ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"08" квітня 2008 р. 15 год. 15 хв., м. Чернігів                                                  Справа № 6/76а/40а

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Блохіної Ж.В.

при секретарі

судового засідання Кузьміні М.М.,

за участю представників:

позивача Поливанова І.В., довіреність №607-0107 від 30.01.2007р.,

Бовди О.С., довіреність №1549-0107 від 25.03.2008р.

відповідача Сочивець О.П., довіреність №1025/10/10-010 від 14.02.07р.,

Нітченко Ю.В., довіреність №929/9/10-010 від 12.02.2008р.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні позов відкритого акціонерного товариства “Чернігівське хімволокно”,

м. Чернігів, вул. Щорса, 78,

до відповідача Державної податкової інспекції у місті Чернігові,

м. Чернігів, вул. Кирпоноса, 28

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Відкритим акціонерним товариством “Чернігівське хімволокно” подано позов до Державної податкової інспекції у місті Чернігові про скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Чернігові від 20.01.2007р. №/0, яким визначено податкове зобовязання по податку на прибуток в сумі 618300 грн., в тому числі 375950 грн. основного платежу та 242350 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Представники відповідача заперечують проти позову.

Представник позивача просить позовні вимоги задовольнити і пояснив, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення є безпідставним, прийняим всупереч чинному законодавству. Просить суд врахувати висновки судово-бухгалтерської експертизи, яка підтримує позицію позивача.

Представники відповідача просять у позові відмовити, посилаючись на те, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято обґрунтовано і відповідає чинному законодавству. Просять не враховувати висновок експертизи, оскільки він не відповідає фактичним обставинам та чинному законодавству.

У судовому засіданні 23.03.2007р. представником позивача подано клопотання про призначення судово-бухгалтерської експертизи, в якому також було запропоновано коло питань, які мають бути розяснені судовим експертом.

Представники відповідача не заперечували стосовно даного клопотання позивача.

Вислухавши представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд ухвалою від 23.02.2007р. задовольнив клопотання позивача і призначив у справі судово-бухгалтерську експертизу, проведення якої доручив Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експертизи були поставлені наступні питання:

-           чи підтверджується документально виконанням ВАТ “Чернігівське хімволокно” мирової угоди , укладеної 22.07.2005р. між ним та ТОВ фірмою “ТехНова”?

-           чи підтверджується документально та нормативно правильність закриття кредиторської заборгованості ВАТ “Чернігівське хімволокно” перед ТОВ фірмою “ТехНова” за поставлені останнім енергоносії у бухгалтерському обліку ВАТ “Чернігівське хімволокно” в звязку з виконанням мирової угоди від 22.07.2005р. у ІІ півріччі 2005 року?

-           чи підтверджується документально та нормативно віднесення ВАТ “Чернігівське хімволокно” в порядку п.п.12.1.5 п.12.1 ст. 12 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” до валових витрат вартість енергоносіїв, отриманих від ТОВ “ТехНова” та сплачених згідно мирової угоди від 22.07.2005р., та в якому звітному періоді?

-           чи підтверджується документально та нормативно висновки акту Державної податкової інспекції у місті Чернігові акт №8/23/00204048 від 12.01.2007р. “Про результати виїзної планової перевірка ВАТ “Чернігівське хімволокно” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2005р. по 30.06.2006р.” щодо заниження ВАТ “Чернігівське хімволокно” податкових зобовязань з податку на прибуток за 2005 рік на суму 484700 грн.?

11.02.2008р. Київським НДІ судових експертиз було направлено суду Висновок №3234/3235/3236 судово-економічної експертизи у справі №6/76а, складений 04.02.2008р., в звязку з чим ухвалою від 20.02.2008р. суд поновив провадження у справі.

Вислухавши представників сторін, зясувавши всі обставини, дослідивши матеріали справи, висновок судово-економічної експертизи, надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ДПІ у м. Чернігові прийняте податкове повідомлення-рішення від 20.01.2007р. №/0, яким відкритому акціонерному товариству “Чернігівське хімволокно” визначено податкове зобовязання по податку на прибуток в сумі 618300 грн., в тому числі 375950 грн. основного платежу та 242350 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Дане податкове повідомлення-рішення прийнято Державною податковою інспекцією у м. Чернігові на підставі висновків проведеної виїзної планової перевірки ВАТ “Чернігівське хімволокно” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2005р. по 30.06.2006р., за результатами якої складено акт №8/23/00204048 від 12.01.2007р.

Як вбачається з акту від 12.01.2007р., перевіркою встановлено порушення ВАТ “Чернігівське хімволокно”, зокрема, п.п.1.22.1 п.1.22 ст.1, п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4, п.п.5.2.5 п.5.2 ст.5, п.6.1 ст.6 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 22.05.1997р. №283/97-ВР, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2005 рік на суму 484700 грн., завищено за перше півріччя 2006 року податок на прибуток на 108750 грн.

Так, перевіркою правильності визначення валового доходу встановлено заниження скоригованого валового доходу за 2005 рік на суму 1530991 грн., оскільки в порушення п.п.4.1.6 п.4.1 ст. 4 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 28 грудня 1994 року N 334/94-ВР ( далі –Закон №334) в рядок 02.3 декларації з податку на прибуток підприємств (доходи від врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості), поданої в державний податковий орган за 4 квартал 2005 року, не внесена сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності в розмірі 1531,0 тис. грн.

До такого висновку податкова інспекція дійшла, виходячи з наступного.

02.11.2004р. ВАТ „Чернігівське хімволокно” через повіреного ТОВ „Фінансова компанія Столичний капітал” (договір доручення на купівлю-продаж цінних паперів від 02.11.2004р. №458-К) придбало у ТОВ „Енергоюніверс” (договір купівлі-продажу цінних паперів від 02.11.2004р. № 459-К-Д2252Д/0114) вексель №5868 номінальною вартістю 2 500 000 грн., вартістю купівлі 2 000 000 грн. ( емітент ПП „Влада-2002”).

В ході перевірки податковою інспекцією було встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.01.2005р. (справа №2-88-2005) визнано недійсними установчі документи ПП „Влада-2002”, додатковим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.05.2005р. визнано недійсним з 31.05.2002р. свідоцтво платника ПДВ №36724518, видане приватному підприємству „Влада-2002”.

В індосаментному ряді векселя №5868 зазначено першого векселеотримувача ПП „Інтерфлекс”, держану реєстрацію якого скасовано рішенням господарського суду м. Києва від 08.10.2003р. (справа №16/651).

В індосаментному ряді векселя №5868 не зазначено векселеотримувача ТОВ „Енергоюніверс”.

Податкова інспекція робить висновок про те, що оскільки установчі документи ПП „Влада –2002” рішенням суду визнані недійсними, то вексель, емітентом якого виступає зазначене підприємство, не виступає цінністю, оскільки не існує його емітент; вексель не відповідає критеріям визнання активом, оскільки ніяких економічних вигод його використання не принесе.

В ході перевірки встановлено, що на балансовому рахунку підприємства №6311 „розрахунки за комунальні послуги” рахувалась кредиторська заборгованість за теплову енергію ВАТ „Чернігівське хімволокно” перед ТОВ фірма „ТехНова” в розмірі 1530991,48 грн., строк позовної давності якої минув.

Відповідно до акту прийому-передачі цінних паперів від 11.11.2005р. за мировою угодою від 20.07.2005р. ВАТ „Чернігівське хімволокно” передало ТОВ фірмі „ТехНова” вищезазначений вексель в розрахунок для виконання зобовязань за надані послуги на суму 1 530 991,48 грн.

Листом від 12.12.2006р. №06/2886 комунальний енергогенеруючий підрозділ „Чернігівська теплоелектроцентраль” ТОВ фірми „ТехНова” повідомив, що в 2003 році згідно абз. „а” п.п.12.1.1 п.12.1 ст..12 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” дебіторська заборгованість ВАТ „Чернігівське хімволокно” перед ТОВ „ТехНова” згідно рішення господарського суду Чернігівської області включена до складу валових витрат підприємства, а сума ПДВ скоригована в сторону зменшення податкових зобовязань ТОВ „ТехНова” перед бюджетом.

За таких обставин податкова інспекція в акті перевірки робить висновок про те, що в порушення п.п.4.1.6 п.4.1 ст. 6 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” підприємством, що перевірялось, не включена до складу валового доходу за 4 квартал 2005 року кредиторська заборгованість за теплову енергію в розмірі 1 530 991,48 грн., строк позовної давності якої минув. Зазначена кредиторська заборгованість підприємством закрита шляхом передачі ТОВ фірмі „ТехНова” векселя №5868, емітентом якого виступає ТОВ „Влада-2002”.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з підпунктом 1.22.1 п.1.22 ст.1 Закону №334 безповоротна фінансова допомога – це сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності.

Відповідно до п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону №334 валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді.

Згідно наданих позивачем доказів протягом 2002-2003 років ВАТ „Чернігівське хімволокно” отримувало від ТОВ „ТехНова” електричну енергію та теплову енергію.

У звязку з непогашенням позивачем заборгованості за спожиті енергоносії, ТОВ „ТехНова” звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовами про її стягнення.

Рішеннями господарського суду Чернігівської області від 12.05.03р. по справі №12/120, від 15.05.03р. по справі №12/118, від 20.05.03р. по справі №12/199, від 05.08.03р. по справі №12/264, від 16.09.03р. по справам №12/265, 12/266, від 17.12.03р. по справі №10/355, від 25.06.04р. по справі №8/132 (9/178) позовні вимоги ТОВ „ТехНова” до ВАТ „Чернігівське хімволокно” були задоволені ( а.с. 27- 42).

Між позивачем та ТОВ „ТехНова” 20.07.2005р. було укладено мирову угоду, якою було підтверджено наявність заборгованості першого перед другим у сумі 7 861 202,18 грн., яка встановлена у рішеннях господарського суду Чернігівської області; встановлено порядок погашення заборгованості, визначеної у судовому порядку.

Так, відповідно до п. 3 мирової угоди частина заборгованості, що залишилась у сумі 7 722 356,27 грн., погашається шляхом щомісячного платежу в розмірі 1 547 841,20 грн. з 20-го по 30-те число розрахункового місяця, починаючи з липня 2005 року, а також шляхом індосаменту Боржником Кредитору простого векселя № 5868 номіналом 2 500 000 грн. за договірну вартість на частину боргу, що залишилась у сумі 1 530 991,48 грн. Передача векселя здійснюється одночасно з оплатою останнього платежу, але не пізніше 30 жовтня 2005 р.

У пунктах 4 та 5 мирової угоди сторони угоди встановили, що загальна заборгованість відповідно до умов п.3 цієї угоди погашається до 30.10.2005р.; з моменту виконання у повному обсязі умов цієї мирової угоди припиняються зобовязання, що виникли між сторонами і визначені рішеннями господарського суду Чернігівської області.

Ухвалою від 09.08.2005р. по справі №8/132 (9/178) господарський суд Чернігівської області затвердив мирову угоду, укладену 20 липня 2005р. між ТОВ фірмою „ТехНова” та ВАТ „Чернігівське хімволокно” в процесі виконання рішення господарського суду Чернігівської області від 25.06.2004р. по справі №8/132 (9/178), згідно якої сторони домовились про погашення ВАТ „Чернігівське Хімволокно” заборгованості в сумі 1 518 313,77 грн. у строк до 30 жовтня 2005р. шляхом щомісячних платежів з 20-го по 30-те число розрахункового місяця, починаючи з липня 2003 року, а також шляхом індосаменту простого векселю №5868 за договірну вартість на частину боргу, що залишилася.

Для погашення частини заборгованості у сумі 1 530 991,48 грн. позивач за актом прийому-передачі цінних паперів від 11.11.2005р. передав ТОВ „ТехНова” простий вексель ПП „Влада 2002” №5868 номінальною вартістю 2 500 000 грн., який придбав у ТОВ „Енерогоюніверс” за договором купівлі-продажу цінних паперів від 02.11.2004р. №459-К.

Відповідно до п.5 ст. 197 Цивільного кодексу України права за ордерним цінним папером передаються шляхом вчинення на цьому папері передавального напису (індосаменту). Індосант відповідає за існування та здійснення цього права. За передавальним написом (індосаментом), вчиненим на цінному папері, до особи, якій або у розпорядження якої передаються права за цінним папером (індосата), переходять усі права, посвідчені цінним папером.

Як вбачається з копії простого векселя ПП „Влада 2002” №5868, передачу векселя позивач здійснив шляхом вчинення бланкового індосаменту в порядку, передбаченому ч. 2 пункту 13 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі, запровадженого Женевською конвенцією 1930 р., що набула чинності для України згідно з Законом України „Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований Закон про переказні векселі та прості векселі” від 06.07.99р. №826-ХІУ.

Отже, погашення позивачем заборгованості перед ТОВ фірмою ”ТехНова” за енергоносії у сумі 1 530 991,48 грн. шляхом індосаменту боржником кредиторові простого векселя №5868 номіналом 2 500 000 грн. є правомірним, в звязку з чим господарським судом Чернігівської області ухвалою від 09.08.2005р. і було затверджено мирову угоду, яка передбачала саме такий шлях погашення заборгованості ВАТ „Чернігівськехімволокно” перед кредитором. При цьому в ухвалі від 09.08.2005р. суд встановив, що укладення мирової угоди не порушує закон або права і охоронювані законом інтереси інших осіб, стосується лише прав і обовязків сторін ( тобто ТОВ „ТехНова” и ВАТ „Чернігівське хімволокно”), встановлених рішенням господарського суду, а тому підлягає затвердженню.

Відповідно до п. 2 статті 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація).

Виходячи з предмету мирової угоди від 20.07.2005р., в результаті її укладання сторони досягли домовленості про зміну первісного зобовязання новим зобовязанням між тими ж сторонами (новація).

Отже, укладання мирової угоди від 20.07.2005р. призвело до припинення первісного зобовязання ВАТ „Чернігівське хімволокно” перед ТОВ фірмою „ТехНова” за поставлені енергоносії і виникнення нового зобовязання за мировою угодою.

Як зазначено в акті перевірки від 12.01.2007р., установчі документи векселедавця простого векселя №5868 ПП „Влада 2002” було визнано недійсними рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.01.2005р. Рішенням господарського суду м. Києва від 08.10.03р. було також скасовано державну реєстрацію ПП „Інтерфлекс” –першого векселедержателя простого векселя №5868.

Згідно зі ст. 7 розділу 1 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі ( далі –Уніфікований Закон), якщо на переказному векселі є підписи осіб, нездатних зобовязуватися за переказним векселем, або підроблені підписи, або підписи вигаданих осіб, або підписи, які з будь-яких інших підстав не можуть зобовязувати тих осіб, які поставили їх на переказному векселі або від імені яких переказний вексель був підписаний, то зобовязання інших осіб, які поставили свої підписи на ньому, є все ж таки юридично дійсними.

Відповідно до ст. 8 розділу 1 Уніфікованого Закону кожний, хто поставив свій підпис на переказному векселі як представник особи, від імені якої він не був уповноважений діяти, сам зобовязаний за векселем і, якщо він заплатить, матиме ті самі права, які мала б та особа, за яку він мав намір діяти. Таке ж правило застосовується до представника, який перевищив свої повноваження.

Статтею 15 розділу 1 Уніфікованого Закону визначено, що оскільки не обумовлене протилежне, індосамент відповідає за акцепт і за платіж.

Відповідно до ст. 43 Уніфікованого Закону „Держатель може використати своє право регресу проти індосантів, трасанта та інших зобов'язаних осіб:

при настанні строку платежу, якщо платіж не був здійснений;

навіть до настання строку платежу:

(1) якщо мала місце повна або часткова відмова здійснити акцепт;

(2) у разі банкрутства трасата, незалежно від того, здійснив він акцепт чи ні, або у разі припинення ним платежів, навіть якщо ця обставина не була встановлена судовим рішенням, або у разі безрезультатного звернення стягнення на його майно;

(3) у разі банкрутства трасанта за векселем, що не підлягає акцепту.”

При цьому до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, в тому числі і положення, наведені в статтях 7,8,15,43 Уніфікованого Закону.

Отже, визнання недійсними установчих документів векселедавця та першого векселедержателя простого векселя ПП „Влада 2002” №5868 не призводить до втрати таким векселем юридичної сили, як це стверджується відповідачем.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У статті 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ч.1 ст. 261 ЦК України).

Згідно з актом перевірки від 12.01.2007р. ДПІ у м. Чернігові вважає, що перебіг строку позовної давності за заборгованістю ВАТ „Чернігівське Хімволокно” перед ТОВ „Тернова” у сумі 1 530 991,48 грн. закінчився, при цьому не встановлюється точна дата такого строку.

Як вбачається з матеріалів справи, укладення мирової угоди від 20.07.2005р. призвело до припинення первісного зобовязання ВАТ „Чернігівське Хімволокно” перед ТОВ фірмою „ТехНова” за надані послуги і виникнення нового зобовязання за мировою угодою.

Передача позивачем у розрахунок за мировою угодою від 20.07.05р. простого векселя, векселедавцем та першим векселедержателем за яким є особи, чиї установчі документи визнано недійсними до моменту такої передачі, не призводить до визнання мирової угоди недійсною, нікчемною або неукладеною.

Отже, виходячи з приписів статей 257 та 261 ЦК України, закінчення перебігу строку позовної давності за зобовязаннями позивача перед ТОВ „ТехНова”, що виникають з мирової угоди від 20.07.05р., відбудеться не раніше 20.07.2008р.

Отже, висновок ДПІ у м. Чернігові про те, що перебіг строку позовної давності за заборгованістю позивача перед ТОВ „ТехНова” у сумі 1530991,48 грн. закінчився не пізніше 4 кварталу 2005 року, не відповідає фактичним обставинам та чинному законодавству.

Таким чином, висновок ДПІ у м. Чернігові про заниження позивачем скоригованого валового доходу за 2005 рік на суму 1530991 грн., оскільки в порушення п.п.4.1.6 п.4.1 ст. 4 Закону №334 в рядок 02.3 декларації з податку на прибуток підприємств (доходи від врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості), поданої в державний податковий орган за 4 квартал 2005 року, не внесена сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності в розмірі 1531,0 тис. грн., є неправомірними, суперечать фактичним обставинам та вищевказаним приписам законодавства.

Ухвалою від 23.02.2007р. суд призначив у справі судово-бухгалтерську експертизу, проведення якої доручив Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експертизи були поставлені наступні питання:

1. Чи підтверджується документально виконанням ВАТ “Чернігівське хімволокно” мирової угоди , укладеної 22.07.2005р. між ним та ТОВ фірмою “ТехНова”?

2. Чи підтверджується документально та нормативно правильність закриття кредиторської заборгованості ВАТ “Чернігівське хімволокно” перед ТОВ фірмою “ТехНова” за поставлені останнім енергоносії у бухгалтерському обліку ВАТ “Чернігівське хімволокно” в звязку з виконанням мирової угоди від 22.07.2005р. у ІІ півріччі 2005 року?

3. Чи підтверджується документально та нормативно віднесення ВАТ “Чернігівське хімволокно” в порядку п.п.12.1.5 п.12.1 ст. 12 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” до валових витрат вартість енергоносіїв, отриманих від ТОВ “ТехНова” та сплачених згідно мирової угоди від 22.07.2005р., та в якому звітному періоді?

4. Чи підтверджується документально та нормативно висновки акту Державної податкової інспекції у місті Чернігові акт №8/23/00204048 від 12.01.2007р. “Про результати виїзної планової перевірка ВАТ “Чернігівське хімволокно” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2005р. по 30.06.2006р.” щодо заниження ВАТ “Чернігівське хімволокно” податкових зобовязань з податку на прибуток за 2005 рік на суму 484700 грн.?

04.02.2008р. експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз проведено відповідну експертизу і складено Висновок №3234/3235/3236, в якому надані наступні відповіді на поставлені питання, а саме::

- відповідь на перше питання: виконання ВАТ „Чернігівське хімволокно” мирової угоди від 22.07.2005р., укладеної ним і ТОВ „ТехНова”, а саме погашення заборгованості перед ТОВ „ТехНова” у сумі 7 722 356,27 грн. за поставлені енергоносії, документально підтверджується;

- відповідь на друге питання: погашення кредиторської заборгованості ВАТ „Чернігівське хімволокно” перед ТОВ „ТехНова” у сумі 7 722 356,27 грн. за поставлені останнім енергоносії в бухгалтерському обліку ВАТ „Чернігівське хімволокно” в звязку з виконанням мирової угоди від 22.07.2005р. документально підтверджується, у тому числі за періодами:

- 3 595 682,40 грн. у ІІІ кварталі 2005 року;

- 4 126 673,88 грн. у ІУ кварталі 2005 року.

Відображення операцій з погашення зазначеної заборгованості у бухгалтерському обліку ВАТ „Чернігівське хімволокно” відповідає вимогам Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобовязань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.07.99р. №291 та Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 11 „Зобовязання”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000р. №20;

-          відповідь на третє питання: віднесення ВАТ „Чернігівське Хімволокно” вартості енергоносіїв, отриманих від ТОВ „ТехНова” та сплачених згідно мирової угоди від 22.07.2005р. у сумі 6 913,8 тис. грн.. до складу валових витрат за 2005 рік, документально підтверджується, у тому числі за періодами:

-           3 595,7 тис. грн.. у ІІІ кварталі 2005р.;

-           3 318,1 тис. грн.. у ІУ кварталі 2005 р.

Віднесення ВАТ „Чернігівське хімволокно” вартості енергоносіїв, отриманих від ТОВ „ТехНовіа” та сплачених згідно мирової угоди від 22.07.2005р. до складу валових витрат у сумі 6 913,8 тис. грн. за 2005 рік здійснено в порядку, передбаченому підпунктом 12.1.5 пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”;

-          відповідь на четверте питання: встановлене за висновками акту перевірки ДПІ у м. Чернігові №8/23/00204048 від 12.01.2007р. „Про результати виїзної планової перевірки ВАТ „Чернігівське Хімволокно” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.05р. по 30.06.06р.” заниження ВАТ „Чернігівське хімволокно” податкових зобовязань з податку на прибуток за 2005 рік на суму 484700 грн. документально і нормативно не підтверджується.

Враховуючи вищевикладене, суд приймає до уваги висновку судово-бухгалтерської експертизи.

Таким чином, ДПІ у м. Чернігові безпідставно збільшила скоригований валовий доход за 2005 рік на суму 1530991 грн., що призвело до збільшення податку на прибуток за 2005 рік на суму 484700 грн. та визначення позивачу спірним податковим повідомленням-рішенням податкового зобовязання з податку на прибуток за 2005 рік в сумі 618300 грн., в тому числі 375950 грн. основного платежу та 242350 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У частини 3 статті 2 КАС України передбачено наступне:

“У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в Україні в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб”єкта владних повноважень обов”язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів належними засобами доказування правомірність прийняття рішення щодо визначення позивачу податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств за 2005 рік в сумі в сумі 618300 грн., в тому числі 375950 грн. основного платежу та 242350 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи податкове повідомлення-рішення, яке є предметом спору, діяв не відповідно до законодавства України, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно, а тому таке рішення має бути скасовано.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

С У Д П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові, від 20.01.2007р. №/0, яким ВАТ „Чернігівське хімволокно” визначено податкове зобовязання по податку на прибуток в сумі 618300 грн., в тому числі 375950 грн. основного платежу та 242350 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

3. Стягнути з державного бюджету України на користь відкритого акціонерного товариства „Чернігівське хімволокно” (м. м. Чернігів, вул.. Щорса, 78, р/р 0050 у філії АКІБ „Укрсиббанк” „Київське регіональне управління”, ідентифікаційний код 00204048) 3,40 грн. судових витрат.

4. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

5. Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення вищевказаних строків залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова в повному обсязі виготовлена 10.04.2008р.

Суддя Ж.В. Блохіна