ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 р.

№
2-1330/06

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Остапенка
М.І. (головуючий),

Харченка
В.М.,  Борденюк Є.М.

розглянувши  у відкритому за участю представників   касаційну скаргу

судовому
засіданні у м. Києві відповідача -Бородкіної В.М.,      Осінчука В.Б. та Махлая М.М. ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

на
ухвалу

від
27.12.2006

Апеляційного
суду

міста
Києва

у
справі

№
2-1330/06

Голосіївського
районного суду

міста
Києва

за
позовом

ОСОБА_1
та ОСОБА_2

до

Відкритого
акціонерного товариства "Торговельно-підприємницький центр"

про

визнання
за акціонером переважного права на придбання акцій

В
судове засідання представник позивачів не з'явився, про час і місце слухання
справи сторони були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

У
січні 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до відкритого акціонерного
товариства "Торговельно-підприємницький центр" про визнання за ними,
як акціонерами відповідача, переважного права на придбання акцій,  а саме на купівлю акцій відповідача в ході
другого етапу додаткової емісії, в кількості пропорційній їх частці в
статутному фонді цього товариства.

Рішенням
Голосіївського районного суду міста Києва від 19.09.2006 у справі № 2-1330/06 в
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду міста Києва від 27.12.2006, за тією ж справою, вищезазначене
судове рішення залишено без змін.

У
касаційній скарзі позивачі просять скасувати ухвалу апеляційного суду міста
Києва від 27.12.2006, рішення суду першої інстанції від 19.09.2006 та прийняти
нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Скарга мотивована тим, що ухвала
апеляційного суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального
права, зокрема, ст.ст. 30, 38 Закону України "Про господарські
товариства", п. 10 Положення про порядок збільшення (зменшення) розміру
статутного фонду акціонерного товариства, затвердженого Рішенням Державної
комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.10.2000 № 158.

У
відзиві на касаційну скаргу відповідач просить ухвалу апеляційного суду
залишити без змін, а касаційну скаргу позивачів -без задоволення.

Заслухавши
доповідача, вислухавши пояснення представників відповідача, перевіривши
правильність застосування апеляційним судом норм процесуального та
матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України
знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково.

До
такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Судами
було встановлено, що відповідно до сертифікату іменних акцій віл 07.12.2001
ОСОБА_1 є власником 60992 шт. іменних акцій ВАТ
"Торговельно-підприємницький центр" загальною вартістю 3049,60 грн.,
а ОСОБА_2, відповідно до сертифікату іменних акцій від 07.12.2001, є власником
1155 шт. іменних акцій відповідача загальною номінальною вартістю 57,75 грн.

03.06.2004
загальні збори акціонерів товариства, які володіють 589834 акціями (81,07 %)
загальної кількості акцій товариства прийняли рішення про збільшення розміру
статутного капіталу шляхом додаткового випуску акцій та затвердили інформацію
про умови цього випуску.

У
цьому зв'язку, 06.09.2004 у газеті "Бюлетень. Цінні папери України" №
203-24 було опубліковано інформацію про додатковий випуск акцій відповідача,
підписка на які здійснювалась у два етапи: перший - з 11.10.2004 по 26.10.2004,
а другий - з 27.10.2004 по 29.10.2004.

Судами
також було встановлено, що позивачі, являючись акціонерами відповідача,
реалізували своє право на переважне придбання акцій при їх додатковому випуску
на першому етапі в кількості, пропорційній їх частці у статутному фонді на дату
прийняття рішення про емісію - 03.06.2004. Відповідно до договору купівлі-продажу
від 25.10.2004 ОСОБА_2, придбав акцій на суму 577,50 грн. кількістю 11550 шт.,
а ОСОБА_1 придбала 609920 шт. акцій на суму 30496 грн.

Залишок
акцій відповідача, що не були реалізовані на першому етапі емісії, склав 859750
грн. (11,8% від суми емісії).

27.10.2004
позивачі звернулися до відповідача з заявами про підписку на акції відповідача
на другому етапі, відповідно ОСОБА_1 - 900000 шт.,  а ОСОБА_2 - 90000
шт.

Крім
того, у період з 27.10.2004 по 29.10.2004 на адресу відповідача було подано сім
заяв на викуп 6713000 акцій, у тому числі шість заяв від акціонерів. Дані заяви
були зареєстровані в журналі реєстрації заяв на купівлю акцій в порядку їх
надходження.

За
результатами розгляду всіх поданих заяв позивачі отримали листи від відповідача
від 02.11.2004 року про відмову у задоволенні заяв, оскільки попит па акції
перевищив їх фактичну кількість, у зв'язку із чим, позивачі звернулися до суду
з позовом про визнання за ними переважного права на купівлю акцій в ході
другого етапу додаткової емісії акцій товариства в кількості пропорційної їх
частці в статутному фонді станом на 03.06.2004 відносно 859750 акцій та суми
часток акціонерів, які подали заяви на придбання акцій в ході другого етапу
додаткової емісії акцій.

Погоджуючись
з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, апеляційний
суд погодився з його висновками про те, що оскільки на другому етапі було
подано заяв, що значно перевищували залишок акцій,  то цей залишок акцій було продано акціонеру,
який звернувся перший.

З
такими висновками суду погодитись не можна, оскільки останній дійшов до них без
з'ясування всіх фактичних обставин справи.

Відповідно
до ст. 38 Закону України "Про господарські товариства", акціонери
користуються переважним правом на придбання додатково випущених акцій.

Зазначені
вимоги передбачені також Положенням про порядок збільшення (зменшення) розміру
статутного фонду акціонерного товариства, у редакції, яка діяла на дату
прийняття рішення про емісію.

Відповідно
до п. 10 вказаного Положення, усі акціонери акціонерного товариства мають рівне
переважне право на придбання акцій, що випускаються додатково, у кількості,
пропорційній їх частці у статутному фонді на дату прийняття рішення про емісію
акцій (для закритих акціонерних товариств) або на дату початку проведення
першого етапу відкритої підписки на акції (для відкритих акціонерних
товариств).

Згідно
із п. 11 цього ж Положення, підписка на акції відкритого акціонерного
товариства здійснюється у два етапи. На першому етапі реалізується переважне
право акціонерів на придбання акцій, що випускаються додатково, у кількості,
пропорційній їх частці у статутному фонді на дату початку проведення першого
етапу відкритої підписки на акції, а на другому етапі реалізується право інших
інвесторів на придбання акцій, що випускаються додатково, та існуючих
акціонерів у кількості, що перевищує кількість акцій, на яку акціонер
реалізував своє переважне право. При цьому, на другому етапі переважним правом
на придбання акцій, що випускаються додатково, також користуються акціонери
товариства.

Вищезазначені
вимоги закону не були в повній мірі враховані судами, а надані сторонами
пояснення не були ними належним чином перевірені. Так, у цьому зв'язку,
позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, також наполягав на тому, що його було
позбавлено переважного права на придбання акцій, що випускаються додатково, у
кількості, пропорційній їх частці у статутному фонді на дату прийняття рішення
про емісію акцій.

Таким
чином, перевірці обставин справи, суди не приділили достатньої уваги, тоді як
з'ясування цих обставин та відповідна оцінка наданих по справі доказів, може
мати значення для її правильного вирішення.

Крім
того, як вбачаться з матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду з цим
позовом просив визнати за ним переважне право на придбання акцій. В той же час,
суди не звернули належної уваги на те, що зазначене право позивача прямо
передбачено законом.

Наведеній
обставині, яка по суті пов'язана із реалізацією такої основної засади
судочинства як змагальність сторін, і має безпосереднє відношення до прав
позивача у процесі, а отже і до меж позовних вимог, що ним заявлені, суди не
приділили належної уваги, не уточнили у позивача предметний зміст та правові
підстави його вимог.

Таким
чином сукупність вищенаведеного свідчить про те, що при розгляді спору суди
допустили неповноту у з'ясуванні фактичних обставин справи. Це дає підстави для
скасування постановлених по справі судових рішень і передачі справи на новий
розгляд.

В
ході такого суду належить врахувати вищенаведені недоліки, з'ясувати у сторін
предмет та правові підстави заявлених ними вимог, на підставі наданих, а при
необхідності і додатково зібраних доказів повно встановити фактичні обставини
справи та, в залежності від встановленого, прийняти відповідне рішення,
виклавши його згідно з вимогами процесуального законодавства.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111, 11112
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Голосіївського районного суду міста Києва від 19.09.2006 та ухвалу Апеляційного
суду міста Києва від 27.12.2006 у справі № 2-1330/06 скасувати.

Справу
передати до господарського суду міста Києва на новий розгляд в іншому складі
суддів.

Головуючий                                                                                       Остапенко
М.І.

Суддя
Харченко В.М.

Суддя
Борденюк Є.М.