СУД
Постанова

Іменем України

05
травня 2008 року

Справа
№ 2-9/12400-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Щепанської
О.А.,

суддів                                                                      Горошко
Н.П.,

Черткової І.В.,

за участю
представників сторін:

позивача: не з'явився, Вищого навчального
закладу "Університет економіки та управління";

відповідач: не з'явився, Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1;

розглянувши
апеляційну скаргу
Фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 на
рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Пєтухова Н.С.)
від 25.02.2008 року у справі № 2-9/12400-2007,

за
позовом           Вищого навчального закладу "Університет
економіки та управління" (вул. Кримської правди, 4, Сімферополь, 95021)

до
Фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про
стягнення 7476,54грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної
Республіки Крим від 25.02.2008 року у справі №2-9/12400-2007 (суддя Н.С.
Пєтухова) задоволено позов вищого навчального закладу "Університет
економіки та управління" до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
про стягнення 7476,54грн.

Суд
стягнув з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 на користь   вищого
навчального закладу "Університет економіки та управління" 7476,54грн.
збитків, 102,00грн. держмита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Відповідач,
не погодившись з рішенням господарського суду, звернувся до Севастопольського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати зазначене рішення місцевого господарського суду.

Сторона
посилається на те, що господарським судом при прийнятті рішення, було порушено
норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від
14.04.2008 року у складі судової колегії було здійснено заміну судді Волкова
К.В., у зв'язку з відпусткою, на суддю Горошко Н.П.

В
судове засідання призначене до розгляду на 14.04.2008 року та на 05.05.2008
року представник відповідача двічі не з'явилявся, про час та місце слухання
справи був повідомлений належним чином, не надав суду доказів поважних підстав
своєї відсутності та не скористався своїм процесуальним правом участі у
судовому засіданні.

Судова
колегія, порадившись на місці, ухвалила можливим розглянути справу по суті у
відсутності нез'явившого представника відповідача з представлених доказів  в матеріалах справи, оскільки стаття 22
Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове
засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може
розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Статтею
77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський
суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд
справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Оскільки
матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін,
підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

На
підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова
колегія повторно розглянувши матеріали справи, встановила наступне.

Позивач
звернувся до господарського суду Автономної Республіки  Крим з позовом,  у
якому просив стягнути з відповідача 7476,54грн. збитків.

Суд
першої інстанції позов задовольнив у повному обсязі.

Судова
колегія розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом
першої інстанції обставин справи та правильність застосування норм
матеріального та процесуального права, дослідивши надані докази, дійшла
наступного висновку.

Як
вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 28
серпня 2006 року, в 15 годин 15 хвилин на вулиці Крилова, 1 був припаркований
автомобіль "Тайота Ланд Крузер" з державним НОМЕР_1, що належить на
праві приватної власності Університету Економіки і Управління. В цей же час по
вулиці Крилова, 1 пересувався автомобіль ГАЗ 3307, фургон синього кольору з
державним НОМЕР_2. Вказаний автомобіль
належить ОСОБА_2,  який  передав
право розпорядження автомобілем ОСОБА_3, який у свою чергу передав право
володіння та розпорядження даним автомобілем відповідачеві - ОСОБА_1, що
підтверджується довіреністю №1124 від 28.07.2005 (а. с. 78). Проте, 28.08.2006
управління автотранспортним засобом ГАЗ 3307 здійснював ОСОБА_4(який на
сьогоднішній день помер) на підставі путнього листа, наданого суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1.

ОСОБА_4,
управляючи транспортним засобом, ГАЗ 3307 державний НОМЕР_2, при повороті
направо з вулиці Севастопольська на вулицю Крилова, не вибрав безпечний
інтервал, внаслідок чого, допустив зіткнення з автомобілем "Тойота"
державний НОМЕР_1(що належить позивачеві), яка стояла справа в попутному
напрямі; порушуючи встановлені правила, місце дорожньо - транспортної пригоди
залишив.

Дорожньо-транспортна
пригода була здійснена у присутності ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які випадково стали
свідками того, що відбувається.

Згідно
з Постановою суду Центрального району міста Сімферополя від 02.10.2006 у справі
№3-13709/V06, ОСОБА_4визнаний винним в здійсненні правопорушень, передбачених
статтею 124, статтею 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і
на підставі цього, позбавлений права управління всіма видами транспортних
засобів строком на 1 рік.

У
результаті зіткнення, здійсненого з вини ОСОБА_4, автомобілю
"Тойота", за кермом якої, згідно путівці Університету економіки і
управління №093858 від 29.08.2006, знаходився ОСОБА_7, заподіяні технічні
пошкодження: деформовано заднє ліве крило, задній лівий ліхтар стоп сигналу,
про що є відповідна довідка про дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно
до висновку автотоварознавського дослідження від 14.09.2006 № 31-1077, вартість
відновного ремонту "Тойота" на момент його пошкодження при скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди складає 3628,27грн., величина втрати товарної
вартості - 3628,27грн., вартість автотоварознавського дослідження складає
220,00грн. Таким чином, вартість матеріального збитку, заподіяного власникові
автомобіля "Тойота" на момент його пошкодження при скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди складає 7476,54грн.

Згідно
з частиною 1 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода,    завдана
джерелом    підвищеної     небезпеки, відшкодовується  особою,
яка  на  відповідній
правовій  підставі (право власності,
інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє   транспортним   засобом,
механізмом,   іншим  об'єктом, використання,  зберігання або утримання  якого
створює  підвищену небезпеку.

Відповідно
до статті 22 Цивільного кодексу України особа,  якій завдано збитків  у
результаті  порушення  її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є втрати,
яких  особа  зазнала
у  зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі,  а також витрати,  які особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи,  які
особа  могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Як
вбачається з дорожньо-транспортної пригоди, автомобілю "Тойота"
державний НОМЕР_1(що належить позивачеві), заподіяні значні ушкодження. Факт
заподіяння ушкоджень підтверджується висновком автотоварознавського дослідження
від 14.09.2006 №31-1077.

Відповідно
до висновку автотоварознавського дослідження від 14.09.2006 №31-1077, вартість відновного
ремонту "Тойота" на момент його пошкодження при скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди складає 3628,27грн., величина втрати товарної
вартості-3628,27грн., вартість автотоварознавського дослідження складає
220,00грн.

За
таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції
про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у розмірі
7476,54грн., оскільки підтверджені автотоварознавчим дослідженням від
14.09.2006 № 31-1077 та матеріалами справи.

Крім
того, статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, проте, відповідачем таких суду не представлено.

Отже,
судова колегія не може прийняти до уваги посилання відповідача, які було
викладено в апеляційній скарзі, оскільки вони суперечать чинному законодавству
та спростовуються доказами наданими в матеріалах справи.

З
огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення
було прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права та
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим від 25.02.2008 року у справі №
2-9/12400-2007 залишити без змін.

2.Апеляційну
скаргу Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Головуючий
суддя
О.А. Щепанська

Судді
Н.П. Горошко

І.В.
Черткова