ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" червня 2008 р.

Справа № 16/64-08-1640

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Шевченко Г.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: Рябініна О.Я. (паспорт серії КЕ494041 від 16.12.1996р.) –директор ТОВ „Город ОПТ”; Міркун С.М. за дов. від 04.04.2008р.

Від відповідача: не з’явився,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Город ОПТ” до дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного головного підприємства „МЕДИСАН” Лікувально-санаторної восстановчої Асоціації Державної Канцелярії Республіки Молдова „Санаторій „Молдова” про стягнення 135 748 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Город ОПТ” (далі по тексту ТОВ „Город ОПТ”) звернулось до господарського суду Одеської області з позовними вимогами про стягнення з дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного головного підприємства „МЕДИСАН” Лікувально-санаторної восстановчої Асоціації Державної Канцелярії Республіки Молдова „Санаторій „Молдова” (далі по тексту ДП „Санаторій „Молдова”) 120219,40 грн. основного боргу за договорами поставки від 04.06.2007р. та 01.01.2008р., 790,48 грн. 3% річних та 11661,28 грн. інфляційних витрат та пені 3076,00 грн., а всього 135748,00 грн. загальної заборгованості по вищезазначеним договорам. Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням ДП „Санаторій „Молдова” договірних зобов’язань в частині своєчасної та повної оплати вартості одержаного від ТОВ „Город ОПТ” товару.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, однак на неодноразові вимоги суду в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав, у зв’язку з чим справа розглядається за наявними матеріалами в порядку, передбаченому ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Між ТОВ „Город ОПТ” (Постачальник) та ДП „Санаторій „Молдова” (Замовник) було укладено договори поставки товару б/н від 04.06.2007р. та №2 від 01.01.2008р. Відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 3.3 договору поставки б/н від 04.06.2007р. Постачальник зобов’язався передати протягом 2007 року у власністю Покупцю, а Замовник прийняти та оплатити у відповідності до умов цього договору товар відповідно до специфікацій та накладних. Згідно з умовами п.п. 1.1, 1.2, 3.3 договору поставки №2 від 01.01.2008р. Постачальник зобов’язався передати у власністю Покупцю протягом 2008 року, а Замовник прийняти та оплатити у відповідності до умов цього договору товар у кількості та асортименті, що узгоджуватиметься сторонами додатково відповідно до накладних.

Положеннями п.п.3.2. договорів передбачено, що розрахунок за поставлений товар здійснюється за згодою сторін у безготівковій формі по факту поставки, але не пізніше ніж 60 календарних днів з моменту поставки товару за договором поставки від 04.06.2007р., та 10 банківських днів з моменту поставки відповідно до договору поставки № 2 від 01.01.2008р.

Згідно положень ст. 712 ЦК України в редакції Закону України від 16.01.2003р. №435-ІV за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

На виконання умов договорів поставки від 04.06.2007р. та №2 від 01.01.2008р., вимог ст. 712 ЦК України від 16.01.2003р. №435-ІV, згідно видаткових накладних №РН-573 від 12.11.2007р., № РН –575 від 13.11.2007р., № РН –576 від 13.11.2007р., № РН –580 від 16.11.2007р., № РН-583 від 20.11.2007р., № РН –584 від 20.11.2007р., № РН –585 від 20.11.2007р., № РН –590 від 23.11.2007р., № РН –591 від 23.11.2007р., № РН –595 від 27.11.2007р., № РН –596 від 28.11.2007р., № РН –598 від 30.11.2007р., № РН –600 від 04.12.2007р., № РН –599 від 04.12.2007р., № РН –603 від 07.12.2007р., № РН –604 від 07.12.2007р., № РН –611 від 11.12.2007р., № РН –612 від 11.12.2007р., № РН –618 від 14.12.2007р., № РН –617 від 14.12.2007р., № РН –624 від 18.12.2007р., № РН –625 від 18.12.2007р., № РН –626 від 18.12.2007р., № РН –631 від 25.12.2007р., № РН –632 від 25.12.2007р., № РН –633 від 25.12.2007р., № РН –636 від 28.12.2007р., № РН –637 від 28.12.2007р. та № РН –0000001 від 04.01.2008р., № РН –0000002 від 04.01.2008р., № РН –0000003 від 04.01.2008р., № РН –0000004 від 11.01.2008р., № РН –0000005 від 11.01.2008р., № РН –0000009 від 18.01.2008р., № РН –0000016 від 25.01.2008р., № РН –0000023 від 31.01.2008р., № РН –0000024 від 31.01.2008р., № РН –0000025 від 31.01.2008р., № РН –0000030 від 05.02.2008р., № РН –0000034 від 08.02.2008р., № РН –0000025 від 08.02.2008р., № РН –0000036 від 12.02.2008р., № РН –0000040 від 15.02.2008р., № РН –0000041 від 15.02.2008р., № РН –0000043 від 19.02.2008р., № РН –0000044 від 19.02.2008р., № РН –0000045 від 22.02.2008р., № РН –0000046 від 26.02.2008р., № РН –0000047 від 29.02.2008р., а також податкових накладних до них ТОВ „Город ОПТ” було поставлено, а ДП „Санаторій „Молдова” –одержано товар на загальну суму у розмірі 120219,40 грн.

Згідно ст. 193 ГК України в редакції Закону України від 16.01.2003р. N 436-IV, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами. Зобов’язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Але в порушення умов п.п. 1.1., 3.2 договорів поставки б/н від 04.06.2007р. та №2 від 01.01.2008р, вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України ДП „Санаторій „Молдова” не було здійснено оплату товарів, отриманих за переліченими по тексту рішення вище видатковими накладними, внаслідок чого за відповідачем утворилася заборгованість на загальну суму 120219,40 грн., яка до теперішнього часу у добровільному порядку погашена ним не була.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов’язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов’язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки –грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов’язання. Так, згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543/96-ВР платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 4.2 договорів поставки б/н від 04.06.2007р. та №2 від 01.01.2008р. за несвоєчасну оплату вартості товару Замовник зобов’язувався сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочки від вартості несвоєчасно оплаченої партії товару.

З огляду на викладене, як вбачається з розрахунку, викладеного позивачем у позовній заяві, за несвоєчасне виконання Замовником грошових зобов’язань за вказаними договорами ТОВ „Город ОПТ” додатково було нараховано до сплати ДП „Санаторій „Молдова” 3076,00 грн. пені.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, у зв’язку з чим ТОВ „Город ОПТ” також було нараховано до сплати ДП „Санаторій „Молдова” 11661,28 грн. збитків від інфляції та 790,48 грн. 3% річних з простроченої суми.

Таким чином, приймаючи до уваги невиконання Замовником договірних зобов’язань по оплаті вартості придбаних ним за договорами поставки від 04.06.2007р. та №2 від 01.01.2008р. товарів, ТОВ „Город ОПТ” звернулось до господарського суду Одеської області з позовними вимогами про стягнення з ДП „Санаторій „Молдова” 135748,00 грн. загальної заборгованості по вищезазначеним договорам, у тому числі: 120219,40 грн. основного боргу за договорами поставки від 04.06.2007р. та 01.01.2008р., 790,48 грн. 3% річних та 11661,28 грн. - інфляційних витрат та 3076,00 грн. –пені.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, однак на неодноразові вимоги суду в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав, у зв’язку з чим справа розглядається за наявними матеріалами в порядку, передбаченому ст. 75 ГПК України.

На думку суду, розмір загальної заборгованості ДП „Санаторій „Молдова” перед ТОВ „Город ОПТ” у сумі 135748,00 грн. витікає з умов укладених між сторонами по справі угод, підтверджується накладними про передачу ДП „Санаторій „Молдова” обумовлених товарів, податковими накладними, актами звірки взаємних розрахунків, а також обґрунтованим розрахунком позовних вимог, викладеним позивачем у позовній заяві. Доказів, спростовуючих викладене, відповідачем до господарського суду не представлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов’язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо обґрунтованості, правомірності заявлених ТОВ „Город ОПТ” позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення у повному обсязі відповідно до ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 611, 615, 617, 625, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543/96-ВР. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь ТОВ „Город ОПТ” 120219,40 грн. основного боргу за договорами поставки від 04.06.2007р. та 01.01.2008р., 790,48 грн. - 3% річних та 11661,28 грн. - інфляційних витрат та 3076,00 грн. - пені, а всього 135748,00 грн. загальної заборгованості по вищезазначеним договорам.

При цьому, враховуючи, що позивачем були заявлені до відшкодування витрати на оплату послуг адвоката, розподіляючи судові витрати, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката. В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, якій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Відповідно до частини 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України „Про адвокатуру”.

Статтею 49 ГПК України передбачений розподіл господарських витрат, зокрема і витрат з оплатою послуг адвокатів. Відшкодування цих витрат здійснюється за наявності документального підтвердження витрат, пов'язаних з угодою про надання послуг щодо ведення справи у суді, та належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, і платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг.

Наведені міркування суду підтверджуються і положеннями пункту 10. Роз'яснень Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України” від 04.03.98 р. N 02-5/78, відповідно до яких витрати позивачів та відповідачів, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. При цьому, відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, і платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підставі довіреності від 04.04.2008 р. та договору про надання юридичної допомоги у стягненні дебіторської заборгованості від 04.04.2008р. уповноважив адвоката Міркун С.М. представляти інтереси ТОВ „Город ОПТ” в даній справі, у зв’язку з чим позивачем згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 03 від 04.04.2008р. було сплачено 10000грн.

Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача покладення на відповідача витрат на оплату послуг адвоката у сумі 10000 грн.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу також слід покласти на відповідача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.11, 509, 525, 526, 549, 611, 615, 617, 692, 712 ЦК України, ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного головного підприємства „МЕДИСАН” Лікувально-санаторної восстановчої Асоціації Державної Канцелярії Республіки Молдова „Санаторій „Молдова” / 65009, м. Одеса, вул. Посмітного, 2, п/р 54 в ОФКБ „Західінкомбанк”, МФО 328351, / на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Город ОПТ” /65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21, кв. 108, п/р 1601 в АБ „Південний”, МФО 328209, / - 120219 грн. 40 коп. /сто двадцять тисяч двісті дев’ятнадцять грн. 40 коп./ - основного боргу; 790 грн. 48 коп. /сімсот дев’яносто грн. 48 коп./ - 3% річних; 11661 грн. 28 коп. /одинадцять тисяч шістсот шістдесят одна грн. 28 коп./ інфляційних витрат; 3076 грн. 00 коп. /три тисячі сімдесят шість грн.. 00 коп./ - пені; 291 грн. 02 коп. /двісті дев’яносто одну грн. 02 коп./ – держмита; 118 грн. /сто вісімнадцять грн.00 коп./ - витрати на ІТЗ судового процесу; 10000 грн. 00 коп. /десять тисяч грн.. 00 коп./ - витрат на оплату послуг адвоката.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане 11.07.2008р.

Суддя Желєзна С.П.