ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2008 р.

№ 22/438-26/68

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Першиков Є.В.

суддів

Данилової Т.Б.

Ходаківської І.П.

розглянувши

касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотем"

на

постанову від 22.01.08 р. Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 22/438-26/68 господарського суду м.Києва

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Укртранснафта"

до

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тотем"

про

спонукання виконати умови інвестиційного договору № 186/7 від 08.07.2002р.

За участю представників сторін:

від позивача –Якименко Ю.В., за довіреністю;

–Корнєва Л.І, за довіреністю;

від відповідача – Гаджук П.П., за довіреністю

Справа розглядається по суті колегією суддів у постійному складі: головуючий –Першиков Є.В., судді Данилова Т.Б., Ходаківська І.П., утвореною розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України № 02-20/58 від 20.11.06.

ВСТАНОВИВ:

08.07.2005р. позивач звернувся до суду з позовною заявою про зобов’язання ТОВ “Тотем” виконати умови інвестиційного договору №186/7 від 08.07.2002р. - передати квартиру № 49 в будинку № 4-Д по вулиці Андрющенка у м. Києві у власність ВАТ “Укртранснафта”.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 05.09.2005р. по справі №22/438 позовні вимоги були задоволені повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.02.2006р. по справі № 22/438, рішення Господарського суду м. Києва від 05.09.2005р. було скасовано та справу було направлено на новий розгляд.

10.08.2006р. позивач подав до Господарського суду м. Києва заяву про зміну позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь збитки у розмірі 1263 430, 00 грн., внаслідок невиконання відповідачем умов договору №186/7 від 08.07.2002р., чим позивачу були завдані реальні збитки.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 14.09.2006р. по справі №22/438-26/68, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.08 р., позовні вимоги були задоволені повністю.

Відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.01.08 р. та рішення Господарського суду м. Києва від 14.09.2006р. по справі №22/438-26/68 з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити лише в частині стягнення суми 354 542 грн. 40 коп.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 08.07.2002р. між позивачем (інвестор за договором) та відповідачем (організація за договором) було укладено інвестиційний договір № 186/7, відповідно до п.1 якого предметом договору є пайова участь у фінансуванні будівництва житла за рахунок коштів інвестора.

Об’єктом інвестування є житловий будинок розташований в м.Києві за адресою: вул. Андрющенко, 4-А секція 3, а саме розташована в ньому двокімнатна квартира № 49.

Згідно п.2 договору інвестор до 10.07.2002р. перераховує на розрахунковий рахунок організації кошти в сумі 295 452,00 грн., ПДВ 20% 59 090, 40 грн., загалом –354 542,40 грн.

Пунктом 4 договору сторони погодили, що після виконання інвестором п.2 договору організація передає вищезазначені квартири по акту прийому-передачі в 5-ти денний строк і надає допомогу в оформленні інвестором правоустановчих документів на право власності на дані квартири після введення будинку в експлуатацію.

Розпорядженням Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації № 2269 від 30.12.2003р. затверджено акт № 383 Державної приймальної комісії, яким будинок № 4-Д ( будівельна адреса будинку № 4-А) по вул. Андрющенка прийнято в експлуатацію.

Судом встановлено, що в порушення умов інвестиційного договору відповідач не виконав умови договору та не передав позивачу вищезазначену квартиру.

Згідно відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна на запит місцевого суду, станом на 21.04.2006р. квартира № 49 по вул. Андрющенка, 4-Д на праві власності зареєстрована за АТХК «Київміськбуд».

Внаслідок невиконання відповідачем умов договору № 186/7 від 08.07.02р. позивачу завдані реальні збитки, оскільки він змушений нести витрати для придбання аналогічної квартири в рівноцінному районі м.Києва..

Судова колегія зазначає, що відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов’язання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання, доказується кредитором. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Відповідно до наданого позивачем звіту про оцінку майна –квартири № 49 по вул. Андрющенка, 4-Д у м.Києві станом на 19.06.06р. її вартість становить 1 263 430 грн.

Під час розгляду справи відповідач зазначав, що ставить під сумнів висновки оціночних звітів вартості майна –квартир.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2007 року у справі № 22/438-26/68 призначено судово - економічну експертизу. Витрати по проведенню експертизи покладено на відповідача.

Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз було повернуто ухвалу суду від 06.02.2007 р. та матеріали справи № 22/438-26/68 без виконання, оскільки відповідачем не здійснено попередньої оплати за проведення експертизи.

За таких обставин, колегія погоджується з висновками апеляційного суду, що сума збитків, заподіяних невиконанням відповідачем взятих на себе зобов’язань складає 1 263 430 грн..

Враховуючи приписи ст. 623 ЦК України та обставини справи зазначену суму збитків правомірно та обґрунтовано стягнуто судом.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова апеляційного суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Тотем” залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.01.08 р. у справі №22/438-26/68 Господарського суду м. Києва залишити без змін.

Головуючий суддя Є. Першиков

Судді Т. Данилова

І. Ходаківська