ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2008 р. Справа № 35/306-08

вх. № 5856/5-35

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився відповідача - Кубарь А.В., дов б/н від 22.04.2008р.

розглянувши справу за позовом ВАТ "Дамен Шипярдс Океан"

до ПП "Техпроект - 21", м. Харків

про стягнення 396576,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач – Вікрите акціонерне товариство „Дамен Шіпярдс Океан” звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача –Приватного підприємства „Техпроект-21” заборгованності в сумі 367200 грн. основного боргу, 29376,00 грн. пені, а також віднесенню на відповідача своїх витрат по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір №48, відповідно до якого відповідач зобов`язався виготовити та поставити гайки шпіндельні у кількості 3 штук, а позивач зобов`язався провести розрахунок за виконані роботи. На виконання умов договору та з урахуванням прохання відповідача про сплату 50% авансу від загальної вартості робіт, позивач зробив авансовий платіж в сумі 50% від загальної вартості договору в сумі 367200,00 грн. Термін виконання робіт згідно п.8.1.спірного договору становив 90 днів з моменту отримання авансового платежу. Всупереч умовам договору відповідач свої зобов`язання не виконав, продукцію не поставив, з урахуванням чого позивач звернувся до відповідача з претензією, але відповідач продовжував ухилятись від виконання умов договору, тому позивач відмовився від договору та просить суд стягнути з відповідача авансовий платіж в сумі 367200,00 грн.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 29376,00 грн. пені.

Представники сторін в судовому засіданні звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Дане клопотання не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін, тому воно приймається судом та підлягає задоволенню.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову не заперечує, просить суд відкласти розгляд справи на листопад 2008р. Представник позивача проти даного клопотання заперечує, просить суд вирішити спір по суті. Представник відповідача просить суд відкласти розгляд справи у разі розгляду справи по сути для виготовлення повного тексту рішення.

Суд, розглянувши дане клопотання, прйшов до висновку, що відповідач необгрунтовано затягує розгляд справи, тому в клопотанні про відкладення розгляду справи до листопада 2008 року відмовляє, та з урахуванням вимоги відповідача щодо виготовлення повного тексту рішення, відклав розгляд справи до 23.09.2008р.

Враховуючи те, що норми ст.38 ГПК України щодо обов’язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази,а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а також вважає за можливе розгляд справи за позовною заявою позивача за наявними у справі матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши докази у їх сукупності, судом встановлено наступне, що між позивачем та відповідачем було укладено договір №48 від 04.09.2007р., відповідно до п.1.1. якого відповідач зобов`язується виконати обсяг робіт згідно до специфікації або у відповідності до іншої додаткової угоди, яка являється невід`ємною частиною даного договору. Згідно специфікації №1 до спірного договору сторони погодили роботу та строк виконання – гайка шпиндельна 3/294.04.11 в кількості 3 шт. на загальну суму 734400,00 грн, строк виконання – 90 днів з моменту передплати. Передплата – 30%, інше – за фактом виготовлення.

Відповідно до п.4.1. спірного договору загальна вартість виконаних робіт та поставки всіх матеріалів, встановлена сторонами складає 734400,00 грн. Згідно п.5.1. даного договору позивач перераховує на розрахунковий рахунок відповідача аванс в сумі 30% від загальної вартості даного договору. Як вбачається із матеріалів справи, позивач належним чином виконав умови договору щодо перерахування авансу, що підтверджується платіжним дорученням №3434 від 20.09.2007р. на суму 220320,00 та №349 від 01.02.2008р. на суму 146880,00 грн, що становить 50% від загальної вартості робіт за договором.

Відповідно до п.8.1. спірного договору відповідач зобов`язався виконати роботу впродовж 90 днів з моменту отримання авансового платежу згідно до додатку №1 (специфікації), тому суд приходить до висновку, що строк поставки продукції сплив 20.12.2007р.

Впродовж довгострокового листування, у зв`язку з неотриманням продукції, листом №3000/72 від 23.07.2008р. позивач повідомив відповідача про розірвання договору №48 від 04.09.2007р. та вимагав повернення наданого раніше шпинделю в строк до 06.08.2008р.

Позивачем була направлена претензія на адресу відповідача за №6120/4 від 25.04.2008р., відповідно до якої позивач просив відповідача перерахувати авансовий платіж в сумі 367200,00 грн. та пеню в сумі 29376,00 грн.

Згідно до ст.570 Цивільного кодексу України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до ст. 571 Цивільного кодексу України Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 610 порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 367200,00 грн. заборгованості, належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача пені в сумі 29376,00 грн.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.9.2. спірного договору при порушенні відповідачем умов контракту, позивач має право накласти штрафні санкції в розмірі 0,4% від загальної вартості контракту в неділю, но не більш 4% від загальної вартості контракту.

За розрахунками позивача, відповідач повинен сплатити пеню за прострочення грошового зобов`язання за порушення строків поставки продукції в сумі 29376,00 грн., це нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства, тому суд приходить до висновку що відповідно до чинного законодавства вимога в цій частині підлягає задоволенню, а зазначена сума стягненню на користь позивача.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а саме в сумі 367200,00 грн основного боргу та пені в сумі 29376,00 грн. Витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на відповідача.

Керуючись ст.44,49,82-85 ГПК України, суд:

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства „Техпроект-21” (61052,м.Харків, вул. Мала Панасовська, 2, р/р 5780 в АСУБ „Грант”, м.Харків, МФО 351607, ЗКПО 33675152) на користь Відкритого акціонерного товариства „Дамен Шіпярдс Океан” (54050,м.Миколаїв, Заводська площа,1, р/р 260009927 в ВАТ „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 326182, ЗКПО 14307653) 367200,00 грн. основного боргу, 3965,76 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення підписано 23.09.2008р.

Суддя