КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2008                                                                                           № 11/2

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Моторного О.А.

суддів:           Кошіля В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі:           Цецарському А.О.

За участю представників:

від позивача – Бондаренко А.О.

від відповідача – 1 – не з’явилися від відповідача – 2 – Колодрубський О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської ради

на рішення Господарського суду м.Києва від 03.06.2008

у справі № 11/2 (Смирнова Ю.М.)

за позовом                               Закритого акціонерного товариства "Норіс"

до                                                   Київської міської ради

Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

про                                                  укладення договору оренди землі

ВСТАНОВИВ:

Позивач ЗАТ „Норіс” звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради та Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) з позовом про визнання договору оренди земельної ділянки укладеним.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.06.2008 року у справі № 11/2 позов задоволено повністю. Визнано укладеним договір оренди земельної ділянки площею 1,1 га на вул. Вербицького,1п у Дарницькому районі м. Києва між Київською міською радою та Закритим акціонерним товариством “НОРІС”в редакції, яка підписана Закритим акціонерним товариством “НОРІС” та відповідає вимогам Закону України “Про оренду землі” і Типового договору оренди землі, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 №220 на умовах, визначених договором. Зобов”язано Головне управління земельних ресурсів зареєструвати вказаний договір оренди земельної ділянки. Стягнуто з Київської міської ради та Головного управління земельних ресурсів по 42,50 грн. державного мита та по 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з кожного на користь позивача.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач-1 та відповідач -2 звернулися з апеляційними скаргами до Київського апеляційного господарського суду, в яких вказують, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просять рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представником позивача надані відзиви на апеляційні скарги, в яких він просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача-2 встановив наступне:

27.10.2004 року між позивачем та Об'єднанням підприємств “Українська індустріальна корпорація-1” укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого Об'єднанням підприємств “Українська індустріальна корпорація-1” передано позивачу у власність об’єкт нерухомості - нежилі будівлі (адміністративний корпус під літерою “А” загальною площею 1637,60 кв.м, будівлю АЗС під літерою “Б” загальною площею 61,5 кв.м) за адресою: м. Київ, вул. Архітектора Вербицького, 1. Передача об’єкта нерухомості відбулася за актом приймання-передачі від 01.11.2004 року.

Згідно п. 1.4 договору об’єкти нерухомості розташовані на земельній ділянці, визначеній технічним звітом по встановленню зовнішніх меж землекористування площею 10969,6 кв.м.

Пунктом 4.2 договору сторони визначили, що після передачі об’єкту покупець самостійно вирішує питання землекористування частиною земельної ділянки (укладає договір довгострокової оренди або здійснює викуп земельної ділянки), на якій розташовано цей об’єкт відповідно до земельного законодавства.

Таким чином, площа земельної ділянки, на якій розташовано об’єкт нерухомості та яка необхідна для обслуговування об’єкту, погоджена сторонами договору і становить 10969,6 кв.м.

Об'єднанням підприємств “Українська індустріальна корпорація-1” надало згоду на передачу земельної ділянки у вказаному вище розмірі, надіславши до Київської міської ради лист-згоду № 271004-142 від 27.10.2004 року та лист-згоду № 2312/04-162 від 23.12.2004 року.

Крім того, в листі-згоді від 27.10.2004 року колишній орендар землі просить Київську міську раду внести зміни в договір оренди земельної ділянки, укладений між Київською міською радою та Об'єднанням підприємств “Українська індустріальна корпорація-1” в частині зменшення орендної площі на 10969,6 кв.м.

28.12.2006 року Київською міською радою прийнято рішення № 591/648 “Про передачу земельної ділянки закритому акціонерному товариству “Норіс” для експлуатації та обслуговування адміністративних будівель на вул. Архітектора Вербицького, 1-п у Дарницькому районі м. Києва”, яким передано позивачу у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 1,10 га для експлуатації та обслуговування адміністративних будівель на вул. Архітектора Вербицького, 1-п у Дарницькому районі м. Києва у зв’язку з переходом права власності на нежитлові будівлі за рахунок частини земель, відведених відповідно до п. 11 рішення Київської міської ради від 08.11.2001 року № 86/1520 “Про оформлення права користування земельними ділянками” та право користування якими посвідчено договором оренди земельної ділянки від 23.05.2002 року № 63-6-00026.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Аналогічні положення закріплені і в ст. 120 Земельного кодексу України.

Згідно зі ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Таким чином, у зв’язку з придбанням об’єкта нерухомості до позивача в силу положень вищезазначених норм законодавства перейшло право користування земельною ділянкою, на якій цей об’єкт розміщений та яка необхідна для його обслуговування.

На підставі рішення Київської міської ради за № 591/648 приватним підприємством „У.К.Р.-ГЕО” в березні 2007 року були виконані польові та камеральні геодезичні роботи для розробки технічної документації із землеустрою щодо складання договору короткострокової оренди строком на 5 років на земельну ділянку ЗАТ „Норіс” для експлуатації та обслуговування адміністративних будівель на вул. Архітектора Вербицького, 1-п у Дарницькому районі м. Києва. План земельної ділянки погоджено начальником відділу землевпорядкування Дарницького району.

Статтею 9 Земельного кодексу України, з врахуванням пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що надання земельних ділянок у користування на території міста Києва віднесено до компетенції Київської міської ради.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно частини 5 статті 16 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Стаття 16 Закону України “Про оренду землі” визначає, що особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання).

Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється (ст. 125 Земельного кодексу України).

Відповідно до п. 6 рішення Київради від 29.05.2003 року № 433/593 “Про забезпечення ефективного землекористування в місті Києві” Київрада доручила Головному управлінню земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) у повному обсязі здійснювати підготовку документів, що посвідчують право власності та право користування, відповідно до пункту “з” статті 9 та пункту “є” статті 184 Земельного кодексу України.

Листом від 12.11.2007 року № 07-1112/1 позивач звернувся до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), в якому просив повідомити про надання договору оренди земельної ділянки площею 1,10 га для експлуатації та обслуговування адміністративних будівель на вул. Архітектора Вербицького, 1-п у Дарницькому районі м. Києва.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Стаття 641 ЦК України встановлює, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Відповідь особи, відповідно до статті 642 ЦК України, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Таким чином, у разі згоди орендодавця передати земельні ділянки в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог Закону України “Про оренду землі”. В даному випадку, підставою для укладення договору оренди і набуття права на оренду земельної ділянки є рішення орендодавця – рішення Київради від 28.12.2006 року № 591/648, яким позивачу передано у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 1,10 га для експлуатації та обслуговування адміністративних будівель на вул. Архітектора Вербицького, 1-п у Дарницькому районі м. Києва.

Рішення Київської міської ради від 28.12.2006 року оскаржувалося у встановленому законом порядку, проте в задоволенні вимог про визнання цього рішення недійсним відмовлено повністю постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.08.2007 року. В матеріалах справи відсутні докази того, що дана постанова Київського апеляційного господарського суду скасована.

Таким чином, рішення Київської міської ради від 28.12.2006 року про передання позивачу у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 1,10 га. є чинним.

Відповідно до матеріалів справи та пояснень представника позивача, договір оренди земельної ділянки був підписаний останнім та направлений 14.04.2008 року на підписання до Київської міської ради, яка відповідно до вимог ст. 181 Господарського кодексу України у двадцятиденний термін зобов’язана була забезпечити його підписання або надати позивачу два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Факт направлення проекту договору, акта приймання-передачі земельної ділянки та листа підтверджується поштовою квитанцією №8316 від 14.04.2008 з описом відправлених документів.

Проте договір оренди земельної ділянки Київською міською радою не був підписаний та не був повернутий позивачу із зауваженнями. Ні протоколу розбіжностей до договору, ні заперечень щодо запропонованої позивачем редакції договору, Київською міською радою надано не було, зауважень щодо вказаного договору не наведено.

В апеляційній скарзі відповідач-1 зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не врахував п.8 ст. 28 Регламенту розгляду питань щодо набуття та реалізації права користування землею в м. Києві, затвердженого Рішенням Київської міської ради від 15.07.2004 року №457/1867, відповідно до якого рішення Київської міської ради про передачу земельної ділянки в оренду вважається таким, що втратило чинність, через дев'ять місяців після набуття ним чинності, якщо відповідний договір оренди землі не укладено.

Таким чином, відповідач вказує, що на сьогоднішній день рішення Київської міської ради про передачу земельної ділянки в короткострокову оренду позивачу втратило чинність, а тому не має законних підстав для укладання договору оренди.

Проте, дане твердження спростовується наступним.

Як зазначалося раніше, вищевказане рішення Київської міської ради відразу ж після прийняття було оскаржено в судовому порядку. З приводу з’ясування його дійсності було порушено провадження по справі. Відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2007 року дане рішення Київради було визнано недійсним, проте постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.08.2007 року рішення господарського суду міста Києва було скасовано, а в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення Київради було відмовлено повністю. Таким чином, строк перебігу дев’ятимісячного строку дії рішення Київради від 28.12.2006 року починається з 28.08.2007 року, а закінчується 28.05.2008 року.

Позов, про визнання договору оренди земельної ділянки ЗАТ „Норіс” до господарського суду м. Києва був поданий 24.04.2008 року, тобто до спливу дев’ятимісячного строку, визначеного п.8 ст.28 Регламенту.

Відповідно до Положення про Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) затверджене рішенням Київської міської ради від 19.12.2002 року № 182/342, дане управління організовує видачу державних актів на право власності на землю і право користування землею, оформлення та видачу договорів оренди земельних ділянок та здійснює їх реєстрацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України “Про оренду землі” укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Згідно ст. 18 “Про оренду землі” договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Таким, чином, оскільки відповідачем-1 не було надано належного обґрунтування заперечення позовних вимог ЗАТ „Норіс” про визнання договору оренди земельної ділянки укладеним, даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об’єктивно з’ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, правомірно задоволені позовні вимоги ЗАТ „Норіс”, а тому апеляційні скарги Київської міської ради та Головного управління земельних ресурсів не підлягає задоволенню.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційні скарги Київської міської ради та Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2008 року у справі № 11/2 – без змін.

2.          Матеріали справи № 11/2 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Моторний О.А.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Шапран В.В.