ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"08" серпня 2008 р. Справа № А20/094-08

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Гаврилівський

торговий комплекс»

до

Державної податкової інспекції у Вишгородському районі

про

визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

секретар судового засідання: Павленко О.Є.

за участю представників:

від позивача

Петруня А.В., довір. від 01.06.2008 р.

від відповідача

Колодій О.М., довір. № 1347/9/10-036 від 23.06.2008 р.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 08.08.2008 р. о 13 год. 00 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 13.08.2008 р., про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Обставини справи:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Гаврилівський торговий комплекс»(далі –позивач) подано позов до Державної податкової інспекції у Вишгородському районі (далі - відповідач) про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень:

№ /0 від 27.11.2007 року на суму 35159 грн.

№ /0 від 26.12.2007 року на суму 220741 грн.

№ /0 від 08.02.2008 року на суму 170320 грн.

№ /0 від 28.02.2008 року на суму 346306 грн.

№ /0 від 20.03.2008 року на суму 677846 грн.

№ /0 від 14.04.2008 року на суму 225106 грн., якими позивачеві були визначені суми завищеного бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2007 року та січень 2008 року.

Позовні вимоги мотивовані безпідставним, на думку товариства, висновком податкового органу, що позивачем в порушення вимог п.7.7.2 п.7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»до сум податкового кредиту поточного податкового періоду включено фактично сплачені позивачем постачальникам товарів суми податку, податковий кредит по факту отримання яких був сформований в іншому податковому періоді, а не в періоді, що перевіряється, внаслідок чого заявлені суми бюджетного відшкодування ПДВ завищено.

У судових засіданнях 24.06.2008 р., 07.07.2008 р., 21.07.2008 р., 04.08.2008 р. та 08.08.2008 р. представники позивача підтримували позовні вимоги.

Відповідач надав суду заперечення на позовну заяву № 1367/9/10-036 від 23.06.2008 р., в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представники відповідача в судових засіданнях також проти позову заперечували.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд

встановив:

Позивачем було подано до ДПІ у Вишгородському районі декларації з ПДВ за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2007 року та січень 2008 року. До декларацій були додані відповідні розрахунки суми бюджетного відшкодування та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування.

На підставі частини 6 ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»ДПІ у Вишгородському районі були проведені позапланові виїзні перевірки ТОВ «Гаврилівський торговий комплекс»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів за серпень 2007 року - січень 2008 року, за результатами якої складені акти перевірки, на підставі висновків яких винесені податкові повідомлення-рішення, якими визначена сума завищення бюджетного відшкодування з ПДВ, а саме:

-          акт № 702/23-4/33279961 від 20.11.2007р. - за серпень 2007 року - податкове повідомлення-рішення №/0 від 27.11.2007 року на суму 35159 грн.,

-          акт № 748/23-4/33279961 від 14.12.2007р.- за вересень 2007 року - податкове повідомлення-рішення №/0 від 26.12.2007 року на суму 220741 грн.,

-          акт № 87/23-4/33279961 від 04.02.2008р. - за жовтень 2007 року - податкове повідомлення-рішення №/0 від 08.02.2008 року на суму 170320 грн.,

-          акт № 167/23-4/33279961 від 20.02.2008р. - за листопад 2007 року - податкове повідомлення-рішення №/0 від 28.02.2008 року на суму 346306 грн.,

-          акт № 263/23-4/33279961 від 14.03.08 р. - за грудень 2007 року - податкове повідомлення-рішення №/0 від 20.03.2008 року на суму 677846 грн.,

-          акт № 348/23-4/33279961 від 09.04.2008р. - за січень 2008 року - податкове повідомлення-рішення №/0 від 14.04.2008 року на суму 225106 грн.

Перевіряючими було встановлено, що до сум податкового кредиту поточного податкового періоду включено фактично сплачені позивачем постачальникам товарів суми податку, податковий кредит по факту отримання яких був сформований в іншому податковому періоді, а не в періоді, що перевіряється, тому відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог пп.7.7.2 п. 7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», внаслідок чого заявлені суми бюджетного відшкодування ПДВ завищено.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету України або відшкодуванню з бюджету, встановлений п.7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»(далі –Закон).

Відповідно до пп.7.7.1 п. 7.7 ст.7 Закону сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пп. 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пп. 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Звітний (податковий) період у розумінні п. 1.5 ст. 1 Закону - це період, за який платник податку зобов'язаний проводити розрахунки податку та сплачувати його до бюджету.

Відповідно до підпункту "б" п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з абз.1 п.п.7.7.1 п.7.7 ст. 7 Закону сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону датою виникнення податкових зобов'язань платника податку з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Згідно з приписами п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Тобто і податкові зобов'язання, і податковий кредит поточного звітного періоду формуються за єдиним принципом - за правилом першої події, яка сталася раніше: списання (податковий кредит) або зарахування ( податкові зобов'язання) коштів, відвантаження або надання робіт (податкові зобов'язання) та отримання податкової накладної (податковий кредит).

Згідно абзаців 2, 3 пп.7.7.1 п. 7.7 ст.7 Закону при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Як зазначено в актах перевірок, позивач в декларації по податку на додану вартість за серпень 2007 року задекларував від'ємне значення суми ПДВ поточного звітного періоду в розмірі 276686 грн. (стр. 22.2 декларації) та 139766 грн. залишку від'ємного значення (стр. 26 декларації), які включаються до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, за вересень 2007 р. - 993065 грн. (стр. 22.2) та 14869 грн. (стр. 26); за жовтень 2007 р. - 1185940 грн. (стр. 22.2) та 149154 грн. (стр. 26); за листопад 2007 р. - 849642 грн. (стр. 22.2) та 433752 грн. (стр. 26); за грудень 2007 р. - 181193 грн. (стр. 22.2) та 411887 грн. (стр. 26); за січень 2008 р. - 72031 грн. (стр. 22.2) та 345303 грн. (стр. 26).

Проте відповідно до підпункту «а»пп.7.7.2 п. 7.7 ст.7 Закону бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Також суд бере до уваги викладену в Довідці про вивчення та узагальнення судової практики Вищого адміністративного суду України про відшкодування податку на додану вартість з державного бюджету від 07.02.2007 р. позицію щодо набуття платником податку права на бюджетне відшкодування лише у випадку, визначеному підпунктом 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону, коли за підсумками наступного (другого) звітного періоду від'ємне значення податку на додану вартість залишається. Як зазначено в Довідці, відшкодуванню підлягає лише та частина від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому (першому) податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг). Інша частина від'ємного значення, що не потрапила під бюджетне відшкодування, включається до податкового кредиту наступного (третього) податкового періоду.

Таким чином, суд вважає обґрунтованим висновок податкового органу за наслідками проведених перевірок, що позивачем неправомірно було заявлено до відшкодування суми податку на додану вартість, які були сплачені не в попередньому податковому періоді, а раніше. Зазначені суми відповідно до вимог п.п.7.7.2 п. 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»товариство мало перенести в рядок 26 податкової декларації з податку на додану вартість наступного податкового періоду.

Також суд враховує посилання представника відповідача на те, що

-          в актах перевірок товариству було рекомендовано у відповідності з вимогами пп. 4.4 п. 4 наказу ДПА України № 166 від 30.05.1997 р. «Порядок заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість»подати уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок за відповідний місяць або врахувати уточнені показники у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період;

-          у наступних податкових періодах до бюджетного відшкодування суми ПДВ заявлялися у повній відповідності з приписами чинного законодавства.

Стосовно посилання позивача на порушення відповідачем термінів проведення перевірок поданих товариством декларацій з податку на додану вартість суд вважає за необхідне зазначити, що при вирішенні питання правомірності прийняття податковим органом оспорюваних податкових повідомлень-рішень суд виходить з оцінки всіх обставин, покладених відповідачем в основу прийняття таких рішень.

При цьому суд врахував посилання представника відповідача на те, що незначні порушення термінів проведення перевірок мали місце, однак вони не вплинули як на результати перевірок, так і на прийняття за їх наслідками спірних повідомлень-рішень.

Водночас суд, погоджуючись з посиланням позивача на те, що право на відшкодування від'ємної різниці податку є його матеріальним правом, захист якого гарантовано частиною першою ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основних свобод, яка набрала чинності для України 11.09.1997 р. і відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, відхиляє посилання товариства на викладену у Довідці про вивчення та узагальнення судової практики Вищого адміністративного суду України про відшкодування податку на додану вартість з державного бюджету від 07.02.2007 р., позицію про те, що для відшкодування з бюджету податку на додану вартість Закон не передбачає обов'язкової умови фактичного надходження цих сум до бюджету... не є підставою для позбавлення добросовісного платника податків права на його відшкодування у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має документальне підтвердження розміру податкового кредиту.

Зазначена позиція стосується випадку, коли добросовісний платник податків виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з приписами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень довів суду обґрунтованість прийнятих ним податкових повідомлень-рішень, водночас позивач не спростував доводів податкового органу.

У зв’язку з викладеним підстави для визнання нечинними прийнятих ДПІ у Вишгородському районі спірних податкових повідомлень-рішень відсутні, а тому позовні вимоги ТОВ «Гаврилівський торговий комплекс»задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 67, 124 Конституції України, ст.ст. 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України.

Суддя                     В.М. Бабкіна

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі –13.08.2008 року.