ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2008 р.

№ 21/3

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя:

Першиков Є.В.

судді

Данилова Т.Б., Ходаківська І.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги

відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь"

на постанову

Донецького апеляційного господарського суду від 18.03.2008р.

у справі

господарського суду

№21/3

Донецької області

за позовом

відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь"

до

державного підприємства "Донецька залізниця"

про

за участю представників сторін:

позивача -

відповідача -

стягнення 1 695,35грн.

пр. Маевська В.М. –дов. №09-18/1319 від 28.12.07р.

не з'явився

В С Т А Н О В И В:

У січні 2008 року відкрите акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до державного підприємства "Донецька залізниця" про стягнення з відповідача на користь позивача 1 695,35грн. вартості нестачі вантажу за накладною №49544122 у напіввагані №66184045, а також судових витрат.

Рішенням господарського суду Донецької області від 06.02.2008р. (суддя Матюхін В.І.) залишеним без зміни постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.03.2008р. (судді Шевкова Т.А., Діброва Г.І., Стойка О.В.) позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з державного підприємства "Донецька залізниця" на користь відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" 1 393,56грн. суми вартості понаднормативної недостачі, у задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Рішення господарських судів обґрунтовані тим, що залізниця не довела виникнення недостачі з незалежних від перевізника причин, тому господарські суди посилаючись на пп.2 п.114 Статуту залізниць України та п.27 Правил видачі вантажів визначили вартість недостачі вугілля із врахуванням норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто в розмірі 2%, таким чином позовні вимоги задоволено частково у сумі 1393,56грн.,а у задоволенні позову у сумі 301,79грн. відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відкрите акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду, в якій просить рішення та постанову по справі скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій при прийнятті рішень.

Заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 24.06.2007р. закрите акціонерне товариство ГЗФ "Краснолуцька" по залізничній накладній №49544122 відвантажило на адресу відкритому акціонерному товариству "Металургійний комбінат "Азовсталь" напіввагон №66184045 з вантажем –"Антрацит. Марки "АС" у вологому стані, із зазначенням ваги нетто вантажу у вагоні –68 000кг, та про те, що вагон завантажений нижче бортів.

По прибуттю вагону №66184045 на станцію призначення Сартана Донецької залізниці 27.06.2007р. під час огляду вагону була виявлена заглибина розміром: 2 300мм х 2 500мм х 1 500мм, двері були неповністю зачинені на 5мм, щілина закрита нещільною дошкою, вбачалися сліди витікання вантажу, за даним фактом станцією призначення був складений акт загальної форми №65 від 27.06.2007р., про складення якого зазначено в комерційному акті №БН688886/199 від 27.06.2007р.

На підставі п.52 Статуту залізниць України (прибуття вантажу з ознаками недостачі під час перевезення у відкритому рухомому складі) вантаж видавався з перевіркою його маси представниками станції Сартана Донецької залізниці.

Судами встановлено, що за результатами перевірки залізницею був складений комерційний акт №БН688886/199 від 27.06.2007р., з якого вбачається, що вагон прибув технічно справним, люки зачинені, навантаження нижче бортів на 600-700мм, рівномірне, у задній частині вагону по ходу потягу вбачається заглибина розміром: 2 300мм х 2 500мм х 1 500мм; недозачинені двері на 55мм, щілина закрита нещільно дошкою; вбачаються сліди витікання вантажу на авто зчіпному обладнанні; по станції Сартана щілина закладена паклею; у перевізному документі зазначено, що вантаж маркований, фактично маркування відсутнє; зважування вагону проводилося на справних повірених 150 тонних вагах №1 ст. Сортувальна відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" двічі; недостача виявилася при кожному переважуванні; вага нетто зважування вантажу 63 500кг (брутто 85 450кг, тари з брусу 21 950кг), нестача вантажу складає 4 500кг проти даних зазначених в залізничній накладній.

Комерційний акт №БН688886/199 від 27.06.2007р. з боку залізниці підписано начальником станції та двома прийомоздавальниками з боку одержувача –особою, яка брала участь у перевірці.

Статтею 34 Господарського кодексу України встановлено, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт №БН688886/199 від 27.06.2007р., який засвідчив вагову недостачу вантажу, згідно п.129 Статуту залізниць України, є відповідним документом, що може бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення.

Відповідальність перевізників за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України, встановлено ст.23 Закону України "Про залізничний транспорт".

Частина 2 статті 23 даного Закону та п.113 Статуту залізниць України передбачає, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Судами попередніх інстанції встановлено, що факт недостачі за спірним перевезенням підтверджено комерційним актом, виявлена на станції призначення заглибина розміром 2 300мм х 2 500мм х 1 500мм свідчить про те, що недостача виникла під час перевезення вантажу, акт загальної форми №65 від 27.06.2007р. суду залізницею не наданий, акт про технічний стан залізницею не складався.

Враховуючи те, що залізницею не доведено, що недостача відбулася не з її вини, тому суди попередніх інстанцій дійшли до правомірного висновку щодо доведеності матеріалами справи вини державного підприємства "Донецька залізниця" у виникненні недостачі прибулого за залізничною накладною №49544122 вантажу –антрациту марки "АС" у кількості 4 500кг.

Відповідно до пп.2 п.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

У відповідності до ч.1 п.27 Правил видачі вантажів вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Частиною 2 пункту 27 Правил видачі вантажів встановлено, що норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) визначається при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні.

Судами встановлено, що сума недостачі з урахуванням норми недостачі (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає 1 393,56грн. із розрахунку: 3,14т (нестача вантажу, зданого до перевезення у вологому стані, з урахуванням норми недостачі 2%) х 443,81грн. (вартість 1т вугілля + ПДВ).

Посилання відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на необхідність застосування норми втрати при перевезенні 1% замість 2% не ґрунтується на транспортному законодавстві.

Пунктом 2.1 Правил оформлення перевізних документів (розділ 4 Правил перевезень вантажів залізничним транспортом України) передбачено, що вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних документів у графі "найменування вантажу" повинен зазначити повне і точне найменування вантажу відповідно до Алфавітного списку вантажів Єдиної тарифно-статистичної номенклатури вантажів та відмінні ознаки вантажу (у твердому, рідкому або вологому стані, у свіжому або сушеному та іншому вигляді).

Вантаж, який відвантажено у вологому стані, під час перевезення може втратити вологість, тому п.27 Правил видачі вантажів (розділ 8 Правил перевезень вантажів) встановлює, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах, для вантажів, зданих до перевезення у вологому стані.

Норма недостачі у п.27 Правил видачі вантажів встановлена незалежно від найменування вантажів, які перевозяться у вологому стані, і незалежно від встановленої норми вологості для цих вантажів за ДСТУ, ТУ або сертифікату якості.

Норма недостачі в розмірі 1% маси до вантажів, перелік яких наведено в п.27 вказаних Правил, застосовується у разі перевезення цих вантажів без зазначення в комплекті перевізних документів про перевезення у вологому стані.

Статтею 1117 ГПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, та враховуючи, що судами попередніх інстанцій досліджені всі наявні у справі матеріали, їм надано належну правову оцінку, судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення та постанови по справі з наведених у касаційній скарзі мотивів.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.03.2008р. у справі №21/3 залишити без змін.

Головуючий                                                   Є. Першиков

Судді                                                             Т. Данилова

І. Ходаківська