ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"01" липня 2008 р. Справа № 5/159-08

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Керос –Щит, Центр”, м. Київ

до

Закритого акціонерного товариства науково –виробнича фірма “Ферокерам”, м. Біла Церква

про

стягнення 100427,38 грн.

за участю представників:

позивача:

Куряченко Ю.М. –дов. від 28.03.2008р. № 15/03-08

відповідача:

Бурлак В.П. –дов. від 12.02.2008р. № 140

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Керос –Щит, Центр” (далі –позивач) до Закритого акціонерного товариства науково –виробнича фірма “Ферокерам” (далі –відповідач) про стягнення 100427,38 грн., з яких 80210 грн. основного боргу та 20217,38 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов’язань щодо здійснення оплати за надані позивачем послуги з охорони об’єкта.

Представник позивача неодноразово уточняв позовні вимоги. Згідно останньої заяви про уточнення позовних вимог від 01.07.2008р. № 34/07-08, останній в порядку ст. 22 ГПК України збільшив розмір позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача 107750 грн. основного боргу, 25488,38 грн. пені.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги в редакції заяви про уточнення позовних вимог від 01.07.2008р. № 34/07-08 та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Відповідач, надав відзив на позов в якому проти позовних вимог в частині стягнення основного боргу не заперечує.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір на охорону об’єктів від 25.09.2006р. № 4/533 (далі –договір), відповідно до умов якого відповідач - замовник передає, а позивач приймає під охорону будівлі, приміщення і інші об’єкти, вказані в Додатку № 2, що є невід’ємною частиною договору.

Розмір, порядок і строк оплати замовником послуг охорони визначається додатком № 1 до договору.

Згідно п. 3.3 договору, відповідач зобов’язався здійснювати оплату послуг охорони в строк, що погоджений сторонами в Додатку № 1 до договору.

Згідно п. 1 Додатку № 1 до договору вартість послуг охорони за один місяць склала 17500 грн. без ПДВ. Розрахунки між сторонами здійснюються у національній валюті –гривнях.

Оплата замовником послуг охорони проводиться на підставі акта виконаних робіт до 26-го числа наступного місяця, за місяць в якому були надані охоронні послуги.

Протягом дії договору на охорону об’єктів від 25.09.2006р. № 4/533 сторони неодноразово змінювали його умови, зокрема, щодо розміру ціни послуг, шляхом укладання додаткових угод.

Так згідно додаткової угоди № 2 від 21.02.2007 р. до договору на охорону об’єктів № 4/533 від 25.09.2006р. вартість послуг охорони за один місяць, починаючи з 01.03.2007р., склала 22500 грн. без ПДВ.

Відповідно до умов додаткової угоди № 3 від 31.07.2007 р. до договору на охорону об’єктів № 4/533 від 25.09.2006р. вартість послуг охорони за один місяць, починаючи з 01.08.2007р., склала 27500 грн. без ПДВ.

Зазначеною додатковою угодою сторони також змінили порядок здійснення розрахунків та дійшли згоди, що розрахунок за охорону об’єктів замовник здійснює не пізніше 15 числа поточного місяця на підставі наданого позивачем акту про виконання охоронних послуг в попередньому місяці, в розмірі 100% від суми договору.

На виконання умов договору позивач за період з 01.10.2006р. по 30.04.2008р. надав, а відповідач прийняв послуги по охороні об’єкта на загальну суму 447500 грн., що підтверджується актами виконаних робіт за вказаний період, які підписані в двохсторонньому порядку повноваженими представниками сторін та скріплені печатками товариств, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Разом з тим відповідач в порушення своїх договірних зобов’язань розрахунок за надані послуги по охороні об’єкта здійснив частково на суму 339750 грн., що підтверджується банківськими виписками з особового рахунку позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Проте, всупереч згаданих приписів законну, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх зобов’язань щодо проведення повного розрахунку за надані послуги, у зв’язку з чим за останнім на час розгляду справи рахується заборгованість в розмірі 107750 грн. –різниця між перерахованими коштами та загальною вартістю наданих послуг з охорони об’єкта, доказів сплати зазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 107750 грн. заборгованості.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 107750 грн. є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Крім того, позивач на підставі п. 1.8 Додаткової угоди №, 2, та Додаткової угоди № 3 до договору просить суд стягнути з відповідача за несвоєчасне надходження плати за охоронні послуги пеню в розмірі 0,15% від несплаченої суми за кожний день прострочки, яка за його розрахунком складає 25488,38 грн.

Проте, обґрунтованого розрахунку, який вимагав суд, з вказівкою з якої дати і по яку розрахована позивачем пеня виходячи із суми заборгованості за відповідний період з врахуванням вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” та ч. 6 ст. 232 ГК України із зазначенням та наданням доказів які б підтверджували вказаний розрахунок позивач суду не надав.

В зв’язку з чим, суд дійшов висновку, про залишення позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 25488,38 грн. без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 77, п. 5 ч. 1 ст. 81, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства науково-виробнича фірма “Ферокерам” (Київська область, м. Біла Церква, вул. Фастівська, 23, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Керос –Щит, Центр” (м. Київ, вул. Комінтерну, 6-а, ) 107750 (сто сім тисяч сімсот п’ятдесят) грн. - боргу, 1077(одну тисячу сімдесят сім) грн. 50 коп. витрат по сплаті державного мита та 95 (дев’яносто п’ять) грн. 43 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Позовні вимоги в частині стягнення 25488,38 грн. пені залишити без розгляду.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                          Подоляк Ю.В.