ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2008 р.

№
7/93-23/46

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі
:

Полякова
Б.М., -головуючого (доповідач у справі),

Коваленка
В.М.,

Продаєвич
Л.В.

розглянувши  матеріали касаційної скарги

Державного
комітету України з державного матеріального резерву

на
ухвалу від
22-27.11.2007 р. господарського суду Львівської області

у
справі

№
7/93-23/46 господарського
суду Львівської області

за
заявою

ДП
"Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, м. Київ

до

ВАТ
“Львівський завод “Автонавантажувач”, м. Львів

про

банкрутство

арбітражний
керуючий

ОСОБА_1

голова
комітету кредиторів

ЗАТ
“Автонавантажувач” в особі Керниці Р.Я.

в судовому засіданні взяли участь представники:

Державного
комітету України з державного матеріального резерву

Долич О.В., довір.;

боржника

Гаврилюк
О.Р., довір.

ВСТАНОВИВ:

У
провадженні господарського суду Львівської області знаходиться справа №7/93-23/46
про банкрутство ВАТ “Львівський завод “Автонавантажувач”.

Ухвалою
господарського суду Львівської області від 27.12.2006 р. задоволено клопотання
голови комітету кредиторів - ЗАТ “Автонавантажувач” в особі Керниці Р.Я. про
затвердження звіту керуючого санацією, затверджено звіт керуючого санацією
ОСОБА_1 з виконання плану санації, припинено процедуру санації у зв'язку з
відновленням платоспроможності ВАТ “Львівський завод “Автонавантажувач” і
повноваження керуючого санацією арбітражного керуючого ОСОБА_1 та припинено
провадження у справі.

25.04.2007
р. до господарського суду Львівської області надійшла заява Державного комітету
України з державного матеріального резерву про перегляд ухвали господарського
суду Львівської області від 27.12.2006 р. за нововиявленими обставинами та
поновлення провадження у справі.

Ухвалою
господарського суду Львівської області від 22-27.11.2007 р. (суддя Білоус Б.О.)
у задоволенні вказаної заяви Державного комітету України з державного
матеріального резерву відмовлено, а ухвалу господарського суду Львівської
області від 27.12.2006 р. залишено без змін.

Не
погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, Державний комітет України з
державного матеріального резерву звернувся до Вищого господарського суду
України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського
суду Львівської області від 22-27.11.2007 р. та прийняти нове рішення, яким
скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 27.12.2006 р. та
поновити провадження у справі про банкрутство ВАТ “Львівський завод
“Автонавантажувач”.

Касаційна
скарга мотивована неправильним застосуванням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши
пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як
вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, в
обгрунтування заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від
27.12.2006 р. про затвердження звіту керуючого санацією та припинення
провадження у справі у зв'язку з відновленням платоспроможності боржника
Державний комітет України з державного матеріального резерву посилався на те,
що ухвалою господарського суду Львівської області від 30.11.2006 р. у справі №
11/146т-7/93-23/46 відновлено строк на звернення з грошовими вимогами до
боржника та визнано грошові вимоги Державного комітету України з державного
матеріального резерву до боржника на суму 12 551 047,68 грн.

На
підставі ст. 112 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК
України) господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення,
яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне
значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Отже,
необхідною ознакою нововиявлених обставин є їх наявність та неможливість бути
відомими заявникові на час розгляду справи.

Ухвала
про визнання грошових вимог Державного комітету України з державного
матеріального резерву до боржника не може встановлювати нововиявлені обставини
для перегляду ухвали про затвердження звіту керуючого санацією та припинення
провадження у справі у зв'язку з відновленням платоспроможності боржника,
оскільки перша прийнята раніше за другу.

Відтак,
ухвала про визнання грошових вимог існувала на час розгляду звіту керуючого
санацією та не могла не бути відомою заявникові.

Таким
чином, це є нова обставина, тому вона може бути підставою для перегляду ухвали
про затвердження звіту керуючого санацією та припинення провадження у справі
лише в апеляційному або касаційному порядку.

Більш
того, постановою Вищого господарського суду України від 13.06.2007 р. скасовано
ухвалу господарського суду Львівської області від 30.11.2006 р. та
постанову  Львівського апеляційного
господарського суду від 06.03.2007 р., а справу № 11/146т-7/93-23/46 в частині
розгляду грошових вимог Державного комітету України з державного матеріального
резерву направлено на новий розгляд.

При
новому розгляді справи ухвалою господарського суду Львівської області від
06.11.2007 р. відмовлено Державному комітету України з державного матеріального
резерву у визнані його грошових вимог на суму 12 551 047,68 грн. Вказана ухвала
в подальшому залишена без змін постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 10.01.2008 р. та постановою Вищого господарського суду
України від 21.05.2008 р. у справі № 11/146т-7/93-23/46.

Отже,
на час розгляду заяви Державного комітету України з державного матеріального
резерву про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами його грошові вимоги
не були визнані судом в установленому чинним законодавством порядку.

На
підставі наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що
обставини, на які посилається заявник, не можуть вважатися нововиявленими за
ст. 112 ГПК України та, відповідно, бути підставою для зміни або скасування
ухвали суду про затвердження звіту керуючого санацією та припинення провадження
у справі в порядку ст. 114 ГПК України.

Таким
чином, доводи касаційної скарги заявника не спростовують висновків суду першої
інстанції, які викладені в оскаржуваній ухвалі цього суду.

У
зв'язку з чим, така ухвала підлягає залишенню без змін, як така, що винесена у
відповідності до фактичних обставин справи і вимог чинного законодавства.

З
урахуванням наведеного та керуючись  ст.
ст. 1115, 1117, 1119 -11111, 112
-114 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Державного комітету
України з державного матеріального резерву залишити без задоволення.

2.          Ухвалу господарського суду Львівської
області від 22-27.11.2007 р. у справі № 7/93-23/46 залишити без змін.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
В.М. Коваленко

Л.В. Продаєвич