ПОСТАНОВА

"20" червня 2008 р.

Справа № 6/59-1631

12 год. 35 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської
області

у складі

при секретарі судового засідання Яненко Г.М.

Розглянув справу

за позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1
АДРЕСА_1

до  Управління Пенсійного фонду України в
Борщівському районі вул. Шевченка, 2А, м. Борщів, Тернопільська область,
48700

про
поновлення строку на оскарження рішень та визнання нечинними рішень

За участю представників сторін:

позивача:
ОСОБА_2;

відповідача:
Паламар О.Я.

Суть справи:

Приватний підприємець ОСОБА_1
звернулась в господарський суд Тернопільської області з позовом до Управління
Пенсійного Фонду України в Борщівському районі про поновлення строку на
оскарження рішень управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі та
визнання нечинними рішень відповідача №423 від 26.12.2007р. та №424 від
27.12.2007р. про застосування штрафних санкцій та пені.

Свої вимоги, підтримані в судовому
засіданні його представником, позивач мотивував невідповідністю оспорюваного
рішення фактичним обставинам та нормам закону.

У запереченнях на позов та згідно з
поясненнями представника Фонду, відповідач позову не визнав, посилаючись на законність
та обґрунтованість винесених рішень.

Судове засідання, призначене на 28
травня 2008 року було відкладено до 20 червня 2008 року.

Учасникам судового процесу
роз'яснено належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51 КАС
України.

Судом здійснено  фіксування
судового процесу за допомогою звукозаписувального програмно-апаратного
комплексу “Діловодство суду”, для створення архівної копії фонограми надано
компакт-диск CD-R, серійний номер 8027 125 BE 123.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

У грудні 2007 року працівниками УПФ
України в Борщівському районі проведено перевірку з питань правильності,
повноти нарахування та своєчасності сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ПП ОСОБА_1(позивача) за
період з 01.01.2007р. по 20.12.2007р..

За результатами перевірки
21.12.2007 року складено відповідний Акт №54.

Згідно з його змістом
перевіряючими, донараховано СПД ОСОБА_1 1 866,92 грн. страхових внесків до
Пенсійного фонду.

Згідно з наданим відповідачем
розрахунку донарахованих внесків, позивач повинен був сплатити їх за квітень
-грудень 2005 року.

На підставі Акта перевірки №54 від
21.12.2007р., п.4 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»від 9.07.2003р. №1058-IV (далі Закон №1058-IV),
відповідачем по справі  прийнято рішення
№424 від 27.12.2007р. про застосування до підприємця санкції в розмірі 2466,54
грн. за донарахування контролюючим органом згаданих внесків.

Крім того, без проведення
перевірки, керуючись п.2 ч.9 ст. Закону №1058-IV, відповідачем прийнято рішення
№423 від 26.12.2007р. про застосування до СПД ОСОБА_1 75, 53 грн. фінансових
санкцій та 5, 39 грн. пені за несвоєчасну сплату страхових внесків.

До наданих позивачу рішень,
розрахунки санкцій і пені не додавались.

Рішення управління Пенсійного фонду
України в Борщівському районі №423 від 26.12.2007р. та №424 від 27.12.2007р.
про застосування санкцій і оспорюється позивачем в судовому порядку.

Оцінивши зібрані у справі докази,
суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до змісту пункту 4
частини 3 статті 129 Конституції України, ст. ст.11, 70, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона
повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких
ґрунтується її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України та
приналежно до даного спору, обов'язок доведення обставин, які стали підставою
для прийняття суб'єктом владних повноважень рішень, покладається на
відповідача.

Приписи ст. 19 Конституції України,
ч.1 ст. 9 КАС України зобов'язують органи державної влади, їх посадових осіб,
діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Підставами для визнання
протиправним (недійсним) актів зазначених органів (до числа яких належить і
відповідач) є, зокрема невідповідність їх вимогам закону (ст.9 КАС України).

При цьому, вказані акти повинні
відповідати вимогам не лише Законів, а і положенням, прийнятих на їх виконання
підзаконних нормативно-правових актів, тобто не суперечити вимогам чинного
законодавства (ч.2, 3 ст.9 названого Кодексу).

Однак, приписів згаданих норм
Конституції та КАС України, відповідачем при прийнятті рішень №423 від
26.12.2007р. та №424 від 27.12.2007р. відповідачем не дотримано.

Так, порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, поряд з іншим регулюється
Інструкцією, затвердженою постановою правління ПФУ 19.12.2003 року за №21-1 та
зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №128/2004
(далі - Інструкція).

Підпунктом 9.3.2, п.9.3 ст.9
Інструкції визначено, що у разі, коли страхувальник не сплачує (не перераховує)
або несвоєчасно сплачує (несвоєчасно перераховує) страхові внески, у тому числі
донараховані ним самостійно або органами Пенсійного фонду, накладається штраф
залежно від строку затримки платежу.

Згідно з п. 9 ст.106 Закону
№1058-IV встановлює фінансові санкції за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових
внесків, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: 10
відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум -у разі затримки їх сплати у
строк до 30 календарних днів включно; 20 відсотків зазначених сум своєчасно не
сплачених -у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно; 50
відсотків зазначених сум своєчасно не сплачених -у разі затримки їх сплати
понад 90 календарних днів включно.

Статтею 106 Закону №1058-IV та
Інструкцією, передбачено, що застосування штрафу та пені за порушення, що стало
підставою для прийняття рішення №423 від 26.12.2007р., оформляється одним рішенням
встановленого зразка.

Відповідно до п.п.9.3.2 п.9.3 ст.9
Інструкції, рішення про застосування штрафу і пені, у разі затримки сплати
внесків до 30 та 90 календарних днів, виносяться на наступний день після
закінчення цих граничних строків.

У випадку затримки оплати внесків
понад 90 календарних днів, строк прийняття контролюючим органом рішення про
застосування фінансових санкцій та нарахування пені, Законом №1058-IV та
Інструкцією, не встановлений.

Згідно ст. 250 Господарського
кодексу України адміністративно-господарські санкції, до числа яких належать
штраф і пеня, про які зазначалось вище, можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше
як через один рік з дня його вчинення.

Як вбачається з представленого
управлінням Пенсійного фонду України у Борщівському районі розрахунку, рішення
№423 від 26 грудня 2007 року прийняте з порушенням цих термінів.

Відтак, при його винесенні,
відповідачем порушено вимоги ст.106 Закону №1058-IV, ст. 9 Інструкції та ст.
250 ГК України.

Беручи до уваги період, за який
відповідачу донараховано суму внесків по Акту №54 від 21.12.2007р., положення
п.4 ч.9 ст. 106 Закону №1058-IV, п.п.9.3.4., п.9.3 ст.9 Інструкції, оспорюване
рішення №424 від 27.12.2007р. також прийняте з порушенням приписів ст.250 ГК
України.

З огляду на усе вищевикладене,
правомірність нарахування зазначеними вище рішеннями штрафних санкцій та пені,
відповідачем належним чином не доведена. А тому вимоги позивача підлягають
задоволенню.

При цьому не заслуговують на увагу
посилання відповідача на ч.15 ст. 106 Закону №1058-IV. Оскільки в ній йдеться
про строк давності щодо стягнення недоїмки, штрафу та пені, а не про термін їх
накладення (притягнення до відповідальності).

Враховуючи, що про порушення
строків застосування до нього санкцій, позивач дізнався з розрахунків,
представлених суб'єктом владних повноважень у справі №6/21-772 за позовом
Управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі до  Приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення 4412,
97 грн. недоїмки, клопотання СПД ОСОБА_1 про поновлення, встановленого ч.13 ст.
106 Закону №1058-IV терміну на оскарження рішень, підлягає задоволенню (ст. ст.
99,100,102 Кас України).

Відповідно до ст.ст. 87, 89, 94 КАС
України, понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст.2, 3, 7-17, 69-71, 86, 87, 89, 94, 99, 100,102, 158 -163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Поновити строк на оскарження рішень.

2. Позов задовольнити.

Визнати нечинними рішення
Управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі №423 від 26 грудня
2007 року та 3424 від 27 грудня 2007 року.

3. Стягнути з Державного бюджету
України -

- на користь Приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) - 3,40 грн., сплаченого  судового збору.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про
апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в
повному обсязі “25” червня 2008 року до адміністративного суду апеляційної
інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя