 18648 грн., є недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Оскільки укладеним договором не передбачалося строків доставки курчат молодняку, позивач посилається на виставлену вимогу від 26.02.2008р. № 24, але суд не приймає її до уваги, оскільки вона підписана не уповноваженою особою. Колишній директор підприємства позивача Сасін Р.В., який підписав вимогу, згідно наказу № 34 від 17.12.2007р. він був звільнений з посади директора підприємства за згодою сторін, а тому не мав права підпису в якості директора підприємства 26.02.2008р.

Вимога позивача щодо стягнення витрат на оплату транспортних послуг є безпідставною, оскільки по-перше, п.2.1 договору передбачено, що транспортні витрати з доставки яйця здійснюються за рахунок замовника, тобто позивача у справі, по друге, видатковий касовий ордер № 39 від 05.11.2007р. не є відповідним доказом понесених витрат, оскільки підставою його видачі є транспорті послуги позивача з перевезення яйця інкубаційного. Крім того, позивач не надав суду доказів того, в якому транспорті була перевезена продукція та чи перевозилася вона взагалі.

З наданого позивачем розрахунку втраченої вигоди вбачається, що неодержаний прибуток розраховується шляхом перемноження кількості курчат 10000 шт., які позивач розраховував отримати від відповідача, як результат інкубації яєць на вартість одного курча за договором між позивачем та ТОВ “Севєродонецьк –Агро” 4,50 грн., але цей розрахунок не може бути прийнятий до уваги, оскільки договір № 07/07/07И на інкубацію яйця від 07.07.2007р. ніяким чином не пов”язаний із договором поставки курчат № 10/08/07 від 10.08.2007р.

Статтєю 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 ЦК). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Згідно з частиною другою статті 623 ЦК розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

З огляду на наведене, суд вважає, що позивач не довів суду наявність збитків, завданих йому невиконанням відповідачем умов укладеного договору на інкубацію яєць, вину відповідача та причинний зв”язок між протиправною поведінкою та збитками, а відтак вважає, що підстав для задоволення позову не має.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на позивача.

Враховуючи викладене та, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю “Антрацитівська СФ “Агро-Лідер” смт. Маломиколаївка Антрацитівського району Луганської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Антарес” м. Авдіївка Донецької області про стягнення збитків у розмірі 64 148 грн. відмовити.

У судовому засіданні 26.06.2008р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26.06.2008р.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку із дня його підписання.

Суддя

Надруковано 3 примірника:

1 – до справи

2 – сторонам у справі