ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.06.08р.

Справа № 16/136-08(39/171-07)

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-МІГ", м. Дніпропетровськ

про стягнення 15 097 223 грн. 00 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Лисенко О.В. –представник, дов. від 20.12.2007р. №011.03-112;

Шайтанов А.С. –представник, дов. від 20.12.2007р. №011.03-115;

Лук’яненко О.Л. –представник, дов. від 19.05.2008р. №011.03-16.

від відповідача: не з’явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 12 586 901 грн. 20 коп., що складає 8 027 000 грн. 00 коп. - заборгованість згідно умов договору комісії від 11.08.2004р. №1381Д (2004) та 4 559 901 грн. 20 коп. –штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов’язання, у т.ч. 3 407 594 грн. 40 коп. –штрафу, 906 878 грн. 53 коп. –інфляційних втрат та 245 428 грн. 27 коп. – 3% річних.

Відповідач у відзиві (вх. №7858 від 24.04.2007р.) на позовну заяву вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не було порушено строків виконання зобов’язання, передбаченого умовами договору комісії №1381Д(2004).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2007р. у справі №39/171-07 у задоволенні позову відмовлено .

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.09.2007р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2007р. у справі №39/171-07 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.12.2007р. у справі № 39/171-07 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.09.2007 року у справі №39/171-07 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 01.04.2008р. у справі №39/171-07 постанову Вищого господарського суду України від 26.12.2007р. № 39/171-07, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.09.2007р. і рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2007р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції з посиланням не те, що передчасним є висновок судів усіх інстанцій про те, що відповідачем не виконано обов’язок у зв’язку з відсутністю зі сторони позивача виконання зобов’язання щодо перерахування всієї суми, необхідної для виконання відповідачем своїх зобов’язань за договором, у зв’язку з чим строк виконання зобов’язання щодо придбання лома алюмінію не настав, тому підстав для покладення на відповідача зобов’язання по сплаті інфляційних нарахувань, штрафу та трьох відсотків річних не вбачається.

Позивач у поясненнях (вх.№7807 від 03.06.08р.) зазначає про наступне: - 11.04.2004р. між сторонами був укладений договір комісії №1381Д, відповідно до якого відповідач (комісіонер) зобов'язувався за дорученням позивача (комітента) здійснити для позивача за його рахунок від свого імені за комісійну плату придбання лому алюмінію; - додатковою угодою від 26.08.2004р. №1 до договору кількість лому була збільшена з 2 224 тон до 2 658 тон та відповідно була збільшена ціна, яку позивач мав перерахувати відповідачеві для здійснення доручення з 15 327 000 грн. до 18 320 400 грн. (з ПДВ); - згідно п.4.1. договору вказане доручення відповідач мав виконати протягом 90 календарних днів з дати надходження коштів на його розрахунковий рахунок, проте додатковими угодами до договору строк виконання зобов'язання неодноразово змінювався; - остаточний строк був встановлений додатковою угодою від 01.07.2005р. №7 і становив 540 днів з дня перерахування коштів позивачем на рахунок відповідача; - оскільки кошти у розмірі, обумовленому в договорі, були перераховані позивачем на рахунок відповідача в повному обсязі 26.08.2004р., що підтверджується платіжним дорученням від 11.08.2004р. №7 та платіжним дорученням від 26.08.2004р., то останнім днем виконання відповідачем свого зобов'язання було 18.02.2006р.; - відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у встановлений строк; - однак, відповідачем не було виконане зобов'язання з придбання лому алюмінію у встановлений строк, чим було порушено частину 1 статті 193 Господарського кодексу України та статтю 526 Цивільного кодексу України, де зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; - відповідно до п.6.2. договору було передбачено, що у разі невиконання зобов'язання з придбання лому алюмінію відповідач має здійснити безумовне повернення позивачеві всіх перерахованих коштів впродовж 3-х банківських днів; - вимогами чинного законодавства також встановлене належне виконання умов договору в установлений ним строк; - з урахуванням того, що 19.02.2006р. був вихідним днем, то граничним строком повернення коштів на підставі п.6.2 договору було 22.02.2006р.; - однак, відповідач з порушенням встановлених строків повернув лише частину коштів у розмірі 10 293 400 грн. 00 коп.; - іншу частину коштів у розмірі 8 027 000 грн. 00 коп. відповідачем не було повернуто; - отже, відповідач не виконав своє зобов'язання в строк, встановлений договором.

В подальшому позивач збільшив позовні вимоги (заява вх.№7808 від 03.06.2008р.) та просить стягнути з відповідача 15 097 223 грн. 00 коп., що складає: 8 027 000 грн. 00 коп. - заборгованість згідно умов договору комісії від 11.08.2004р. №1381Д(2004), 3 398 434грн. 00 коп. - штрафу, 3 097 233 грн. 00 коп. –інфляційних втрат та 574 556 грн. 00 коп. - 3% річних.

Відповідач витребуваних господарським судом письмових пояснень з урахуванням постанови Верховного Суду України від 01.04.2008р. у справі №39/171-07 та відзиву на заяву про збільшення позовних вимог не надав, його представник у судове засідання не з'явився, а знову звернувся до суду з клопотанням (вх. №3150 від 24.06.2008р.) про відкладення розгляду справи, оскільки повноважний представник П’ятигорець Ю.О. прийматиме участь у судовому засіданні, призначеному Вищим господарським судом України, як представник ТОВ “Континенталь-Енерго”.

Суд не вбачає підстав для задоволення зазначеного клопотання відповідача, оскільки господарський суд не обмежує коло осіб, які можуть бути представниками.

За згодою представників позивача у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

- 11.08.2004р. між позивачем –Відкритим акціонерним товариством "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" (комітентом) та відповідачем –Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерго-МІГ" (комісіонером) було укладено договір комісії № 138/Д (2004) (далі - Договір), відповідно до умов якого комісіонер зобов'язався здійснити купівлю лому алюмінію в кількості 2 224 тони від свого імені, в інтересах та за рахунок комітента (т. 1, а.с 9-10);

- у подальшому сторони підписали додаткові угоди до Договору, якими погодили збільшення обсягу закупівлі продукції до 2 658 тон, ціни договору - до 18 320 400 грн. (з ПДВ) і строки виконання доручення комісіонером (т. 1, а.с. 11-14);

- пунктом 1 додаткової угоди від 01.07.2005р. № 7 встановлено, що остаточні строки виконання доручення комітента комісіонером складають 540 календарних днів із дати зарахування коштів на поточний рахунок комісіонера (т. 1, а.с. 14);

- на виконання умов договору позивачем було перераховано відповідачу грошові кошти у сумі 18 320 400 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями від 11.08.2004р. №7 та від 26.08.2004р. №8 (т.1, а.с. 16-17);

- статтею 1011 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента;

- згідно з частиною 1 статті 1012 Цивільного кодексу України договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії;

- пунктом 4.3 Договору встановлено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань;

- у той же час, у відповідності з пунктом 4.1 Договору з урахуванням положень додаткових угод строк виконання доручення встановлено сторонами протягом 540 календарних днів із дати зарахування коштів на поточний рахунок Комісіонером (т. 1, а.с. 14);

- як вбачається з матеріалів справи позивачем були перераховані кошти, необхідні для виконання доручення, 26.08.2004р., таким чином, відповідач повинен був придбати лом алюмінію в строк до 18.02.2006р.;

- на момент подачі позову –27.02.2007р. відповідачем зобов'язання виконані не були (доказів не надано);

- згідно з пунктом 6.2 Договору у випадку невиконання зобов'язань за Договором комісіонер повертає комітенту усі перераховані грошові кошти протягом 3-х банківських днів;

- отже, відповідач повинен був повернути перераховані йому позивачем грошові кошти до 22.02.2006р.;

- як вбачається з матеріалів справи відповідачем із 21.12.2004р. по 28.04.2006р. здійснено часткове повернення отриманих грошових коштів на суму 10 293 400 грн.;

- отже, відповідачем не повернено позивачу грошові кошти у сумі 8 027 000грн. 00коп.;

- на момент розгляду справи доказів повернення позивачу заборгованості відповідачем не надано;

- згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

- відповідно до пункту 6.1 Договору в разі порушення строків виконання зобов’язань, передбачених договором, комісіонер сплачує комітенту штраф в розмірі 0,05% ціни договору за кожний день прострочки;

- відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання;

- відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором;

- отже, штраф становить 3 398 434 грн. 00 коп. (з 19.02.2006р. по 25.02.2007р.);

- згідно із статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

- таким чином, інфляційні нарахування становлять 3 097 233 грн. 00 коп. (з березня 2006р. по травень 2008р.), а річні - 574 556 грн. 00 коп. (з 23.02.2006р. по 02.06.2008р.).

З урахуванням викладеного позовні вимоги обґрунтовані, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-МІГ" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Сімферопольська, буд.2-А; ; п/р 5701 у філії АБ „Південний” м. Кривий Ріг, МФО 306975) на користь Відкритого акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе,15; ; п/р 1115 в філії ЗАО „ОТП Банк”, МФО 313872) 8 027 000 грн. 00 коп. –заборгованості, 3 398 434 грн. 20 коп. –штрафу, 3 097 233 грн. 00 коп. –інфляційних нарахувань, 574 556 грн. 00 коп. –річних, 25 500 (двадцять п’ять тисяч п’ятсот) грн. 00 коп. –витрати по сплаті держмита та 118 грн. 00 коп. – витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України

„27„ червня 2008р.