ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.08

Справа №АС16/461-07.

Господарський суд Сумської області у складі:

Головуючого судді           Моїсеєнко В.М

Судді: Малафеєва І.В.

Лугова Н.П.

Секретар Данілова Т.А.

Розглянувши матеріали справи

За позовом                    Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Сумський хліб», м. Суми

До відповідача Державної податкової інспекції в м. Суми

Про визнання податкових повідомлень-рішень недійсними та їх скасування

Представники:

від позивача           Зубко Н.М., Романюк А.В.

від відповідача Дмітрієв С.В., Неговєлов А.В., Літвінова Л.В., Корнійчук Г.П.

Експерт Гейко І.Л.

Суть спору: Позивач просить визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 06.08.2007р. № /0/51247 про визначення податкового зобов’язання по податку на прибуток ( з урахуванням штрафних ( фінансових) санкцій в сумі 10119522,20 грн.; № /0/51248 про визначення податкового зобов’язання по податку на прибуток у вигляді штрафних ( фінансових) санкцій на суму 375857 грн.; № /0/51249 про визначення податкового зобов’язання по податку на додану вартість ( з урахуванням штрафних ( фінансових ) санкцій в сумі 520012,50 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати, пов’язані з розглядом справи.

Відповідач подав клопотання від 10.09.2007р. № 60235/9/10-009 про зупинення провадження у справі до вирішення по суті справи № 5/372-05.

Позивач подав клопотання від 06.09.2007р. про призначення по справі судової економічної експертизи.

Суд задовольнив клопотання позивача та відповідача, ухвалою від 10.09.207р. по справі № АС16/461-07 провадження у справі було зупинено на підставі п.3 ч.2 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України, призначена судова економічна експертиза, проведення експертизи доручено експерту Регіонального судово-експертного бюро. На вирішення експертній установі поставлені питання, які просив вирішити позивач у своєму клопотанні від 06.09.2007р. № 177.

20.09.2007р. та 13.11.2007р. до господарського суду Сумської області надійшли клопотання експерта Регіонального судово-експертного бюро , який проводив судово-економічну експертизу по зазначеній справі з проханням надати йому необхідні додаткові матеріали . Суд розглянув зазначені клопотання та задовільнив їх.

30.01.2008р. до господарського суду Сумської області надійшло клопотання відповідача. в якому він просив залучити до матеріалів справи додаткові докази.

Зазначене клопотання відповідача - Державної податкової інспекції в м. Суми судом задоволено , долучено до матеріалів справи подані відповідачем додаткові докази ( т. 2 а. с. 79-83)

31.01.2008р. до господарського суду Сумської області надійшов висновок судово-економічної експертизи № 411/07/ від 30.01.2008р. з додатками, який також долучений до матеріалів справи.

В зв’язку з усуненням обставин , що зумовили зупинення провадження по справі № АС 16/461-07, ухвалою господарського суду Сумської області від 05.02.2008р. провадження по даній справі було поновлено та призначено її розгляд в судовому засіданні на 21.02.2008р.

Відповідач подав заперечення від 19.02.2008р. № 12305/9/19-009 проти адміністративного позову, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач подав клопотання від 20.02 .2008р.№ 30 та від 21.02.2008р. № 32 про залучення до справи доказів, а також подав пояснення з обґрунтуванням своєї позиції по справі.

В засіданнях суду оголошувалися перерви з 21.02.2008 року до 11 год.30 хв.04.03.2008року, до 11 год.00 хв. 18.03.2008 року, до 11 год.00 хв. 25.03.2008 року, до 10 год.00 хв. 04.04.2008р., до 11 год.00 хв.07.05.2008р., до 11 год.00хв. 14.05.2008р., до10 год.30 хв.03.06.2008р.

18.03.2008р. відповідач подав клопотання № 18894/9/10-009 про призначення колегіального розгляду справи № АС 16/461-07. Ухвалою заступника голови господарського суду від 18.03.2008р. до складу суду введено додатково двох суддів та призначено розгляд справи у складі колегій суддів: головуючий суддя – Моїсеєнко В.М., судді - Костенко Л.А., Малафеєва І.В.

Ухвалою заступника голови господарського суду від 07.05.2008р. змінено колегіальний розгляд складу суду та призначено розгляд справи у складі колегії суддів: головуючий суддя Моїсеєнко В.М., судді – Лугова Н.П., Малафеєва І.В.

В процесі розгляду справи сторони подавали додаткові обґрунтування, пояснення, матеріали , які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази по справі, суд встановив наступне.

24.07.2007 року посадовими особами відповідача складено акт перевірки № 5021/235/30134360/79 дотримання вимог податкового та іншого законодавства позивачем з 01.10.2005р. по 31.03.2007р. В даному акті перевірки позивачу було визначено податкове зобов’язання по податку на прибуток у розмірі 751715,00 грн. та по податку на додану вартість у розмірі 346675,00 грн., всього на суму 1098390 грн. На підставі вказаного акту перевірки відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення, а саме: № /0/51247 від 06.08.2007р. про визначення позивачу податкового зобов’язання по податку на прибуток ( з урахування штрафних ( фінансових) санкцій в сумі 1019522,20 грн. ( 751715,00 грн. – податку на прибуток та 267807,20 грн. – штрафних ( фінансових) санкцій;

№ /0/51248 від 06.08.2007р. про визначення позивачу податкового зобов’язання по податку на прибуток у вигляді штрафних ( фінансових) санкцій на суму 375857 грн.;

№ /0/51249 від 06.08.2007р. про визначення позивачу податкового зобов’язання по податку на додану вартість ( з урахуванням штрафних( фінансових) санкцій в сумі 520012,50 грн. Всього відповідач визначив суму податкового зобов’язання позивачу на загальну сум 1915392,2 грн., які і просить визнати нечинним та скасувати позивач.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне.

В акті перевірки посадові особи відповідача зазначили, що постановою Харківського апеляційного господарського суду № 5/372-05 від 21.08.2006р. було визнано недійсними господарські зобов’язання між ТОВ «Торговий дім «Сумський хліб» та ТОВ «Еталон С.В.» м.Київ, що виникли на підставі договору № 25/04 від 10.06.2004р. на загальну суму 2030050,00 грн., позивач вважає , що зазначене рішення не стосується предмету спору щодо визнання недійсними господарських зобов’язань між ТОВ «Торговий дім «Сумський хліб» та ТОІ «Еталон С.В.» м.Київ, що вигткли на підставі договору № 25/0-4 від 10.06.2004р.

Позивач стверджує, що він мав право з врахуванням норм Закону України « Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» самостійно провести коригування в тому податковому періоді, на який припадає набрання чинності постанови Харківського апеляційного господарського суду, тобто на 3 –й квартал 2006 року, тому позивач стверджує , що вказані обставини, описані відповідачем в акті перевірки , як підстави для визначення податкового зобов’язання по податку на прибуток та податок на додану вартість фактично не існують.

Позивач зазначає, що відповідачем при здійсненні перевірки порушені вимоги п.2.3.3 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних , виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України № 327 від 10.08.2005р., зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.08.2005р. за № 925/11205 ( далі – Порядок) , яким передбачено, що у разі виявлення розбіжностей викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно- правових актів, що порушені платником податків,зазначити період ( місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, в якому дане порушення здійснено, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб суб’єкта господарювання щодо встановлених порушень, тому позивач зазначає, що при визначенні відповідачем розміру валових витрат підприємства не визначено суті операцій , по яких відповідач виявив зазначені у таблиці № 3 розбіжності у веденні податкового обліку валових витрат. Позивач стверджує , що всі фінансово - господарські операції , які відображені в бухгалтерському та податковому обліках , підтверджені первинними бухгалтерськими та іншими документами.

Позивач також не погоджується з висновком , викладеним відповідачем в абз.3 стор.30 акту перевірки ,що підприємство має право надати до ДПІ у м. Суми уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань за 2005 рік, позивач вважає, що у даному випадку відповідач діяв в супереч вимог припису п.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України « Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», яким передбачено, що контролюючий орган зобов’язаний самостійно визначити суму податкового зобов’язання платника податків, якщо дані документальних перевірок свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов’язань, заявлених у податкових деклараціях, однак , як стверджує позивач , відповідач не врахував при визначенні податкового зобов’язання по податку на прибуток ті суми валових витрат, які були ними встановлені в ході перевірки , як «заниження валових витрат», обмежившись , що з цього приводу підприємство «має право подати уточнюючий розрахунок». Внаслідок чого , позивач вважає, зокрема, згідно перевірки за 2005р, що підлягає зменшення задекларованого податкового зобов’язання по податку на прибуток в сумі 155744,75 грн. та підлягає встановленню переплата по особовому рахунку з цього податку на зазначену суму. Також , позивач зазначає, що зменшення попередньої оплати у складі валових витрат за 2006 рік на суму 1529023,00 грн. вказані в акті перевірки сталися внаслідок порушення відповідачем вимог п.2.3.2 п.2.3 Порядку .

Щодо незаконності амортизаційних відрахувань, викладених відповідачем у п.3.1.3 акту перевірки, то позивач вважає , що висновок про завищення підприємством амортизації за 2006 рік на суму 16455,00 грн. не відповідає вимогам чинного законодавства , так як згідно із вимогами п.п.8.3.5 п.8.3 та п.п.8.4.4 п.8.4 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» при продажу основних засобів. Зобов’язане нараховувати амортизаційні нарахування на балансову вартість такого проданого основного засобу у тому кварталі, в якому мало місце вибуття ( продаж) такого основного засобу.

Позивач вважає безпідставне віднесення відповідачем до податкового кредиту суми ПДВ в лютому 2006 року у розмірі 8333,00 грн., так як підприємством позивача суму ПДВ в розмірі 8333,00 грн. включено до складу податкового кредиту двічі, як по оплаті, так і по факту отримання товару . Таким чином, позивач вважає, що відповідач не взяв до уваги порядок коригування таких сум ПДВ , передбачений п.п.4.5.1 п.4.5 ст.4 Закону України « Про порядок на додану вартість» та п.п. 20-28 Порядку заповнення податкових накладних, затвердженого Наказом ДПА України № 165 від 30.05.1997р., зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23.06.1997 р. № 233/2037. Щодо неправомірності визначення відповідачем податкового кредиту у серпні 2006р. по взаємовідносинах із ТОВ «Еталон С.В.» , то позивач вважає, що відповідачем порушені вимоги п.2.3.4 Порядку, так як сума податкового кредиту, включена до податкового обліку в червні 2004 р. і задекларована у цьому ж періоді.

Позивач також вважає неправомірним податкове-повідомлення-рішення відповідача № /51248 від 06.08.2007р. по податку на прибуток у вигляді штрафних ( фінансових) санкцій на суму 375857 грн., так як вважає, що згідно із вимогами п.п. 17.1.6 п.17.1 ст.17 Закону України « Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» , в акті перевірки не вказано будь-яких даних , які б свідчили про засудження за скоєння злочину щодо ухилення від сплати податків посадових осіб позивача. Таким чином, позивач вважає, що відсутні підстави для застосування до нього штрафних санкцій.

Однак, колегія суддів не може погодитися з твердженнями позивача з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи та пояснення представників відповідача в судових засіданнях, встановлено, що рішенням господарського суду Сумської області від 23.12.2005р. по справі 5/372-06 було визнано недійсними господарські зобов’язання між ТОВ «Торговий дім Сумський хліб»та ТОВ «Еталон С.В.», м.Київ, що ви никли на підставі договору № 25/04 від 10.06.2004р. на загальну суму 2030050,00 грн. в т.ч. ПДВ – 338341,67 грн., на підставі ст..207 Господарського кодексу України.

Частина 1 ст. 216 Цивільного кодексу України встановлює правові наслідки недійсності правочину та закріпляє, що недійсний право чин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов’язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданні послуг – відшкодувати вартість того, що одержано , за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно позивач втратив право власності на придбане майно з моменту визнання недійсним договору купівлі-продажу, і по закону позивач повинен повернути другій стороні все одержане за цим договором в натурі, а в разі неможливості відшкодувати його вартість, отже позивачем на виконання вищезазначеного рішення господарського суду Сумської області не були скориговані показники валових витрат в декларації про прибуток підприємства на 3-й квартал 2006р. на суму 1691708,33 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою були скориговані валові витрати за 3-й квартал 2006р. в результаті порушення підприємством позивача п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України « Про оподаткування прибутку підприємств» № 334/94-ВР від 28.12.21994р. із змінами та доповненнями , на суму 1691708,33 грн.

Згідно даних Декларації з податку на прибуток підприємства позивача за 2006р. витрати складають в сумі 16852934,00 грн., а згідно даних перевірки витрати за 2006 р. складають 15554239,00 грн., в т.ч. витрати на придбання товарів ( робіт, послуг) , в т.ч. витрати на поліпшення основних фондів – 14657884,00 грн., які підтверджені даними головної книги, журналу ордеру № 6 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та бухгалтерськими проводками.

Таким чином, валові витрати за 2006р. зменшуються на попередню оплату, яка була здійснена за товари (роботи, послуги) на суму 1 529 023,0 грн., та врахована підприємству позивача проведеною перевіркою в складі валових витрат 2005р. (сторінка акту перевірки 24-25).

Отже, відповідач правомірно зазначив в акті перевірки , що валові витрати складають - 14 657 884,00 грн. (16 186 907,00 грн. -1 529 023, 00 грн.).

Крім того, сума витрат зі страхування повинна складати - 896 355,0 грн., (до складу валових витрат включаються витрати зі страхування в розмірі, що не перевищують 5% валових витрат за звітний період (2006р.), а саме рядок 6 Декларації без врахування рядка 04.12-17 927 098,0x5%.).Витрати зі страхування підтверджуються даними головної книги, журналу ордеру № 6 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та бухгалтерськими проводками.

Таким чином в наслідок порушення п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28.12.1994р., із змінами та доповненнями, проведеною перевіркою встановлено завищення валових витрат на суму 1 298 695,00 грн. :

стр.04.1. на суму 1 188 943,0 грн. (згідно перевірки 14 657 884,0 - згідно декларації 15 811 261,0 грн. - 35 566,0 грн.)

стр.04.12 - на суму 109 752,0 грн. (згідно перевірки 896 355,0 - згідно декларації 1 006 107,0).

Під час проведення перевірки було встановлено, що суб'єктом господарювання в 4 кварталі 2006р. згідно договору купівлі-продажу від 20.10.2006р. було продано позивачу програмне забезпечення (програмний комплекс "Свод - - 125 406,80 грн. (податкова накладна № 85 від 31.10.2006р.), яке обліковувалось на підприємстві в бухгалтерському обліку на рахунку 1091 "Інші основні засоби", в податковому обліку по 4 групі основних засобів.В декларації з податку на прибуток підприємства за 2006р. була нарахована амортизація в 4 кварталі 2006р. по групі 4, тобто по якій не було остаточної залишкової вартості.

В результаті чого позивачем була завищена амортизація за 2006р. на суму 16 455,0 грн., чим порушено п. п. 8.4.4 п.8.4 ст.8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 р. №334/94-ВР із змінами та доповненнями.

Крім того, підприємством позивача занижені валові витрати за 2005 рік на суму 622 979,0 грн.(ІУ квартал 2005р. - 622 979,0 грн.). Згідно даних Декларації з податку на прибуток підприємства за 2005 рік витрати складають 13733900,00 грн, а згідно даних перевірки витрати за IV квартал 2005р. складають 4 910 138,0 грн. в тому числі: витрати на придбання товарів (робіт, послуг) - 4 634 616,0 грн., які підтверджуються даними головної книги, журналу ордеру № 6 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та бухгалтерськими проводками.

Валові витрати за 1У квартал 2005р. збільшуються на попередню оплату, яка була здійснена за товари ( роботи, послуги) на суму 1048155,00 грн., сума витрат зі страхування згідно даних перевірки складає 275522,00 грн. Отже, виходячи з вищезазначеного , сума скоригованих валових витрат підлягає збільшенню: за 2005 рік на суму 622979,00 грн., в т.ч. за рахунок збільшення суми витрат на придбання ( товарів, робіт, послуг) на суму 1301057,00 грн. та зменшення витрат зі страхування на суму 678078,00 грн.. тому відповідач обґрунтовано рекомендував позивачу надати уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань за 2005рік.

Згідно даних перевірки витрати за 1 квартал 2007р. становлять 3472416,0 грн., в т.ч. витрати на придбання товарів ( робіт, послуг) – 3272793,00 грн., які підтверджуються даними головної книги, журналу ордеру № 6 « Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та бухгалтерськими проводками.

До складу валових витрат за 1 квартал 2007р. включається попередня оплата здійснена за товари ( роботи, послуги) в сумі 264828,0 грн.- сума витрат зі страхування згідно даних перевірки складає 199623,0 грн. Отже , виходячи із вищезазначеного , сума скоригованих валових витрат підлягає збільшенню: за 1 квартал 2007 р. на суму 987825,0 грн., в т.ч. за рахунок збільшення суми витрат на придбання ( товарів, робіт, послуг) на суму 965471,00 грн. та за рахунок збільшення витрат зі страхування на суму 22354,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснення представників відповідача, підприємством позивача в грудні 2006р. при вводі основних засобів в експлуатацію шлях, який знаходиться біля елеватора в с. Нижня Сироватка на загальну суму 843 619,23 грн., в бухгалтерському обліку було оприбутковано на рахунок 109 "Інші основні засоби" (загальна сума Д-т обороту склала 1 038 332,52 грн.) та в податковому обліку в І кварталі 2007р. на цю суму була збільшена балансова вартість на початок розрахункового кварталу 2 групи основних фондів з нормою амортизації 10%., однак, шлях слід було віднести до 1 групи основних фондів з нормою амортизації 2% (шлях є структурним компонентом до будівлі, споруди і не є пресувальним основним засобом), тобто різниця складає (843619X10% - 843619X2%) 64790,0 грн. В результаті чого , підприємством позивача була завищена амортизація за І квартал 2007р. на суму 64 790,0 грн., чим було порушено п. п. 8.2.1 п.8.2 ст.8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 р. №334/94-ВР із змінами та доповненнями.

Оскільки, встановлено заниження податкового зобов'язання по податку на прибуток у великих розмірах (751 715,00 грн.), в наслідок недооцінки об'єкт оподаткування по податку на прибуток, до позивача відповідачем були правомірно застосовані додаткові штрафні санкції у відповідності до пп.17.1.6. п.17.1. ст.17Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. № 2181-III в сумі 375 857,00 грн.

Внаслідок порушення позивачем п.п.7.2.3; п.п.7.2.6. п.7.2 ст.7; п.п.7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.97р. № 168-97/ВР із змінами і доповненнями, в результаті визнання недійсним договору купівлі-продажу від 10.06.2004р. № 25/04 укладеного між ТОВ "Торговий дім Сумський хліб" та ТОВ "Еталон С.В." м. Київ, код 32662425 відповідач правомірно зменшив суму податкового кредиту в розмірі 338 341,67 грн.

Рішенням Господарського суду Сумської області №5/372-05 від 21.08.2006р. було визнано недійсними господарські зобов'язання між ТОВ "Торговий дім Сумський хліб" та ТОВ "Еталон С.В."м. Київ, код 32662425, що виникли на підставі договору №25/04 від 10.06.2004р. на загальну суму 2030050,00 грн., в т. ч. ПДВ -338341,67 грн., позивачем на виконання зазначеного рішення не був скоригований податковий кредит в серпні місяці 2006р. на суму 338341,67 грн.

Внаслідок порушення позивачем пп. 7.5.1. п. 7.5. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.97р. № 168-97/ВР із змінами і доповненнями за рахунок подвійного включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість з попередньої оплати ТОВ "ЮВС" м. Київ та сум податку на додану вартість з вартості оприбуткованого товару (цукру) від ТОВ "ЮВС" м. Київ , відповідачем правомірно зменшено податковий кредит за лютий 2006р. на суму 8 333,33 грн.

Відповідно до п.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті, обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, оскільки позивачем не спростовані порушення вимог податкового законодавства , які були встановлені в акті перевірки податкової інспекції, колегія суддів вважає. що підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно висновку судової економічної експертизи № 411/07 від 30.01.2008 року, висновки акту перевірки № 5021/235/30134360/79 від 24.07.2007р. « Про результати виїзної планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сумський хліб», з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства в період з 01.10.2005р. по 31.03.2007р.» , у відповідності з яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сумський хліб» згідно із податковими повідомленнями - рішеннями № /0/51247 від 06.08.2007р., № /0/51248 від 06.08.2007р. та № /0/51249 від 06.08.2007р. Державна податкова інспекція у місті Суми донарахувала суму податку на прибуток у розмірі 751715,00 грн. та податку на додану вартість у розмірі 346675,00 грн. та застосовані штрафні ( фінансові) санкції по податку на прибуток у розмірі 643664,70 грн. та по податку на додану вартість у розмірі 173337,50 грн. документально не підтверджуються та нормативно не обґрунтовані.

Суд не погоджується з висновками експерта, виходячи з наступного.

Відповідно до переліку документів та матеріалів, які були використані експертом під час проведення експертизи, за 2005 рік експертом було досліджено :

•          Розрахунок № 29/1041 коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної від 26.12.2005р. № 1041;

•          Договір купівлі-продажу № 746/08 від 26.12.2005р.;

•          Податкова накладна № ЮЦ-0001041 від 26.12.2005р.;

•          Виписка банку з кредитного рахунку за 26.12.2005р.;

•          Виписки банку з додатками за 19.10.2005р.;

•          Виписки банку з додатками за 26.10.2005р.;

•          Виписки банку з додатками за 12.12.2005р.;

•          Протокол обшуку від 14.05.2005р.

Інших документів, в переліку наданих та досліджених експертом документів за 2005 рік, в Висновку № 411/07 судової економічної експертизи не значиться. В переліку також відсутні податкові декларації по податку на прибуток за 2005 рік та по податку на додану вартість за жовтень, листопад та грудень 2005 року.

Таким чином, висновки які були зроблені судовим експертом за результатами проведених досліджень не можуть вважатися такими, що відповідають фактичним обставинам справи, оскільки дані висновки були зроблені на підставі вибіркової перевірки документів та без дослідження всіх первинних бухгалтерських та податкових документів позивача за перевіряємий період, тобто з 01.10.2005р. по 31.03.2007р.

Даний факт, також підтверджується відсутністю посилань експерта у Висновку № 411/07 судової економічної експертизи, стосовно виявленого податковою інспекцією заниження валових витрат в IV кварталі 2005 року в сумі 622 979,00 грн. і як наслідок їх завищення в IV кварталі 2006 року.

Крім того, на сторінці 9 (абз.7) Висновку № 411/07 судової економічної експертизи зазначено : «Так як донарахування ТОВ «Торговий дім «Сумський хліб» податку на прибуток внаслідок недотримання вимог чинного податкового законодавства документальною перевіркою ДШ в м. Суми здійснено за III та ІУ квартали 2006 року, то виходячи з вимог пп.2.1.4 п.2.1. та пп.2.2.1., пп.2.2.2. п. 2.2. ст.2 Закон України "Про порядок погашення зобов 'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами " № 2181-III від 21.12.2000р. (із змінами та доповненнями) дослідження проводилось саме за ці періоди.».

Вищевказані факти свідчать про те, що експертом взагалі не досліджувалось питання заниження валових витрат в IV кварталі 2005 року в сумі 622 979,00 грн., яке суттєво впливає на донарахування зроблені в IV кварталі 2006 року, відповідно Висновок № 411/07 судової економічної експертизи не може вважатися належним доказом по справі, оскільки експертом порушені основні принципи судово-експертної діяльності, які здійснюється на принципах законності, незалежності, об'єктивності і повноти дослідження. Зокрема, експертом Гейко І-Л. порушений принцип повноти дослідження об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини судової справи.

Тому позовні вимоги визнаються судом неправомірними, необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. ст. 94, 98 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 98, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Сумський хліб» ( 40030, м.Суми, вул.Жовтнева,4, код 30134360) щодо визнання нечинними та скасування податкових повідомлень рішень від 06.08.2007р. № /0/51247, № /0/51248, № /0/51249 Державної податкової інспекції в м. Суми ( 40030, м.Суми, Червона площа,2) –відмовити.

2.Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

3.Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 днів з дня її складення у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 дні після подання заяви про апеляційне оскарження.

4.Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя                                                   В.М. МОЇСЕЄНКО

Судді І.В.МАЛАФЕЄВА

Н.П.ЛУГОВА

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складений і підписаний 06.06.2008 р