ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.08                                                                                 Справа № 16/93

За позовом Комунального теплопостачаючого підприємства

“Алчевськтеплокомуненерго”, м. Алчевськ Луганської області

до Малого приватного підприємства " Баланс ", м. Алчевськ Луганської області

про стягнення 3177 грн. 69 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.

секретар судового засідання Маценко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача –Чевичалов М.Ю., довіреність від 07.05.08.№530;

від відповідача –представник не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію у сумі 3177грн.69 коп. за договором від 01.12.06. № 119/1.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, у судове засідання не прибув, участі повноважного представника не забезпечив, хоча був повідомлений про час і місце проведення судового засідання належним чином. Про причини відсутності у судових засіданнях під час слухання справи відповідач суд не повідомив. Відповідно до ст.75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Між сторонами у справі укладено договір на надання послуг з централізованого теплопостачання від 01.12.06. №119/1, за умовами якого „Постачальник” (позивач у справі) зобов’язується постачати „Споживачеві” (відповідач у справі) теплову енергію в потрібних йому обсягах згідно з умовами та режимами теплоспоживання та теплоналежності мереж, а останній зобов’язався оплачувати послугу на підставі договору протягом 20 днів наступного за розрахунковим місяця.

На виконання умов вказаного договору позивачем були надані послуги у повній мірі та поставлено теплову енергію відповідачеві у його приміщення за опалювальний період протягом грудня 2006 року по лютий 2008 року, але відповідач в порушення умов договору не оплатив позивачеві спожиту послугу, у зв’язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача борг в сумі 3177,69грн.

За своєю правовою природою вказаний договір є договором про надання послуг і відповідає інституту правових норм глави 63 Цивільного кодексу України (ст.ст.901-903).

Згідно отриманих відповідачем рахунків станом на 01.03.08. за відповідачем утворилась заборгованість за надані послуги в сумі 3177,69грн., що підтверджено виставленими позивачем та отриманими відповідачем рахунками.

Відповідач у судове засідання не прибув, доводів позивача не оспорив.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представника позивача, оцінивши надані ним докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватися у встановлений договором строк.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами. Договором на надання послуг з централізованого теплопостачання від 01.12.06. №119/1, укладеним сторонами по справі, визначено порядок виконання відповідачем зобов’язань по сплаті вартості отриманих послуг і, відповідно, строку права вимоги у позивача.

Матеріалами справи підтверджено належним чином факт виконання позивачем своїх обов’язків перед відповідачем при постачанні теплової енергії та направленні рахунків на оплату протягом спірного на суму 3177,69грн. Позивач належним чином довів суду факт отримання відповідачем рахунків про використання відповідачем теплової енергії на вказану суму боргу. Таким чином, позивач виконав свої обов’язки перед відповідачем у відповідності до умов договору та вимог закону.

Статті 901-903 ЦК України зобов’язують відповідача виконати обов’язок по оплаті послуг у відповідності до умов договору.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

При розгляді справи суд встановив, що відповідач не виконав свої обов’язки перед позивачем по оплаті наданих на його користь послуг на суму 3177,69грн., чим порушив умови укладеного з позивачем договору на надання послуг з централізованого теплопостачання від 01.12.06. №119/1 в частині оплати за послуги і вимоги закону.

За таких підстав, з відповідача слід стягнути борг на користь позивача за договором в сумі 3177,69грн. та позов в цій частині слід задовольнити, оскільки позивачем доведено належним чином обставини правовідносин сторін за вказаним договором і заборгованість відповідача в розмірі позову.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.173,193 ГК України, ст.ст. 526, 625, 629, 901-903 ЦК України, керуючись ст.ст.33,34,43,49,75,82,84,85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.           Позов задовольнити.

2. Стягнути з Малого приватного підприємства " Баланс ", м. Алчевськ Луганської області, вул.. «Менжинського», 11, ід. код 13370980 на користь Комунального теплопостачаючого підприємства

“Алчевськтеплокомуненерго”, м. Алчевськ Луганської області, вул.. «Леніна», 126, ід. код 02132266 борг в сумі 3177,69грн., витрати по державному миту в сумі 102грн., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн. Видати наказ.

Рішення підписане 13.05.08.

Суддя                                                                                  Р.М. Шеліхіна