ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

15.09.2008

Справа №2-8/5142-2008

За позовом - Військового прокурора Феодосійського гарнізону, м. Феодосія в інтересах держави в особі

1.          Міністерства оборони України, м. Київ

2.          Феодосійської квартирно-експлуатаційної частини району, м. Феодосія

До відповідача - Приморської селищної Ради, м. Феодосія, смт. Приморський

про визнання недійсним і скасування рішення та спонукання до виконання певних дій.

Суддя Чумаченко С.А.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивачів – не з'явилися.

Від відповідача – Белянская А.В. по дов. від 08.01.08р.

Прокурор – Бучков Р.В.

Сутність спору: Позивач, Військовий прокурор Феодосійського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ та Феодосійської квартирно-експлуатаційної частини району, звернувся до Господарського суду АР Крим із позовною заявою до відповідача - Приморської селищної Ради, просить суд визнати недійсним та скасувати рішення №256 від 07.05.03р. 10 сесії 24 скликання Приморської селищної Ради «Про вилучення із землекористування вч А0156 земельної ділянки площею 16,5га та переводу її до земель запасу Приморської селищної Ради», та зобов'язати відповідача повернути – Міністерству оборони України в особі постійного землекористувача - Феодосійської квартирно-експлуатаційної частини району земельну ділянку площею 16,5га.

Представники позивачів, у судове засідання не з'явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином – рекомендованим листом.

Справа слуханням відкладалась в порядку ст. 77 Господарського Процесуального Кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, суд –

ВСТАНОВИВ:

Військовою прокуратурою Феодосійського гарнізону проведено перевірку додержання посадовими особами Феодосійської квартирно-експлуатаційної частини району вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про використання земель оборони».

Так, позивач у своєї позовної заяві посилається на тій факт, що Приморська селищна рада при прийнятті рішення «Про вилучення земельної ділянки площею 16,5га із складу земель оборони» не прийняла до уваги, що спірна земельна ділянка була відведена у постійне користування Феодосійської КЕЧ району, про що був виданий Державний акт серії В №014027, та ст.1 Закону України «Про використання земель оборони».

Суд розглянувши матеріали справи, вважає позовні вимоги не обґрунтованими та не підлягаючими задоволенню, за наступними підставами.

Феодосійської квартирно-експлуатаційної частини була відведена у постійне користування, земельна ділянка площею 16,5га, про що виданий Державний акт серії В №014027.

07 травня 2003 року Приморською селищною радою було прийнято рішення 10-ї сесії 24-го скликання №256 «Про вилучення з земель використання ВЧ А0156 земельної ділянки площею 16,5га та переводу її в землі Приморської селищної ради».

Підставою прийняття вказаного рішення послужило звернення командиру в/ч А0156 та на підставі телеграми командиру вч А0183 №15316012296.

У 2003 році між Військовою частиною А0156 та Приморською селищної радою був складений та підписаний Акт прийому-передачі земельної ділянки Вч А0156 в землі Приморської селищної ради.

У матеріали справи представлений лист Феодосійської квартирно-експлуатаційної частини №13, відповідно до якого Феодосійська КЕЧ району не заперечує проти передачі у землі запасу Приморської селищної ради земельної ділянки яка належить військовій частині А0156, при умові згоди командування вч А0156.

Листом від 07.03.03р. за №567393 командир військової частини А0156 повідомив, що рішенням комісії по інвентаризації земель вч А0156 від 25.03.03р., запропоноване передати в землі Приморської селищної ради 16,5га землі, що не використовується військовою частиною за призначенням.

Також, до суду надійшов лист Головного Квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України від 14 серпня 2008 року за №3033300, відповідно до якого Міністром оборони України була надана згода на передачу земельної ділянки, площею 16,5га. у с. Приморське Феодосійського гарнізону.

Правовий режим земель оборони визначено статтею 2 Закону України “Про використання земель оборони”, якою зокрема встановлено, що військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України.

Так, пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ст.77 Земельного кодексу України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності.

Відповідно до статті 141 Земельного кодексу України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Частиною 2 статті 149 Земельно кодексу України встановлено що, вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень

Відповідно до п. 1 ст. 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Статтею 19 Конституції України встановлено обов’язок органів державної влади та місцевого самоврядування діяти тільки на підставах, у межах повноважень і способів, які передбачені Конституцією і законами України.

Також, позивач посилається на порушення відповідачем Закону України «Про використання земель оборони».

Закон України «Про використання земель оборони» вступив в законну силу в день його публікації – 27 листопада 2003 року.

Проте, рішення Приморською селищною радою було прийнято рішення 10-ї сесії 24-го скликання №256 «Про вилучення з земель використання ВЧ А0156 земельної ділянки площею 16,5га та переводу її в землі Приморської селищної ради», було прийнято 07 травня 2003 року.

Відповідно до ч. 2 Роз’яснень Вищого господарського суду України за №02-5/35 від 26.01.2000 р. “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів”, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Отже, позивачем не виконанні вимоги п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та

ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, щодо обґрунтованості позовних вимог, при цьому суд враховує, що обов’язок щодо доказування обставин на які сторона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень покладається саме на зацікавлену сторону, в даному випадку позивача, в іншу чергу відповідач надав докази якими підтвердив обставини на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

Прокурором та позивачами не представлено доказів обставинам, викладеним ним в позовній заяві, у зв’язку з чим, суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог не має.

В судовому засіданні 15.09.2008 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Повний текст рішення підписано 16.09.2008 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 77, 82-84 ГПК України,

суд –

ВИРIШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.