ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

10.06.2008

Справа №2-29/5878-2008

За позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю “Тамед”, м. Київ.

До відповідача – Сімферопольського міжміського бюро реєстрації та технічної інвентаризації, м. Сімферополь.

Про визнання права власності.

Суддя Башилашвілі О.І.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Арбузов Д.В. – представник, довіреність від 30.04.2008р.

Від відповідача – не з’явився.

Суть спору: ТОВ “Тамед” звернулося до господарського суду АР Крим з позовом до відповідача - Сімферопольського міжміського бюро реєстрації та технічної інвентаризації про визнання права власності на нерухоме майно: приміщення № 17-40 першого поверху адміністративно-готельного корпусу (літ А) з тамбуром (літ. а), загальної площею 204,0 кв.м., що знаходяться за адресою: Україна, Автономна Республіка Крим, м. Алушта, вул. Набережна, 24.

Позовні вимоги, мотивовані тим, що відповідачем при проведенні у 1995 році інвентаризації зазначеного нерухомого майна було допущено помилки у визначенні його площі, а також видано правовстановлюючий документ, який не передбачений вказаним в додатку № 1 до п. 2.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року, переліком правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об’єкти нерухомого майна, в зв’язку з чим на теперішній час позивач позбавлений можливості в повному обсязі реалізувати своє право власності та обмежений в розпорядженні цим майном у відповідності з чинним законодавством України.

Відповідач у судове засідання не з’явився, однак направив лист в якому просить суд розглянути справу без участі свого представника, відповідно до закону.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

20.04.1994 року між Пансіонатом с лікуванням “Морський берег”, МП “Комкон” та ТОВ “Тамед” був укладений договір б/н, предметом якого згідно п. 1. є розрахунки по проведенню будівельних робіт корпусу по вул. Набережна, 24, м. Алушта та розподіл власності на вказану будівлю між сторонами. (а.с.8-9).

В п. 1.4. договору б/н від 20.04.1994 року вказано, що перший поверх будівлі по вул. Набережна, 24 в м. Алушта переходить у власність ТОВ “Тамед”.

Згідно п. 1.5 договору б/н від 20.04.1994 року виконання п. 1.4. договору підтверджується актом прийому-передачі, який затверджується головним лікарем Алуштинського об’єднання АТ “Укрпрофоздоровниця” не пізніше кінця 1995 року.

05.10.1995 року у відповідності з договором б/н від 20.04.1994 року був складений акт прийому-передачі першого поверху адміністративно-готельного корпусу у власність ТОВ “Тамед”, який був погоджений Регіональним представництвом Фонду майна Автономної Республіки Крим в м. Алушта, Алуштинським об’єднанням АТ “Укрпрофоздоровниця” та Алуштинським міськвиконкомом. (а.с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 128 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, що діяв на момент укладення та виконання зазначеного договору, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

З цього слідує, що ТОВ “Тамед” набуло право власності на вказане в договорі нерухоме майно на підставі акту прийому-передачі від 05.10.1995 року.

Сімферопольським міжміським бюро реєстрації та технічної інвентаризації у відповідності з п. 3 договору б/н від 20.04.1994 року було проведено інвентаризацію нерухомого майна та видано ТОВ “Тамед” реєстраційне посвідчення на домоволодіння № 24 по вул. Набережна, 24 в м. Алушта, перший поверх, загальної площею 197,0 кв.м., про що зроблено запис в реєстрової книзі 8 стор. 147, № 352. (а.с.14).

Проте листом вих. № 2642 ВиД від 17.01.2008 року відповідач повідомив позивача, що загальна площа 197,0 кв.м., яка вказана в реєстраційному посвідченні від 10.10.1995 року не відповідає площі (204,0 кв.м.) в матеріалах інвентарної справи на даний об’єкт. (а.с. 15).

Враховуючи, що інвентаризація вказаного майна проводилась саме відповідачем, та на підставі цих даних складалися акт прийому-передачі від 05.10.1995 року та видавалося реєстраційне посвідчення від 10.10.1995 року, суд приходить до висновку, що Сімферопольським міжміським бюро реєстрації та технічної інвентаризації було допущено помилки у визначенні загальної площі об’єкта нерухомості та зазначенні цих даних у реєстраційному посвідченні.

Відповідно до ст. ст. 3, 4 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, підлягають обов’язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з п. 1.3. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

Згідно зі ст. 19 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, п. 2.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року, встановлено перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно.

Проте така форма правовстановлювального документу, як реєстраційне посвідчення, в даному переліку відсутня.

Відповідно до ст. 20 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” документи, що встановлюють виникнення, припинення, перехід прав на нерухоме майно і подаються для державної реєстрації прав на нерухоме майно, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом, Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, вказані обставини, на думку суду, свідчать про порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача, обмеження права ТОВ “Тамед” розпоряджатися приналежним йому нерухомим майном у відповідності з чинним законодавством України.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно п. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82-84 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю “Тамед” (01011, Україна, м. Київ, Печерський Узвіз, 18, к. 72, код в ЄДРПО України 21597893) право власності на нерухоме майно: приміщення № 17-40 першого поверху адміністративно-готельного корпусу (літ А) з тамбуром (літ. а), загальної площею 204,0 кв.м., що знаходяться за адресою: Україна, Автономна Республіка Крим, м. Алушта, вул. Набережна, 24.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.