ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.08                                                                                 Справа № 9/95.

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Луганський енергозавод", м. Луганськ

до Перевальської виправної колонії № 15, м. Перевальськ Луганської області

про стягнення 2088 грн. 56 коп.

в присутності представників:

від позивача – не прибув,

від відповідача – Шушняк Н.О., юрисконсульт, дов. № 26/21 від 09.01.08

в с т а н о в и в:

позивачем, ВАТ "Луганський енергозавод", заявлена вимога про стягнення з відповідача боргу у розмірі 2088,56 грн., у т.ч. інфляційні нарахування у розмірі 558,28 грн. та 3% річних у розмірі 113,28 грн. за виконані роботи за актом виконаних робіт.

Відповідач, виправна колонія, відзивом на позовну заяву не заперечує проти виконання робіт, проте з позовом не погоджується повністю, посилаючись на відсутність договору.

Представник відповідача в обгрунтування своїх доводів надав до матеріалів справи:

- акт звірення розрахунків станом на 01.12.04, за яким підтверджується факт відсутності заборгованості сторін,

- ТТН № 000292 на суму 280,80 грн. та № 000294 на суму 4333,20 грн. від 14.03.01 на отримання відповідачем електрообладнання,

- накладну № 52 від 14.03.01 на суму 6208,0 грн. та податкову накладну № 136 від цієї ж дати та на ту ж суму щодо поставки відповідачем колеса привідного ККТ-5.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на акт виконаних робіт 890-Д від 14.07.05, за яким він виконав роботи на суму 1417,0 грн., а відповідач прийняв ці роботи.

Посилаючись на ст. 625 ЦК України позивач нарахував інфляційні втрати за період з 01.08.05 по 31.03.08 та 3% річних за цей же період.

Оцінивши доводи позивача, відповідача і надані ними докази, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що позивачем у липні 2005 року були виконані роботи з ремонту електрообладнання на суму 1417,0 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № 890-Д від 14.07.05 та довіреністю ЯКФ № 929569 від 06.07.05 (а.с. 7). Позивач стверджує, що відповідач не розрахувався за виконані роботи.

Натомість представник відповідача стверджує, що зазначені роботи були виконані позивачем у часткове погашення боргу за раніше надане позивачу обладнання (колесо привідне ККТ-5) на суму 6208,0 грн., що підтверджується накладною № 52 від 14.03.01 на суму 6208,0 грн. та податковою накладною № 136 від цієї ж дати та на ту ж суму (а.с. 39, 40).

Решта боргу позивач погасив поставкою електрообладнання відповідно до ТТН № 000292 на суму 280,80 грн. та № 000294 на суму 4333,20 грн. від 14.03.01 (а.с. 35, 36).

Таким чином, позивачем погашений борг перед відповідачем на загальну суму 6031,0 грн. (1417,0 + 280,80 + 4333,20), а пред'явлення позову є безпідставним.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що позивачем не надано належних доказів щодо існування боргу відповідача у розмірі 2088,56 грн., натомість відповідачем надані належні обгрунтування відсутності цього боргу, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 47-1, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                А.Г.Ворожцов