ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.06.2008

Справа №2-24/1738-2008А

12.06.2008 р. ( 12:38год) справа № 2-24/1738-2008А

За адміністративним позовом ТОВ Дистриб’юторської фірми «Руслана», (98108 м. Феодосія, вул. Горького,25; ідентифікаційний код 31817693)

До відповідача Державної податкової інспекції у м. Феодосія, (98112 м. Феодосія. вул. Кримська, 82-В)

Про визнання недійсним (скасування) рішення

Суддя Колосова Г.Г.

При секретарі Новохацької І.П.

За участю представників:

Від позивача – Рибалко Ю.Л.. довіреність ю.н. від 08.04.2008 р.

Від відповідача – Хруль С.В., довіреність № 7651 від 27.11.2007 р.

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання недійсним (скасування) рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 22.11.2007 р. № /001034, застосованих у зв’язку з порушенням позивачем ч. 1,2,9,13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року N 265/95-ВР.

Заявою про уточнення позовних вимог від 11.02.2008 р. позивач уточнив позовні вимоги та просить суд визнати недійсним (скасувати) рішення ДПІ у м. Феодосії про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /000909 від 14.09.2007 р. у розмірі 173797,10 грн. у зв’язку з тим, що рішення від 22.11.2007 р. № /001034 було відкликано ДПІ у м. Феодосія як помилково прийняте.

Позивач уточненнями позовних вимог від 02.06.2008 р. просить суд визнати недійсним рішення ДПІ у м. Феодосія про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /000909 від 14.09.2007 р. в частині 171006,10 грн.

Суд приймає уточнення позовних вимог та вважає за можливим подальший розгляду справи здійснювати у межах уточнених позовних вимог.

Представник відповідача проти позову заперечує з мотивів, викладених у запереченнях на позов.

Пунктом 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІУ від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р. до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 41 Кодексу Адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснював повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані документи, заслухавши представників сторін, суд, -

в с т а н о в и в:

ТОВ Дистриб’юторська фірма «Руслана» зареєстроване як юридична особа рішенням Виконкому Феодосійської міської ради 29.03.2002 р.

09.08.2007 р. ДПА в АР Крим була проведена перевірка контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу у приміщенні, що належить позивачу, про що був складений відповідний акт № 001509.

В ході перевірки були виявлені наступні порушення, зокрема невідповідність наявних грошових коштів на місці проведення розрахунків сумі, яка вказана у денному звіті РРО у розмірі 34201,22 грн.

За порушення позивачем п. 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на підставі акту перевірки відповідачем винесене рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /000909 від 14.09.2007 р. на суму 173797,10 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги позивача про підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. N 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до п. 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

З акту вбачається, що перевірка проводилась господарської одиниці –складу, який належить позивачеві - ТОВ ДФ «Руслана» та реєстратора розрахункових операцій Мини за реєстраційним посвідченням від 03.05.2006 р.

Відповідно до реєстраційного посвідчення від 21.06.2007 р. здійснено реєстрацію реєстратора розрахункових операцій Міні -50002 МЕ, який належить позивачу та відноситься до магазину підприємства, також реєстраційним посвідченням від 03.05.2006 р. здійснено реєстрацію реєстратора розрахункових операцій Міні -500 МЕ, який належить позивачу та відноситься до складу підприємства.

Таким чином, судом встановлено, що оскільки перевірка проводилась реєстратора розрахункових операцій Мини за реєстраційним посвідченням від 03.05.2006 р., тому був перевірений саме склад позивача.

Під час проведення перевірки працівниками відповідача був здійснений підрахунок готівкових коштів, що перебували в сейфі підприємства, в якому зберігається готівка з обох реєстраторів розрахункових операцій, та знаходились на відповідальному зберіганні касиру.

Грошові кошті в сумі 34201,00 грн., що зберігались у сейфі і були перераховані під час перевірки входять до складу виручки від реалізації товарів у магазині за 09.08.2007 р., загальний обсяг якої в сумі 35305,42 грн. відображений в «Денному звіті РРО за 09.08.2007 р.» та Звіту про використання РРО та КОРО позивача за серпень 2007 р.(а.с.11.12).

З матеріалів справи, зокрема з направлень на проведення перевірки від 09.08.2007 р., вбачається, що направлення видані на проведення перевірки ТОВ ДФ «Руслана», тобто всього підприємства до складу якого входять господарські одиниці - магазин та склад, які знаходяться в одному приміщенні.

Судом неодноразово витребувались у відповідача план – графік контрольно – перевірочної роботи сектору оперативного контролю на серпень 2007 р., вказаний документ відповідачем наданий не був.

Однак при проведенні перевірки працівники відповідача здійснили перевірку тільки складу підприємства й не прийняли до уваги РРО, який зареєстрований на магазин підприємства та не перевіряли обсяг денної виручки за його даними.

Дані обставини підтверджені свідком Балашовим А.Г., головним державним податковим ревізором – інспектором., що проводив перевірку.

З наведеного суд дійшов висновку, що податковий орган зробив помилковий висновок щодо невідповідності наявних коштів на місці проведення розрахунків сумі, яка вказана у денному РРО, у зв’язку з тим що сума у розмірі 34201,00 грн., що знаходилась у сейфі підприємства, відносилась до денної виручки магазину підприємства та була своєчасно облікована у передбаченому порядку.

Частина 2 ст. 19 Конституції України зобов’язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування та їх посадових осіб діяти тільки з підстав, в межах повноважень і способом, передбаченими Конституцією і законами України.

Отже за наявністю направлень на перевірку від 09.08.2007 р. юридичної особи - ТОВ Дистриб’юторська фірма «Руслана», податковий орган мав перевірити всі господарські одиниці, що належать позивачу та зафіксувати результати перевірки в акті, зокрема здійснити перевірку обох реєстраторів розрахункових операцій, які належать підприємству та знаходяться у одному приміщенні.

Згідно ч.2. ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача –орган публічної влади , який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

За таких обставин, уточнені позовні вимоги про визнати недійсним рішення ДПІ у м. Феодосія про застосування штрафних(фінансових) санкцій № /000909 від 14.09.2007 р. в частині 171006,10 грн. підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню пропорційно на його користь у розмірі 03 грн. 35 коп. з Державного бюджету України на підставі ст. 94 КАС України.

У судовому засідання оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний 17.06.2008 р.

Приймаючі до уваги викладене, керуючись ст. ст. 158 – 163, п. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати недійсним рішення про застосування штрафних(фінансових) санкцій ДПІ у м. Феодосія № /000909 від 14.09.2007 р. в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 171006,10 грн.

3.          Стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ Дистриб’юторської фірми «Руслана», (98108 м. Феодосія, вул. Горького,25; ідентифікаційний код 31817693) 3,35 грн. витрат зі сплати судового збору.

Виконавчий лист видати після вступу постанови в законну силу за заявою сторони, на користь якої ухвалено рішення.

Судом роз’яснено сторонам положення ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно якої Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов’язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дійсну Постанову направити на адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.