ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 29/153

19.06.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Західспецпрофіль"

до Закритого акціонерного товариства "Лігобуд"

про стягнення 270 206, 11 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача: Таляр О.С. (довіреність від 26.03.2008р.);

Кожевникова Д.Ю. (довіреність від 15.05.2008р.);

від відповідача: Савченко С.М. (довіреність № 35л від 23.01.2008р.);

В судовому засіданні 19.06.2008р. на підставі ст. 85 ГПК України за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Західспецпрофіль" (надалі ТОВ "Західспецпрофіль", позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з Закритого акціонерного товариства "Лігобуд" (надалі ЗАТ "Лігобуд", відповідач) суму боргу в розмірі 270 206, 11 грн..

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем не виконані зобов’язання щодо оплати в сумі 253 914, 77 грн. поставленого товару згідно видаткових накладних № РН-0000100 від 20.02.2007р., № РН-0000102 від 20.02.2007р., № РН-0000103 від 21.02.2007р., № РН-0000104 від 21.02.2007р., № РН-0000215 від 20.04.2007р., № РН-0000218 від 23.04.2007р., № РН-0000233 від 28.04.2007р., № РН-0000304 від 23.05.2007р., № РН-0000724 від 18.09.2007р..

Відповідач щодо наявності суми основного боргу не заперечував, в ході розгляду справи зазначив про сплату частини заборгованості на підтвердження чого надав платіжні доручення, в частині нарахування та стягнення штрафних санкцій відповідач позов не визнавав.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно досягнутих між позивачем та відповідачем домовленостей про поставку товару, ТОВ "Західспецпрофіль" на користь ЗАТ "Лігобуд" було поставлено товару (сандвіч-панелі та індивідуальні планки) на суму 254 962, 81 грн..

Відповідно до положень статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Вчинення відповідного правочину підтверджується видатковими накладними №РН-0000100 від 20.02.2007р. на суму 57 902, 62 грн., № РН-1000102 від 20.02.2007р. на суму 54 009, 18 грн., № РН-0000103 від 21.03.2007р. на суму 52 165, 08 грн., № РН-0000104 від 21.02.2007р. на суму 39 506, 42 грн., № РН-0000215 від 20.04.2007р. на суму 18 976, 46 грн., № РН-0000218 від 23.04.2007р. на суму 3 999, 40 грн., № РН-0000233 від 28.04.2007р. на суму 13 245, 86 грн., № РН-0000304 від 23.05.2007р. на суму 9 188, 56 грн., № РН-0000724 від 28.09.2007р. на суму 5 969, 22 грн.. Товар відповідачем отримано по довіреностях серії ЯМО № 622960 від 01.02.2007р., серії ЯМО № 623611 від 20.04.2007р., серії ЯМО № 623660 від 03.05.2007р., серії ЯОЖ № 114531 від 18.09.2007р..

Оплата в рахунок поставленого товару відповідачем здійснена частково, станом на дату подання позову до суду складала 253 914, 77 грн., що відповідачем не спростовано.

Відповідно до платіжних доручень № 640 від 18.06.2008р., № 1122 від 11.06.2008р., № 1020 від 09.06.2008р., № 949 від 03.06.2008р. на рахунок відповідача було перераховано 123 914, 77 грн. та відповідно сума заборгованості станом на час вирішення спору складає 130 000 грн.. Вказані обставини підтверджені в поясненні позивача, однак погашення боргу здійснено відповідачем після подання позову до суду.

У відповідності до п.1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Станом на час прийняття рішення у справі спору між сторонами в частині стягнення заборгованості в розмірі сплачених коштів не існує, провадження в цій частині підлягає припиненню.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладений між сторонами договір, фактично є договором поставки, а згідно положень ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України у разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару. Договір є обов’язковим для виконання сторонами в силу положень ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою (вих. № 198 від 21.12.2007р.) у якій вимагав в строк до 28 грудня 2007р. перерахувати суму боргу за поставлений товар в розмірі 253 914, 77 грн.. Поштовий чек № 3525 від 21.12.2007р., що підтверджує направлення вимоги відповідачу в оригіналі наявний у матеріалах справи, отримання вказаної вимоги відповідачем не заперечується та підтверджується поштовим повідомленням про вручення, який містить відмітку про отримання листа 25.12.2007р.. Окрім того, повторно позивачем було направлено також претензію №237 від 17.03.2008р. у якій позивач просив у строк до 25.03.2008р. перерахувати суму боргу за поставлений товар в розмірі 253 914, 77 грн..

Таким чином, строк виконання зобов’язань по оплаті настав 01.01.2008р., розрахунку за отриманий товар у встановлений строк не здійснено, станом на час розгляду справи заборгованість відповідача складає 130 000 грн. у зв’язку з чим вимоги про стягнення вказаної суми боргу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищевикладене та наявність станом на дату звернення з позовом до суду заборгованості у відповідача перед позивачем у розмірі 253 914, 77 грн., суд погоджується з розрахунком інфляційних збитків з урахуванням встановлених коефіцієнтів інфляції у розмірі 14 418, 04 грн. та з розрахунком 3% річних у розмірі 1 711, 32 грн. за період з 05.01.2008р. по 27.03.2008р. наданими позивачем і вважає такі обгрунтованими.

Позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими в частині вимог про стягнення суми основного боргу за поставлені товари, з урахуванням індексу інфляції та стягнення 3% річних у зв’язку з чим підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита в розмірі 2 702, 07 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118, 00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно частини другої п. 5 Інформаційного листа 01-8/453 від 26.06.1995р. «Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства при вирішенні спорів»якщо відповідач сплатив борг після звернення кредитора з позовом, витрати, пов'язані зі сплатою державного мита позивачем, покладаються на відповідача на підставі статті 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 80, 82-85 ГПК України, господарський суд –

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Лігобуд" (01025, м. Київ, бул. Перова 13/2, п/р 42 в ВАТ ТФБ "Контракт" м. Київ, МФО 322465, з рахунку виявленого під час виконання судового рішення, код 25273532) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західспецпрофіль" (08162, Київська обл., Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Машинобудівників 1-А, , п/р 2752 в КРФ ВАТ КБ "Хрещатик" м. Київ, МФО 300830) 130 000 грн. (сто тридцять гривень) заборгованості, 14 418, 04 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста вісімнадцять гривень 04 копійки) втрат від інфляції та 1 711, 32 грн. (одна тисяча сімсот одинадцять гривень 32 копійки) трьох процентів річних.

3. В частині заявлених вимог про стягнення з Закритого акціонерного товариства "Лігобуд" суми боргу в розмірі 123 914, 77 грн. провадження у справі припинити.

4. В іншій частині в позові відмовити.

5. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Лігобуд" (01025, м. Київ, бул. Перова 13/2, п/р 42 в ВАТ ТФБ "Контракт" м. Київ, МФО 322465, з рахунку виявленого під час виконання судового рішення, код 25273532) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західспецпрофіль" (08162, Київська обл., Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Машинобудівників 1-А, , п/р 2752 в КРФ ВАТ КБ "Хрещатик" м. Київ, МФО 300830) витрати по сплаті державного мита в розмірі 2 702, 07 грн. (дві тисячі сімсот дві гривні 07 копійок) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118, 00 грн. (сто вісімнадцять гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя І.В. Усатенко

дата підписання рішення 02.07.2008