КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2008                                                                                           № 25/159

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Гарник Л.Л.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Чехлат О.Г. (довіреність від 10.12.2007р. № 1-10/1.6-9242)

від відповідача -Волочнюк Ю.М.. (довіреність від 07.09.2007р. № 17/09-07),

Колесник О.І. (довіреність від 07.09.2007р. № 18/09-07);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державне підприємство "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості"

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.06.2008

у справі № 25/159

за позовом                               Державне підприємство "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості"

до                                                   Приватне підприємство "Євробуд Плюс"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення збитків

Склад колегії суддів змінений згідно розпорядження заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2008р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.06.2008р. у справі № 25/159 залишено без задоволення позов Державного підприємства „Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації та якості” до Приватного підприємства „Євробуд Плюс” про стягнення збитків у розмірі 690 305,60 грн.

Державне підприємство „Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації та якості”, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, невідповідністю висновків місцевого господарського суду дійсним обставинам справи.

Скаржник зазначає, що місцевий господарський суд при вирішенні спору не дослідив ту обставину, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов’язань за укладеним сторонами договором підряду № 10 було збудовано конструкції, які знаходяться в аварійному стані. У цьому зв’язку позивач вимушений був укласти з ДП „ВЦБК” договір від 15.11.2006р. № 483-06, за насідками виконання якого 20.12.2006р. складений акт здачі-приймання виправлених дефектних елементів несучих конструкцій. З огляду на викладене, скаржник вважає очевидним причинний зв’язок між протиправною поведінкою відповідача і заподіяними йому збитками у вигляді витрат на виправлення недоліків підрядних робіт та розглядає його наявність як правову підставу виникнення у нього права на відшкодування витрат згідно статті 852 Цивільного кодексу України.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники Державного підприємства „Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації та якості” висловилися за задоволення апеляційної скарги, представники Приватного підприємства „Євробуд Плюс” – за її відхилення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Державним підприємством „Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації та якості” (далі по тексту – позивач) пред’явлено позов про стягнення з Приватного підприємства „Євробуд Плюс” (далі по тексту – відповідач) прямих збитків у розмірі 190 305,60 грн., а також збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 500 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з метою усунення наслідків неналежного виконання відповідачем зобов’язань за укладеним сторонами договором підряду від 08.07.2004р. № 10 позивач уклав з Державним підприємством „Випробувальний центр будівельних конструкцій” договір на проведення робіт з обстеження і проектування будівельних конструкцій від 15.11.2006р. № 483-06 та на виконання умов останнього оплатив 190 305,60 грн.

З огляду на викладене й ту обставину, що за період з серпня 2005 року (завершення відповідачем підрядних робіт) по грудень 2006 року (виправлення недоліків будівництва) прибуток внаслідок експлуатації новоствореного об’єкту – лабораторії міг скласти 919 094,40 грн., позивач ставить питання про стягнення в судовому порядку заподіяних йому збитків на підставі статей 883, 886, 852 Цивільного кодексу України.

Залишаючи без задоволення позов Державного підприємства „Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації та якості”, місцевий господарський суд встановив, що 08.07.2004р. сторони уклали договір № 10 (а.с. 10), предметом регулювання якого були відносини з приводу виконання відповідачем на замовлення позивача робіт з будівництва лабораторії сертифікаційних досліджень, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 2.

За наслідками виконання зобов’язань за названим договором сторони склали акт № 2 приймання виконаних підрядних робіт за лютий 2005 року на суму 203 756,40 грн. (а.с. 16-18), акт № 6 приймання виконаних підрядних робіт за травень 2005 року на суму 152 082,00 грн. (а.с. 19-21).

28.04.2005р. сторони уклали договір № 7 (а.с. 23), предметом регулювання якого були відносини з приводу виконання відповідачем на замовлення позивача ремонтно-будівельних робіт по лабораторії сертифікаційних досліджень, розташованій за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 2.

За наслідками виконання зобов’язань за названим договором сторони склали акт № 12 приймання виконаних підрядних робіт за липень 2005 року на суму 41 427,60 грн. (а.с. 24-26).

15.11.2006р. був укладений договір від 15.11.2006р. № 483-06, предметом регулювання якого стали відносини з приводу виконання Державним підприємством „Випробувальний центр будівельних конструкцій” за дорученням позивача робіт, пов’язаних з:

- обстеженням випробувальної лабораторії Державного підприємства „Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації та якості” по вул. Святошинській, 2,

- підсиленням і виправленням дефектних елементів несучих конструкцій у відповідності до існуючої документації,

- підготовкою лабораторії до введення в експлуатацію.

Згідно складеного у 2006 році Державним підприємством „Випробувальний центр будівельних конструкцій” звіту про обстеження технічного стану будівлі по вул. Святошинській, 2 в м. Києві (а.с. 36-46) встановлено, що конструкції будівлі знаходяться в аварійному стані, що виключає можливість їх експлуатації, у зв’язку з чим визначений конкретний перелік робіт, проведення яких необхідне для введення конструкції в експлуатацію.

За наслідками виконання зобов’язань за договором від 15.11.2006р. № 483-06 (а.с. 56) сторонами договору був складений акт від 20.12.2006р. здачі-приймання робіт вартістю 190 305,60 грн.

Згідно платіжних доручень від 20.12.2006р. № 13, 29.12.2006р. № 1 (а.с. 57, 58) позивач оплатив Державному підприємству „Випробувальний центр будівельних конструкцій” 190 305,60 грн. згідно договору від 15.11.2006р. № 483-06.

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду про необґрунтованість позову в частині стягнення прямих збитків та у цьому зв’язку вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно положень Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (частина 1 статті 875); підрядник гарантує досягнення об'єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об'єкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Гарантійний строк становить десять років від дня прийняття об'єкта замовником, якщо більший гарантійний строк не встановлений договором або законом (частина 1 статті 884).

Правові наслідки порушення підрядником умов договору будівельного підряду визначені статтею 886 Цивільного кодексу України. Зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Положеннями статті 224 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина 1 статті 22, стаття 611, частина 1 статті 623 Цивільного кодексу України). Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв’язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Згідно з частиною другою статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання, доказується кредитором.

Залишаючи позов без задоволення, місцевий господарський суд встановив, що ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2007р. у справі № 31/440 за позовом Приватного підприємства „Євробуд Плюс” до Державного підприємства „Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації та якості” про стягнення заборгованості за укладеним сторонами договором підряду від 08.07.2004р. № 10 була призначена судова будівельно-технічна експертиза.

На виконання названої ухвали експертом Державного науково-дослідного інституту будівельних конструкцій був виготовлений висновок будівельно-технічної експертизи сталевих конструкцій Лабораторії сертифікаційних випробувань Державного підприємства „Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації та якості”, яким встановлено відсутність необхідності додаткового випробування міцності будівлі лабораторії шляхом статистичних та динамічних навантажень металевих конструкцій. При цьому експерт виходив з тих обставин, що недоліки виготовлення і монтажу несучих металевих конструкцій усунуті при виконанні робіт Державним підприємством „Випробувальний центр будівельних конструкцій” за договором від 15.11.2006р. № 483-06, а будівельні несучі конструкції Лабораторії знаходяться у задовільному стані, у зв’язку з чим Державне підприємство „Випробувальний центр будівельних конструкцій” має оформити виконавчу проектну та будівельно-технічну документацію для приймання лабораторії в експлуатацію (а.с. 29-35).

Втім, колегія суддів вважає помилковою позицію місцевого господарського суду, який надав преюдиційне значення тій обставині, що під час розгляду справи № 31/440 доказів виявлення недоліків у виконаних відповідачем роботах надано не було. Предметом спору у справі № 31/440 були вимоги про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок порушення Державним підприємством „Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації та якості” розрахункових зобов’язань за договором підряду від 08.07.2004р. № 10. При цьому, питання про стягнення збитків, завданих Приватним підприємством „Євробуд Плюс” внаслідок неналежного виконання зобов’язань за названим договором, судом не досліджувалось, а відтак – підстави визнавати встановленими обставини, які не були предметом розгляду у справі № 31/440, відсутні.

Наявними матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов’язань за укладеними сторонами договорами підряду, так само як і факт здійснення позивачем витрат, спричинених необхідністю усунення недоліків збудованого відповідачем об’єкту з метою введення останнього в експлуатацію.

Місцевий господарський суд наведеного не врахував, у зв’язку з чим необґрунтовано залишив без задоволення позовні вимоги про стягнення у вигляді збитків 190 305,60 грн., сплачених позивачем на виконання укладеного з Державним підприємством „Випробувальний центр будівельних конструкцій” договору від 15.11.2006р. № 483-06.

Решту позову про стягнення збитків у вигляді неодержаного прибутку в сумі 500 000,00 грн. місцевий господарський суд залишив без задоволення правомірно, оскільки позивачем не було доведено існування достатніх правових підстав для задоволення позову в цій частині, а наявні матеріали справи таких доказів не містять.

Надане позивачем в якості доказу техніко-економічне обґрунтування очікуваних орієнтованих доходів по випробувальній лабораторії з проведення сертифікаційних випробувань таким доказом не є, оскільки носить характер розрахунку та не свідчить про безумовне одержання позивачем очікуваного прибутку у випадку належного виконання відповідачем зобов’язань.

Згідно зі статтею 1 Господарського процесуального кодексу України позивачами є підприємства та організації, що подали позов про захист свого порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Юридична заінтересованість позивача у судовому процесі зобов’язує його довести як наявність спірних матеріальних правовідносин, так і ту суб’єктивну обставину, що його права порушені і на відповідача має бути покладено відповідальність на передбачених законом підставах.

При таких обставинах рішення господарського суду міста Києва від 17.06.2008р. у справі № 25/159 в частині відмови у задоволенні позовних вимог Державного підприємства „Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації та якості” про стягнення збитків у розмірі 190 305,60 грн. підлягає скасуванню з прийняттям згідно пункту 2 статті 103 Господарського процесуального кодексу України в цій частині нового рішення про задоволення позову; решта оскарженого рішення постановлено при повному з’ясуванні обставин справи, порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення по справі в цій частині відсутні.

Керуючись статями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Державного підприємства „Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації та якості” задовольнити частково.

2.          Рішення господарського суду міста Києва від 17.06.2008р. у справі № 25/159 скасувати частково.

3.          Позов Державного підприємства „Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації та якості” задовольнити частково.

4.          Стягнути з Приватного підприємства „Євробуд Плюс” на користь Державного підприємства „Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації та якості” збитки у розмірі 190 305,60 грн. (сто дев’яносто тисяч триста п’ять грн. 60 коп.), витрати по сплаті державного мита в сумі 1 903,06 грн. (одна тисяча дев’ятсот три грн. 06 коп.), витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 32,53 грн. (тридцять дві грн. 53 коп.).

5.          В іншій частині апеляційну скаргу Державного підприємства „Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації та якості” залишити без задоволення, а рішення господарського суду м. Києва 17.06.2008р. у справі № 25/159 - без змін.

6.          Стягнути з Приватного підприємства „Євробуд Плюс” на користь Державного підприємства „Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації та якості” 951,53 грн. (дев’ятсот п’ятдесят одна грн. 53 коп.) витрат з оплати державного мита за розгляд апеляційної скарги.

7.          Видачу наказів із зазначенням реквізитів сторін доручити господарському суду міста Києва.

8.          Справу № 25/159 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя

Судді

26.08.08 (відправлено)