ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 р.

№ 10/210

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

І. Воліка (доповідача),

І. Плюшка,

С. Шевчук,

суддів:

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Дочірньої компанії (ДК) "Газ України" Національної

акціонерної компанії (НАК) "Нафтогаз України"

на постанову

від 20.11.2007

Київського міжобласного апеляційного господарського суду

у справі

№ 10/210

за позовом

ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"

до

Відкритого акціонерного товариства (ВАТ) по газопостачанню

та газифікації "Полтавагаз"

про

стягнення 7 056 229,56 грн.

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача

Несторчук А.П. (дов. № 229/10 від 29.10.2007)

відповідача

Баранова В.І. (дов. № 13 від 14.01.2008)

Лук’яненко О.А. (дов. № 51 від 02.04.2008)

ВСТАНОВИВ:

У липні 2006 року ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" звернулася до господарського суду з позовом до ВАТ по постачанню та газифікації "Полтавагаз" про стягнення заборгованості за надання послуг з транспортування природного газу у 2005 році в сумі 6 232 501,82 грн. основного боргу, 585 224,48 грн. пені, 156 732,84 грн. боргу внаслідок інфляційних процесів, 81 770,42 грн. три проценти річних з простроченої суми, а всього - 7 056 229,56 грн., поставленого за договором на постачання природного газу № 06/05-117 від 11.02.2005.

17.08.2007 позивачем, в порядку ст. 22 ГПК України, подано заяву про уточнення позовних вимог, за якою просить господарський суд стягнути з відповідача на його користь основний борг за поставлений газ у сумі 5 158 151,82 грн., пеню в сумі 565 714,28 грн., суму інфляційних втрат - 104 607,61 грн. та 78 510,85 грн. 3 % річних.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 12.10.2006 у справі № 10/210 (суддя Шкурдова Л.М.) позов задоволено частково; стягнуто з ВАТ по постачанню та газифікації "Полтавагаз" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафто-

Доповідач: Волік І.М.

газ України" 5 158 151,82 грн. основного боргу, 104 607,61 грн. інфляційних витрат, 78 510,85 грн. 3 % річних, 25 500,00 грн. витрат по оплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в частині стягнення 565 714,28 грн. пені –відмовлено; в частині стягнення 1 074 350,00 грн. –припинено провадження у справі.

02.04.2007 ВАТ по постачанню та газифікації "Полтавагаз" подало скаргу на дії державного виконавця, якою просить скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Полтавської області Люмах О.О. від 16.11.2006 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу № 10/211, виданого 23.10.2006 господарським судом Полтавської області про стягнення з ВАТ "Полтавагаз" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" грошових коштів в сумі 5 366 888,20 грн., і до вирішення скарги по суті, зупинити виконавче провадження з виконання виданого наказу.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.07.2007 у справі № 10/210 відмовлено у задоволенні скарги на дії державного виконавця.

30.07.2007 ВАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" звернулося до господарського суду з заявою про розстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 12.10.2006 у справі № 10/210 про стягнення 5 158 151,82 грн. основного боргу, 104 607,61 грн. інфляційних витрат, 78 510,85 грн. 3 % річних, 25 500,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на десять років рівними частинами.

03.08.2007 ВАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" подало уточнення до вищезазначеної заяви, яким зазначає, що відповідач на виконання рішення суду в добровільному порядку сплатив ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 4 600 949,47 грн. і станом на 01.08.2007 заборгованість перед ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" становить 765 938,95 грн. та просить розстрочити виконання рішення господарського суду Полтавської області від 12.10.2006 у справі № 10/210 про стягнення основного боргу в сумі 765 938,95 грн. на десять років рівними частинами.

11.09.2007 ВАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" подало уточнення до вищезазначених заяв, яким зазначає, що заборгованість по рішенню господарського суду Полтавської області від 12.10.2006 у справі № 10/210 на час звернення з вказаною заявою становить 534 187,81 грн., яку відповідач просить розстрочити на три роки рівними частинами.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.09.2007 частково задоволено уточнену заяву ВАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" від 11.09.2007 про розстрочку виконання рішення частково; розстрочено виконання рішення господарського суду Полтавської області у справі № 10/210 від 12.10.2007 в частині стягнення суми, яка не сплачена на момент винесення ухвали –534 187,81 грн. строком на 12 місяців із сплатою рівними частинами щомісячно з моменту винесення ухвали.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.11.2007 (колегія суддів: Мазур Л.М., Жук Г.А., Андрейцева Г.М.), ухвала господарського суду Полтавської області від 14.09.2007 у справі № 10/210 залишена без змін.

Не погоджуючись з постановленими у справі судовими рішеннями, ВАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову та ухвалу попередніх інстанцій скасувати. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на неповне з’ясування фактичних обставин справи, з порушенням норм процесуального права, що призвело до прийняття незаконних судових рішень.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України, заслухавши суддю- доповідача, пояснення представників сторін, та перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до Роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п. 1, 6 постанови від 29.12.1976 №11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або, виходячи із загальних засад законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Ухвала місцевого суду та постанова суду апеляційної інстанції відповідають зазначеним вимогам, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони господарський суд у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Як вбачається з вищезазначеної норми, питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення (ухвали) суду вказуються мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство, докази, на підставі яких прийнято рішення, і, зокрема, обґрунтування відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Задовольняючи заяву про розстрочення виконання рішення, попередні судові інстанції, враховуючи положення норм діючого законодавства, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим судом способом; при цьому, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарські суди правильно врахували матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору та на підставі наявних у матеріалах справи доказів, мотивовано та правильно дійшли висновку, про необхідність розстрочити виконання рішення терміном на один рік.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 та ч. 1,2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція на підставі вже встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на наведене, касаційна інстанція не має права збирати нові докази або додатково перевіряти докази в обґрунтування необхідності розстрочки виконання судового рішення та переоцінювати реальність загрози неможливості або утруднення виконання судового рішення як підстави для розстрочки його виконання відповідно до положень ст. 121 ГПК України.

Виходячи з вищенаведеного та враховуючи, що при ухваленні рішень, суди, здійснили всебічний, повний та об’єктивний розгляд у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, надали належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам й твердженням сторін, правильно застосували норми матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для їх зміни чи скасування. Викладені заявником у касаційній скарзі доводи не спростовують обґрунтованого висновку судів першої та апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.11.2007 у справі № 10/210 залишити без змін.

Головуючий, суддя І. Волік

Судді : І. Плюшко

С. Шевчук