РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.08
Справа № 7/40пн

Суддя Калашник
Т.Л. розглянув матеріали справи за позовом

Стаханово-Алчевского
міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Брянківської міської ради, м.
Брянка Луганської області

до  суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1, м. Брянка Луганської областіпро звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки

в
присутності представників сторін:

від позивача -Лисогор
О.М., довіреність № 1485 від 04.10.06;

від відповідача - не прибув;

прокурор -Ногіна О.М.,
посвідчення № 306 від 04.07.07.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки площею 20м2 розташованої в
районі колишнього магазину №30 мікрорайону Тополь для обслуговування окремого
входу до магазину.

Відповідач  відзив
на позовну заяву не надав, його представник у засідання суду не прибув.
Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається по наявних у ній
матеріалах.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представника позивача, встановивши фактичні обставини справи,
оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

Управлінням з
контролю за використанням та охороною земель у Луганській області 14.12.06 було
здійснено перевірку дотримання вимог земельного законодавства. У результаті
перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 самовільно зайнято земельну ділянку
площею 20м2 на землях житлової та громадської забудови Брянківської
міської ради вАДРЕСА_1 для обслуговування окремого входу до магазину. Документи
що підтверджують право користування земельною ділянкою відсутні. Про що було
складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 14.12.06.

14.12.06
Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Луганській області
відповідачу був винесений припис № 1651 яким відповідача було зобов'язано у
місячний термін усунути порушення земельного законодавства.

Управлінням з
контролю за використанням та охороною земель у Луганській області 20.03.07 було
здійснено перевірку виконання припису відповідачем. У результаті перевірки було
встановлено, що ОСОБА_1 невиконаний припис від 14.12.06 за № 1651. Про що було
складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 20.03.07.

20.03.07
Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Луганській області
відповідачу був винесений припис № 2070 яким відповідача було зобов'язано у
місячний термін усунути порушення земельного законодавства в АДРЕСА_1

20.03.07
Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Луганській області
у відношенні відповідача був складений протокол про адміністративне
правопорушення № 1675 за правопорушення передбачене ст. 1885 Кодексу
України про адміністративні правопорушення та ст.. 211 Земельного кодексу
України.

Постановою про
накладення адміністративного стягнення № 1 від 28.03.07 відповідач був визнаний
винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 1885
Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього було накладене
адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн. 00 коп.

Відповідачем
зазначену постанову було отримано та не оскаржено у встановленому порядку.

Вказаний штраф
відповідачем було перераховано 08.05.07 відповідно до квитанції № 90/100.

Управлінням з
контролю за використанням та охороною земель у Луганській області 25.09.07 було
здійснено перевірку виконання припису відповідачем. У результаті перевірки було
встановлено, що ОСОБА_1 невиконаний припис від 20.03.07 за № 2070. Про що було
складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 25.09.07.

Управлінням з
контролю за використанням та охороною земель у Луганській області 28.12.07 було
здійснено перевірку виконання припису відповідачем. У результаті перевірки було
встановлено, що ОСОБА_1 невиконаний припис від 20.03.07 за № 2070. Про що було
складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 28.12.07.

Відповідачем
позов не оспорено.

Оцінивши доводи
сторін та обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими,
що підлягають до задоволення повністю, з огляду на наступне.

Право власності
та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право
на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його
державної реєстрації.  Приступати до
використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості),
одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації
забороняється (ст. 125 Земельного кодексу України).

Право власності
на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом
Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється
відповідно до закону (ст. 126 Земельного кодексу України).

Матеріалами
справи підтверджується те, що відповідач в порушення ст. 125 Земельного кодексу
України використовує земельну ділянку без
одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації.

Відповідно до
п. "б" ч. 1 ст. 211 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні
особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність
відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного
користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання
стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.
Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (
ст. 212 Земельного Кодексу України).

За вказаних
обставин вимоги позивача за позовом підтверджені матеріалами справи,
відповідають фактичним обставинам, тому підлягають до задоволення повністю з
віднесенням судових витрат на відповідача згідно ст. 49 ГПК України.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85  Господарського   процесуального   кодексу
України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичну особу ОСОБА_1, АДРЕСА_2, код  НОМЕР_1звільнити самовільно зайняту для
обслуговування окремого входу до магазину земельну ділянку площею 20м2
розташовану в АДРЕСА_1, видати наказ.

3. Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_2, код  НОМЕР_1:

- в доход Державного бюджету України на
поточний рахунок 0006,                  МФО 804013, ОКПО 24046582, одержувач
-УДК у м. Луганську ГУ ДКУ у Луганській області, банк -ГУДКУ в Луганській
області, код бюджетної класифікації 22090200 - державне мито в сумі 85 грн.,
видати наказ Стахановській об'єднаній державній податковій інспекції;

- в доход
Державного бюджету України на р/р 0006, банк ГУДКУ в Луганській
області, одержувач УДК у м.Луганську, МФО 804013, ОКПО 24046582, код бюджетної
класифікації 22050000, символ звітності банку 259 - витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.,  видати наказ.

Рішення
господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з
дня його підписання.

Дата
підписання: 18.03.08.

Суддя
Т.Л.Калашник