ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"21" липня 2008 р.

Справа № 18/116

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 18/116

за позовом: Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від імені якого діє виконавча дирекція, м. Кіровоград

до відповідача: Помічнянської міської ради, м. Помічна

про стягнення 36 653,84 грн.

За участю секретаря судового засідання Горлової М.С.

та представників сторін:

від позивача - Товстоган В.В., довіреність № 01-51-01 від 10.01.2007 р., завідувач юридичного відділу;

від відповідача - участі не брали.

Час прийняття постанови: 14 год. 55 хв.

Кіровоградським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, від імені якого діє виконавча дирекція, в порядку адміністративного судочинства подано позов про стягнення з Помічнянської міської ради заборгованість по коштах Фонду в сумі 36 653,84 грн., з яких: 1 375,84 грн. донараховані страхові внески та 35 278 грн. штрафу.

Ухвалою господарського суду від 28.05.2008 р. подану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 18/116. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 24.06.2008 р.

У зв”язку із неприбуттям представника відповідача в судове засідання 24.06.2008 р. та неподанням відповідачем витребуваних судом документів, ухвалою господарського суду від 24.06.2008 р. розгляд справи на підставі ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України відкладено до 21.07.2008 р.

Представник відповідача в судове засідання 21.07.2008 р. повторно не з”явився, заперечення на позов та інші витребувані документи до судового засідання не подав, хоча належним чином сповіщений про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується повідомленням органу поштового зв”язку №3296676 від 01.07.2008 р. (а.с. 45).

У судовому засіданні 21.07.2008 р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Враховуючи граничні строки розгляду справи, господарський суд вважає можливим розглянути справу в судовому засіданні 21.07.2008 р. за відсутністю представника відповідача та за наявними в справі документами.

Розглянувши наявні в матеріалах справи та дослідженні в судовому засіданні докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та поховання" (далі по тексту - Закон) загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, догляду за малолітньою дитиною, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із народженням дитини, смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Стаття 2 Закону визначає страхові внески як відрахування на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Згідно із статтею 22 Закону платниками страхових внесків на загальнообов”язкове державне соціальне страхування є страхувальники та застраховані особи. В силу статті 23 Закону страхувальники-роботодавці сплачують до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, пов'язаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цього Закону. Перерахування зазначених сум шляхом безготівкових розрахунків здійснюється страхувальниками-роботодавцями один раз на місяць - у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період.

Стаття 27 Закону зобов”язує страхувальників нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до статті 9 Закону, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі по тексту – Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів.

У відповідності з Положенням про відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 19.09.2001р. №42, обласне відділення Фонду діє як регіональна структура Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності і є юридичною особою.

Згідно частини 5 статті 10 Закону робочими органами виконавчої дирекції Фонду та його відділень є виконавчі дирекції відділень в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Основними напрямами діяльності відділення Фонду та його робочих органів є, зокрема, збір і акумуляція страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, що надаються Фондом; контроль за надходженням та використанням коштів Фонду тощо (пункт 2.1 Положення). Відповідно до пункту 3.1 Положення відділення Фонду та його робочі органи мають право здійснювати перевірку правильності нарахування і повноти сплати страхових внесків та використання страхових коштів на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності; накладати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, відділенням Фонду проведено перевірку Помічнянської міської ради щодо правильності нарахування, повноти сплати та використання коштів загальнообов”язкового державного соціального страхування за період з 01.04.2005 р. по 01.04.2006 р. За результатами перевірки складено акт № 182 від 22.02.2007 р. ( а.с. 7-8).

В акті перевірки зафіксовано, що відповідачем в квітні 2006 року проводились нарахування і виплата заборгованості державного бюджету працівникам освіти з виплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення на працюючих в сумі 35 278 грн, однак внески до Фонду не нараховувались і не утримувались, чим порушено абзац 2 і 5 пункту 1 ст. 1 Закону України № 2213 від 11.01.2001 р. та пункту 1, 2 ст. 21 Закону України № 2240 від 18.01.2001 р. Донараховано внески в сумі 1 375,84 грн. Акт перевірки підписано відповідачем із запереченнями щодо донарахування внесків на виплати по ст. 57 Закону України “Про освіту”.

На підставі акту перевірки позивачем 03.03.2007 р. прийнято рішення № 90, згідно якого до відповідача за вказане вище порушення застосовано штраф в сумі 35 278 грн. та стягнено донараховані внески в сумі 1 375,84 грн. ( а.с. 6).

Вказане рішення оскаржувалось відповідачем до Фонду та рішенням виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду від 03.04.2007 р. і рішенням виконавчої дирекції Фонду від 27.04.2007 р. у задоволенні скарг відповідача відмовлено (а.с. 12-15).

При розгляді даної справи господарський суд враховує наступне.

Згідно статті 1 Закону України “Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування” страхові внески нараховуються у відсотках від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інші заохочувальні і компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, яка складається з основної, додаткової заробітної плати, інших заохочувальних і компенсаційних виплат; додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість, особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні й компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством.

Статтею 57 Закону України "Про освіту” встановлені державні гарантії педагогічним, науково-педагогічним працівникам навчальних закладів щодо виплати цим працівникам щомісячних надбавок за вислугу років і допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки. На такі виплати нараховується та з них утримується податок з доходів фізичних осіб, тобто вони входять до фонду оплати праці.

Оскільки згідно зі статтею 57 Закону України “Про освіту” дані виплати є гарантією Держави і здійснюються за рахунок Державного бюджету, то будь-яка затримка у їх виплаті є заборгованістю Державного бюджету.

Згідно статті 2 Бюджетного кодексу України державний борг (борг Автономної Республіки Крим чи борг місцевого самоврядування) - загальна сума заборгованості держави (Автономної Республіки Крим чи місцевого самоврядування), яка складається з усіх випущених і непогашених боргових зобов'язань держави (Автономної Республіки Крим чи місцевого самоврядування), включаючи боргові зобов'язання держави (Автономної Республіки Крим чи міських рад), що вступають в дію в результаті виданих гарантій за кредитами, або зобов'язань, що виникають на підставі законодавства або договору. Наведене визначення не змінює статусу зобов”язань, які були гарантовані Державою та виникли на підставі діючого законодавства, але з якої-небудь причини не були виплачені, ставши державним боргом.

Правовідносини, що склалися у зв”язку з нефінансуванням з бюджету виплат, передбачених статтею 57 Закону України “Про освіту”, регулюються Законом України від 09.09.2004 р. № 1994-ІV “Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України “Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів”.

Вказаний Закон визначає виплати, які встановлені статтею 57 Закону України “Про освіту”, що не були виплачені, як кредиторська заборгованість Державного бюджету України.

Згідно статті 2 названого Закону кредиторська заборгованість Державного бюджету України, встановлена статтею 1 цього Закону, є обов'язковою до погашення і погашається протягом п'яти років рівними частинами шляхом включення цих видатків відповідними законами України про Державний бюджет України починаючи з 2005 року у вигляді окремих цільових субвенцій з Державного бюджету України відповідним місцевим бюджетам або безпосередньо з Державного бюджету України для категорій працівників, що фінансуються з Державного бюджету України.

За правилами статті 5 Закону кредиторська заборгованість погашається працівникам помісячно разом з виплатою поточної заробітної плати. Тобто, законодавець ототожнює кредиторську заборгованість із заробітною платою, конкретизуючи їхнє положення за часом – виплати поточної зарплати і боргів за попередні роки.

Той факт, що кошти на виплати по статті 57 Закону України “Про освіту” були віднесені на КЕКВ 1343 "Інші поточні трансферти населенню" не змінює природи цих виплат.

Норми даного Закону не містять положень щодо звільнення відповідних виплат від законодавчо встановлених відрахувань, у т.ч. страхових внесків на загальнообов”язкове державне соціальне страхування у зв”язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням і похованням, на випадок безробіття

19.09.2005 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 934, якою затверджено Порядок погашення кредиторської заборгованості державного бюджету педагогічним і науково-педагогічним працівникам навчальних закладів та установ освіти з виплати набавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки.

Пунктом 4 даної постанови встановлено, що відрахування, передбачені законодавством, з виплат здійснюються в установленому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 р. N 745 доповнено зазначений вище порядок пунктом 3-2, яким передбачено, що страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на виплати не нараховуються.

Також даною постановою установлено, що до сум фактичних витрат на оплату праці (для роботодавців) чи сум оплати праці (для найманих працівників), що обчислюються відповідно до пункту 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. N 1266, не включаються суми виплат, що здійснюються згідно із Законом України "Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів".

Згідно статті 55 Закону України “Про Кабінет Міністрів України” постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Постанова Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 р. N 745 опублікована в Урядовому кур'єрі 02.06.2006 р., а тому відповідно набрала чинності з 02.06.2006

За приписами статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі, крім випадків, коли вони пом”якшують або скасовують відповідальність особи.

Як вбачається з акту перевірки, страхові внески донараховано відповідачу на суми виплат, які проводились в квітні 2006 року, тобто до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006 р. № 745.

За приписами статті 22 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14.01.1998р. порядок здійснення платежів і резервування коштів, строки сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначаються законами України з окремих видів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Отже, постанови Кабінету Міністрів України не можуть регулювати питання щодо звільнення від страхових внесків.

З урахуванням викладеного, господарський суд вважає правомірними дії позивача щодо донарахування страхових внесків та обґрунтованість позовних вимог в частині їх стягнення.

Стаття 30 Закону України “Про загальнообов”язкове державне соціальне страхування у зв”язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” встановлює відповідальність страхувальників за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків у вигляді накладення штрафу.

Згідно рішення № 90 від 03.03.2007 р. до відповідача за неповну сплату страхових внесків застосовано штраф в сумі 35 278 грн.

Господарський суд враховує, що на час проведення перевірки та застосування штрафних санкцій діяла постанова Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 р. N 745, а тому вважає безпідставним застосування до відповідача штрафних санкцій та необґрунтованість позовних вимог в частині їх стягнення.

Керуючись ст. 71, 72, п. 4 ст. 94, ч.ч. 1-3 ст. 160, ч. 1 ст. 162, ст. 163, ч. 2 ст. 186, ч.ч. 1-4 ст. 254, ст. 258, п. 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

Керуючись п. 4 ст. 94, ч.ч. 1-3 ст. 160, ч. 1 ст. 162, ст. 163, ч. 2 ст. 186, ч.ч. 1-4 ст. 254, п. 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарий суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з Помічнянської міської ради (27030, Кіровоградська область, Добровеличківський район, м. Помічна, вул. Перемоги, 91, , р/р 0138, ОУДК Кіровоградській області, МФО 823016) на користь Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від імені якого діє виконавча дирекція (25006, м. Кіровоград, вул. Преображенська, 4, , р/р 2812 в УДК в Кіровоградській області, МФО 823016) - заборгованість по коштах Фонду в сумі 1 375 грн. 84 коп.

Після набрання постановою законної сили за заявою стягувача видати виконавчий лист.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня складення її в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження постанови, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або відповідно частини 5 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

В.В.Тимошевська