ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.08                                                                                           Справа№ 19/171А

За позовом: ТзОВ “Дельта–Інвест”, м.Львів;

До Відповідача: ДПІ у Франківському районі м.Львова, м.Львів;

Третя особа: ЗАТ Транспортно-експлуатаційний комбінат "Західукртранс", Львівська обл., м. Дрогобич;

Про: скасування податкових повідомлень-рішень: №20264/10/23-0 від 09.09.2006р., №20266/10/23-0 від 09.09.2006р., №20265/10/23-0 від 09.09.2006р., №20268/10/23-0 від 09.09.2006р., №20269/10/23-0 від 09.09.2006р., №20270/10/23-0 від 09.09. 2006р., №2270/10/23-0/2 від 05.02.2007р., №2274/10/23-0/2 від 05.02.2007р., №2275/10/23-0/2 від 05.02.2007р., №2276/10/23-0/2 від 05.02.2007р., №2277/10/23-0/2 від 05.02.2007р. видані ДПІ у Франківському районі м. Львова.

Головуючий суддя: Левицька Н.Г.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Масловська Л.З.

Секретар судового засідання: Байко А.Я.

В судовому засіданні взяли участь Представники Сторін та Учасників процесу:

Позивача: Корпало О.О.- представ.

(дов. №14/08-1 від 14.08.2008р.);

Відповідача: Чабан О.С.- подат. інспект. юр. відділу

(дов. №5/10 від 18.05.2007р.);

Третьої особи: Білинський М.О.- предст.

(дов. №07/05-211-21 від 28.05.2007р.);

Сторонам, які взяли участь у справі, роз’яснено зміст ст.ст.27, 29, 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: їх процесуальні права та обов”язки, зокрема право заявляти відводи.

Суть спору:

Позовні вимоги заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю „Дельта-Інвест” до Відповідача: Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова, м. Львів про скасування податкових повідомлень-рішень: №20264/10/23-0 від 09.09.2006р., яким Товариству з обмеженою відповідальністю “Дельта-Інвест” зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2004 року у розмірі 126264,00грн. та визначено штрафні санкції у розмірі 63132,00грн., №20266/10/23-0 від 09.09.2006р.; яким Позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2004 року у розмірі 185,00грн. та визначено штрафні санкції у розмірі 93,00грн.; №20265/10/23-0 від 09.09.2006р., яким Позивачу визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість за квітень 2004 року у розмірі 707379,00грн., в тому числі із штрафними санкціями 235793,00грн.; №20268/10/23-0 від 09.09.2006р., яким Позивачу визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість за травень 2004 року у розмірі 225641,00 грн., в тому числі із штрафними санкціями 75214,00грн.; №2270/10/23-0/2 від 05.02.2007р., якими Позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2004року у розмірі 941972,00грн. та визначено штрафні санкції у розмірі 470986,00грн., №20269/10/23-0 від 09.09.2006р., якими Позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2004 року у розмірі 253666,00грн. та визначено штрафні санкції у розмірі 126833,00грн., №20270/10/23-0 від 09.09.2006р., яким Позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2004року у розмірі 504709,00грн. та визначено штрафні санкції у розмірі 252355,00грн.; №2274/10/23-0/2 від 05.02.2007р., яким Позивачу визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість за липень 2004року у розмірі 191334,00грн., в тому числі і штрафними санкціями 63778,00грн.; №2275/10/23-0/2 від 05.02.2007р., якими Позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2004 року у розмірі 112058,00 грн. та визначено штрафні санкції у розмірі 56029,00грн.; №2276/10/23-0/2 від 05.02.2007р., яким Позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2004року у розмірі 639086,00 грн. та визначено штрафні санкції у розмірі 319543,00грн.; №2277/10/23-0/2 від 05.02.2007р., яким Позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за вересень 2004року у розмірі 1137975,00грн. та визначено штрафні санкції у розмірі 250079,00грн.

Обставини справи:

Ухвалою суду від 02.07.2007р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено попереднє судове засідання на 25.07.2007р. Ухвалою від 15.08.2007р. розгляд справи в підготовчому засіданні було відкладено на 27.12.2006р. Ухвалами від 27.12.2006р., 21.08.2007р., 27.09.2007р. розгляд справи відкладався на 21.08.2007р., 27.09.2007р., 15.10.2007р. з мотивів, наведених у вказаних ухвалах.

В судових засіданнях 25.07.2007р., 29.10.2007р. оголошувалась перерва для надання можливості сторонам надати суду докази, якими вони обґрунтовують свої вимоги та заперечення.

29.10.2007р. у судовому засіданні було задоволено клопотання Відповідача від 29.10.2007р. про витребування доказів та відкладено розгляд справи до 12.11.2007р.

12.11.2007р. у судовому засіданні було задоволено Заяву Відповідача про забезпечення доказів, шляхом їх витребування та відкладено розгляд справи до 26.11.2007р.

За клопотанням Відповідача ухвалою голови Господарського суду Львівської області від 14.11.2007р. призначено колегіальний розгляд справи № 5/1531-19/171А у складі трьох суддів: головуючого судді Левицької Н.Г., судді Гриців В.М. та судді Масловської Л.З.

У судових засіданнях 26.11.2007р. та 11.12.2007р. оголошувалась перерва відповідно, до 11.12.2007р. та 19.12.2007р. з метою надання сторонам терміну для подання витребуваних судом документів.

За клопотанням Позивача ухвалою від 19.12.2007р. було залучено до участі у справі у якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ЗАТ ТЕК "Західукртранс", м. Дрогобич та відкладено розгляд справи на 26.12.2007р.

У судових засіданнях 26.12.2007р., 09.01.2008р., 07.02.2008р. та 21.02.2008р. оголошувалась перерва, відповідно, до 09.01.2008р., 07.02.2008р., 21.02.2008р. та 25.03.2008р. з мотивів, викладених в ухвалах.

Ухвалами господарського суду Львівської області від 25.03.2008р., 08.04.2008р., 14.05.2008р., 03.07.2008р. та 09.07.2008р. розгляд справи відкладався відповідно до 08.04.2008р., 14.05.2008р., 03.07.2008р., 09.07.2008р. та 11.07.2008р. з мотивів, викладених в ухвалах суду.

В судовому засіданні 11.07.2008р., відповідно, до вимог ч.3 ст.160 КАС України проголошено вступну і резолютивну частину постанови.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити позов з підстав, наведених в позовній заяві.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що у березні-вересні 2004 року при здійсненні експорту товару на виконання зовнішньоекономічних Контрактів № 01/04-GB від 16.03.2004р., № 02/05-GB від 11.05.2004р., №25/05-GB від 25.05.2004р., № 03/06-GB від 15.06.2004р. та №30/08-GB від 30.08.2004р. укладених між ТзОВ “Дельта-Інвест” та Компанією “Велія Системз Лімітед” (Великобританія, м.Лондон), Позивачем, у відповідності до вимог пп.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону України “Про податок на додану вартість” застосовано ставку податку 0% до бази оподаткування.

Позивач вважає безпідставним та необґрунтованим висновок Відповідача про відсутність у ТзОВ “Дельта-Інвест” підстав для застосування нульової ставки податку на додану вартість при оподаткуванні операцій з експортування товарів у березні-вересні 2004 року, у зв’язку із заповненням вантажних митних декларацій з порушенням порядку, встановленого “Інструкцією про порядок заповнення вантажної митної декларації”, затвердженою Наказом Державної митної служби України від 09.07.1997р. №307.

У своїх поясненнях Позива посилається на те, що усі вантажні митні декларації, згідно з якими експортувався товар, заповнені у повній відповідності до вимог, встановлених законодавством України, підтвердженням чого є їх оформлення органами державної митної служби України, на які законодавством України покладено функції здійснення митного контролю та митного оформлення товарів та транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідач проти позовних вимог заперечив повністю, просив відмовити Позивачу в задоволенні позовних вимог та пояснив, що Позивачем порушено вимоги пп.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону України “Про податок на додану вартість”, оскільки вказана норма Закону передбачає право платника податку на застосування нульової ставки до операцій з експортування товарів за межі митної території України у разі, якщо їх експортування засвідчено належно оформленими вантажними митними деклараціями, а Позивачем, як стверджував Відповідач, вантажні митні декларації, згідно з якими ним здійснювалось експортування товарів в березні-вересні 2004 року, заповнені з порушенням порядку, встановленого “Інструкцією про порядок заповнення вантажної митної декларації”, затвердженою Наказом Державної митної служби України від 09.07.1997р. №307, а також у зв’язку із відсутністю товарообігу між учасниками зовнішньоекономічних операцій та відсутністю доказів фактичного отримання товару фірмою VIMOS S.P.A. (Італія).

Розглянувши та оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Сторін, оцінивши докази, які мають значення для справи, судом встановлено:

ТзОВ “Дельта-Інвест”, м. Львів зареєстровано платником податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер 50, Свідоцтво №17971936 про реєстрацію платника ПДВ, видане ДПІ у Франківському районі м.Львова 16.03.2004р.

Судом з’ясовано, що:

1) 19.04.2004р. Позивачем подано до ДПІ у Франківському районі м.Львова та зареєстровано податкову декларацію з податку на додану вартість за № 1868880 та додаток №1 до декларації з податку на додану вартість “Розрахунок експортного відшкодування” за березень 2004 року, згідно з якими сума податкового зобов’язання становить 00,00грн. (в тому числі обсяг операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою, становить 631320,00грн.), сума податкового кредиту становить 1400423,00грн., та визначено від’ємне значення чистої суми зобов’язань з ПДВ за березень 2004 року в сумі 1400423,00грн.

З 18.08.2006р. по 23.08.2006р. Відповідачем проведено невиїзну позапланову перевірку Позивача з питань перевірки бюджетного відшкодування за період 01.03.2004р. по 31.03.2004р., заявленого у звітній декларації за березень 2004р.

За результатами перевірки складено Акт №544/23-0/32800760 від 23.08.2006р. на підставі якого було винесено податкове повідомлення-рішення №20264/10/23-0 від 09.09.2006р., яким зменшено Позивачу суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 126264,00грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 63132,00грн.;

2) 19.05.2004р. Позивачем подано до ДПІ у Франківському районі м.Львова та зареєстровано податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень за № 1року, згідно з якою сума податкового зобов’язання становить 00,00грн. (в тому числі обсяг операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою, становить 2358857,00грн.), сума податкового кредиту становить 185,00грн., та визначено від’ємне значення чистої суми зобов’язань по ПДВ за квітень 2004 року в сумі 185,00грн.

З 18.08.2006р. по 23.08.2006р. Відповідачем проведено невиїзну позапланову перевірку Позивача з питань правових відносин з Компанією LLC "Velia Systems Limited" (Великобританія, м.Лондон) за період з 01.04.2004р. по 30.04.2004р., заявленного у звітній декларації за квітень 2004р.

За результатами перевірки складено Акт №545/23-0/32800760 від 23.08.2006р., на підставі якого було винесено податкове повідомлення-рішення №20266/10/23-0 від 09.09.2006р., яким зменшено Позивачу суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі у розмірі 185,00грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 93,00грн; донараховано податковим повідомленням-рішенням №20265/10/23-0 від 09.09.2006р. суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 707379,00грн., в тому числі за основним платежем 471586,00грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 235793,00грн.

3) 21.06.2004р. Позивачем подано до ДПІ у Франківському районі м.Львова та зареєстровано податкову декларацію з податку на додану вартість за № 1925727 та додаток №1 до декларації з податку на додану вартість “Розрахунок експортного відшкодування” за травень 2004 року, згідно з якими сума податкового зобов’язання становить 00,00грн. (в тому числі обсяг операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою, становить 5461993,00грн.), сума податкового кредиту становить 1111328,00грн., та визначено від’ємне значення чистої суми зобов’язань по ПДВ за травень 2004 року в сумі 1111328,00грн.;

З 18.08.2006р. по 23.08.2006р. Відповідач провів невиїзну позапланову перевірку Позивача з питань перевірки бюджетного відшкодування за період 01.05.2004р. по 31.05.2004р., заявленого у звітній декларації за травень 2004р. За результатами перевірки було складено Акт №546/23-0/32800760 від 23.08.2006р. на підставі якого, із врахуванням рішення ДПІ у м.Львові №1293/25 від 27.01.2007р. про результати розгляду скарги, було винесено податкове повідомлення-рішення №20268/10/23-0 від 09.09.2006р., яким донараховано Позивачу суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 225641,00грн., в тому числі, за основним платежем 150427,00грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 75214,00грн.; зменшено податковим повідомленням-рішенням №2270/10/23-0/2 від 05.02.2007р. суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 941972,00грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 470986,00грн.

4) 20.07.2004р. Позивачем подано до ДПІ у Франківському районі м.Львова та зареєстровано за № 1968555 податкову декларацію з податку на додану вартість та додаток №1 до декларації з податку на додану вартість “Розрахунок експортного відшкодування” за червень 2004 року, згідно з якими сума податкового зобов’язання становить 00,00грн. (в тому числі обсяг операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою, становить 1268329,00грн.), сума податкового кредиту становить 603026,00грн., та визначено від’ємне значення чистої суми зобов’язань з ПДВ за червень 2004 року в сумі 603026,00грн.;

З 18.08.2006р. по 23.08.2006р. Відповідачем проведено невиїзну позапланову перевірку Позивача з питань перевірки бюджетного відшкодування за період 01.06.2004р. по 30.06.2004р., заявленого у звітній декларації за червень 2004р.

За результатами перевірки було складено Акт №547/23-0/32800760 від 23.08.2006р., на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення №20269/10/23-0 від 09.09.2006р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 253666,00грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 126833,00грн.;

5) 20.08.2004р. Позивачем подано до ДПІ у Франківському районі м.Львова та зареєстровано податкову декларацію з податку на додану вартість за № 2000701 та додаток №1 до декларації з податку на додану вартість “Розрахунок експортного відшкодування” за липень 2004 року, згідно з якими сума податкового зобов’язання становить 696,00грн. (в тому числі обсяг операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою, становить 3721617,00грн.), сума податкового кредиту становить 632961,00грн., та визначено від’ємне значення чистої суми зобов’язань по ПДВ за липень 2004 року в сумі 632265,00грн.

З 18.08.2006р. по 23.08.2006р. Відповідачем проведено невиїзну позапланову перевірку Позивача з питань правових відносин з Компанією LLC "Velia Systems Limited" (Великобританія, м.Лондон) за період 01.07.2004р. по 31.07.2004р., заявленого у звітній декларації за липень 2004р.

За результатами перевірки було складено Акт №548/23-0/32800760 від 23.08.2006р., на підставі якого, із врахуванням рішення ДПІ у м.Львові №1293/25 від 27.01.2007р. про результати розгляду скарги,- було винесено податкове повідомлення-рішення №20270/10/23-0 від 09.09.2006р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 504709,00грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 252355,00грн.; податковим повідомленням-рішенням №2275/10/23-0/2 від 05.02.2007р. зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 112058,00грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 56029,00грн.; донараховано податковим повідомленням-рішенням №2274/10/23-0/2 від 05.02.2007р. суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 191334,00грн., в тому числі за основним платежем- 127556,00грн., та штрафними (фінансовими) санкціями 63778,00грн.; (підстава-Акт №548/23-0/32800760 від 23.08.2006р.

6) 20.09.2004р. Позивачем подано до ДПІ у Франківському районі м.Львова та зареєстровано податкову декларацію з податку на додану вартість за № 2017212 та додаток №1 до декларації з податку на додану вартість “Розрахунок експортного відшкодування” за серпень 2004 року, згідно з якими сума податкового зобов’язання становить 7363,00грн. (в тому числі обсяг операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою, становить 3195431,00грн.), сума податкового кредиту становить 2000777,00грн., та визначено від’ємне значення чистої суми зобов’язань по ПДВ за серпень 2004 року в сумі 1993414,00грн.;

З 18.08.2006р. по 23.08.2006р. Відповідачем проведено невиїзну позапланову перевірку Позивача з питань правових відносин з Компанією LLC "Velia Systems Limited" (Великобританія, м.Лондон) за період 01.08.2004р. по 31.08.2004р., заявленого у звітній декларації за серпень 2004р.

За результатами перевірки було складено Акт №549/23-0/32800760 від 23.08.2006р., на підставі якого, із врахуванням рішення ДПІ у м.Львові №1293/25 від 27.01.2007р. про результати розгляду скарги, було винесено податкове повідомлення-рішення №20276/10/23-0/2 від 05.02.2007р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 639086,00грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 319543,00грн.

7) 21.06.2004р. Позивачем подано до ДПІ у Франківському районі м.Львова та зареєстровано податкову декларацію з податку на додану вартість за № 1925727 та додаток №1 до декларації з податку на додану вартість “Розрахунок експортного відшкодування” за вересень 2004 року, згідно з якими сума податкового зобов’язання становить 5971,00грн. (в тому числі обсяг операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою, становить 5689876,00грн.), сума податкового кредиту становить 494187,00грн., та визначено від’ємне значення чистої суми зобов’язань по ПДВ за вересень 2004 року в сумі 500158,00грн.

З 18.08.2006р. по 23.08.2006р. Відповідачем проведено невиїзну позапланову перевірку Позивача з питань правових відносин з Компанією LLC "Velia Systems Limited" (Великобританія, м.Лондон) за період 01.09.2004р. по 30.09.2004р., заявленого у звітній декларації за вересень 2004р.

За результатами перевірки було складено Акт №562/23-0/32800760 від 23.08.2006р., на підставі якого, із врахуванням рішення ДПІ у м.Львові №1293/25 від 27.01.2007р., про результати розгляду скарги, було винесено податкове повідомлення-рішення №2277/10/23-0/2 від 05.02.2007р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1137975,00грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 250079,00грн.

Згідно з вищенаведеними Актами Відповідачем визначено порушення Позивачем пп.6.2.1 п.6.2 ст.6, п.4.1 ст.4, пп.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України “Про податок на додану вартість”, п.2 ст.9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” при визначенні суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Судом встановлено, що між ТзОВ “Дельта-Інвест” та Компанією “Веліа Системз Лімітед” (Великобританія) були укладені Контракти № 01/04-GB від 16.03.2004р., № 02/05-GB від 11.05.2004р., №25/05-GB від 25.05.2004р., № 03/06-GB від 15.06.2004р. та №30/08-GB від 30.08.2004р., оригінали яких оглянуті в судовому засіданні, а належним чином засвідчені копії долучені до матеріалів справи.

За умовами цих Контрактів Продавець (ТзОВ "Дельта-Інвест") зобов’язувався передати, а Покупець (Компанія “Веліа Системз Лімітед” (LLC “Velia Systems Limited”) прийняти та оплатити шкіряний напівфабрикат "вет-блю" зі шкіри ВРХ (далі –Товар) (п.1 Контрактів). Поставка здійснюється За умовами FCA м.Львів, Україна, відповідно до умов INCOTERMS-2000 (ч.1 п.4 контарктів).

При здійсненні експорту товару на виконання даних Контрактів ТзОВ "Дельта-Інвест" (Продавець) у відповідності до вимог п.п 6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями) застосовано ставку податку 0 % до бази оподаткування.

Відповідно до вимог п.п. 6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями в редакції, чинній в перевіряє мий період –надалі Закон України "Про податок на додану вартість"), податок за нульовою ставкою обчислюється щодо операцій з поставки товарів, які були вивезені (експортовані) платником податку за межі митної території України, Товари вважаються вивезеними (експортованими) платником податків за межі митної території України в разі, якщо їх вивезення (експортування) засвідчено належним чином оформленою митною вантажною декларацією.

На думку податкового органу, мало місце порушення оформлення вантажних митних декларацій (надалі –ВМД) при здійсненні експортних операцій, які на його думку свідчать про неправомірність застосування Позивачем нульової ставки при оподаткуванні Позивачем даних операцій податком на додану вартість.

А саме: в графі 8 та 44 представлених до перевірки ВМД, згідно з якими експортувався товар на виконання вищезазначених Контрактів, отримувачем товару, крім Компанії "Веліа Системз Лімітед" (Великобританія) виступає компанія VIMOS S.P.A. (Італія), про яку відсутня будь-яка інформація у вищезазначених зовнішньоекономічних Контрактах, що на думку податкового органу є порушенням порядку оформлення ВМД.

У письмовому запереченні Відповідач стверджує про порушення вимог п.1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження положення про вантажно-митну декларацію" від 09.06.1997р. № 574 (вантажно-митна декларація –письмова заява встановленої форми, що подається митному органу і містить відомості про товари та транспортні засоби, які переміщуються через митний кордон України, митний режим. у який вони заявляються, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення митного контролю, митного оформлення, митної статистики, нарахування податків, зборів та інших платежів) та "Інструкції про порядок заповнення вантажно-митної декларації", затвердженої Наказом Державної митної служби України від 09.07.1997р. № 307, зокрема неправомірність відображення у вантажно-митній декларації безпосереднім одержувачем товару компанії VIMOS S.P.A. (Італія) внаслідок відсутності цієї компанії як сторони по вказаних вище зовнішньоекономічних контрактах.

Виконання перевезень товару та вивезення його за межі митної території України в березні-вересні 2004 року на виконання вищевказаних контрактів підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними та вантажними митними деклараціями, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні, а належним чином засвідчені копії долучені до матеріалів справи.

Факт отримання валютних коштів на розрахунковий рахунок Позивача від Компанії “Велія Системз Лімітед” як оплату поставленого товару підтверджують повідомлення про надходження валютних коштів та банківські виписки, оригінали яких оглянуто в судовому засіданні, а належним чином завірені копії долучено до матеріалів справи.

При прийнятті постанови суд виходив з наступного:

Згідно із пп.3.1.3 п.3.1 ст.3 Закону України “Про податок на додану вартість”,- об’єктом оподаткування є операції платників податку з вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України та поставки послуг (виконання робіт) для їх споживання за межами митної території України.

Пункт 6.1 ст.6 Закону України “Про податок на додану вартість” передбачає, що об”єкти оподаткування, які визначені статтею 3 цього закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка, згідно з цим Законом, оподатковуються за ставкою 20 відсотків.

Як вказано в пп.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону України “Про податок на додану вартість” податок за нульовою ставкою обчислюється щодо операцій з поставки товарів, що були вивезені (експортовані) платником податку за межі митної території України. Товари вважаються вивезеними (експортованими) платником податку за межі митної території України в разі, якщо їх вивезення (експортування) засвідчене належно оформленою митною вантажною декларацією.

У відповідності до вимог п.17 ст.1 Митного кодексу України,- спеціально уповноваженими органами виконавчої влади в галузі митної справи, на які, відповідно до цього Кодексу та інших законів України, покладено безпосереднє здійснення митної справи,- є митні органи.

Порядок подання, оформлення та використання вантажних митних декларацій регулюється “Положенням про вантажну митну декларацію”, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.1997р. №574.

Згідно з п.2 Положення прийняття вантажної митної декларації для оформлення - цезакріплення посадовою особою митного органу факту внесення до ВМД декларантом усіх потрібних для митного оформлення товарів і транспортних засобів відомостей і наявності всіх доданих до декларації комерційних супровідних та інших документів, проставлення на ВМД штампа "Під митним контролем" та реєстрації декларації у журналі обліку вантажних митних декларацій.

Згідно з п.4 зазначеного Положення митний орган не приймає ВМД для оформлення: якщо вона подається без повного комплекту документів, необхідних для здійснення митного оформлення товарів; якщо вона заповнена декларантом з порушенням цього Положення, Інструкції про порядок заповнення ВМД; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Достовірність зазначених декларантом відомостей у ВМД, яка заповнена, згідно з діючими правилами та засвідчена ним у встановленому порядку, закріплюється одним з видів митного забезпечення (штамп "Під митним контролем") на всіх аркушах ВМД та реєстраційним номером, а також реєстрацією ВМД у журналі обліку вантажних митних декларацій (п.5 Положення).

Вантажно митна декларація, заповнена у встановленому порядку, вважається оформленою за наявності на всіх її аркушах відбитка особистої номерної печатки посадової особи митниці, що здійснила митне оформлення товарів і транспортних засобів. Оформлена ВМД є підтвердженням надання особі права на розміщення товарів та/або транспортних засобів у заявленому митному режимі і прав та обов'язків, зазначених у ВМД осіб щодо здійснення ними відповідних фінансових, господарських та інших операцій (п.8 Положення).

У відповідності до ст.86 Митного кодексу України від 11.02.2002р., який набрав чинності з 01.01.2004р., з моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення. Митний орган не має права відмовити в прийнятті митної декларації, якщо декларантом виконано всі умови, встановлені цим кодексом.

Отже, достовірність відомостей, які вказані у ВМД, а також правильність заповнення ВМД та наявність усіх необхідних супроводжуючих документів при здійсненні ТзОВ "Дельта-Інвест" експортних операцій підтверджена печаткою посадової особи митниці на всіх поданих для перевірки вантажних митних деклараціях, оскільки інакше митний орган не прийняв би неправильно заповнені ВМД (копії в матеріалах справи) і товар не був би пропущений через митний кордон України.

Перевірка правильності оформлення вантажних митних декларацій здійснюється органами державної митної служби України, оскільки згідно із вимогами ст.11 Митного кодексу України,- безпосереднє здійснення митної справи покладається на митні органи; митні органи виконують здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України (п.6 ст.11 цього кодексу). У відповідності до п.14 ст.1 Митного кодексу України митне оформлення –це виконання митним органом дій (процедур), які пов’язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України №243 від 01.03.2002р. “Про вдосконалення механізму відшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за операціями з експорту продукції” встановлено, що для відшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість платник податку, який здійснив операцію з вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України (експорт),- подає разом з іншими передбаченими законодавством документами оригінал п’ятого основного аркуша ("примірник для декларанта") вантажної митної декларації форми МД-2 (МД-3), що є її складовою частиною, оформленого митним органом під час здійснення митного оформлення експорту товарів, на якому зазначеним митним органом за зверненням платника податку вчинюється напис про фактичне вивезення експортованих товарів за межі митної території України, який засвідчується підписом відповідальної особи і гербовою печаткою митного органу.

Такий напис вчиняється митним органом, що здійснював митне оформлення експорту товарів, виключно після одержання з митного органу, розташованого на митному кордоні України, через який здійснювалося вивезення товарів, офіційного повідомлення про фактичне вивезення товарів за межі митної території України у повному обсязі.

Вказана норма відображенна і у "Порядку підтвердження відомостей про фактичне вивезення товарів за межі митної території України", затвердженого спільним наказом Державної податкової адміністрації України та Державної митної служби України №163/121 від 21.03.2002р. (зареєстровано в Мін’юсті України 26.03.2002р. за № 295/6583).

Крім того, саме такий порядок підтвердження факту перетину товарами митного кордону України як підстава для застосування платниками податків нульової ставки податку на додану вартість по операціях з вивезення (експортування) товарів за межі митної території України передбачений у "Податковому роз’ясненні щодо порядку застосування нульової ставки податку на додану вартість по операціях з вивезення (експортування) товарів за межі митної території України", затвердженому наказом ДПА України від 05.09.2002р. №418.

На всіх примірниках п’ятого аркуша ВМД ТзОВ "Дельта-Інвест" (копії наявні в матеріалах справи) проставлено напис про фактичне вивезення експортованих товарів за межі митної території України, засвідчений підписом відповідальної посадової особи та гербовою печаткою митного органу.

Факт транспортування товарів за межі митної території України на адресу компанії VIMOS S.P.A. (Італія) підтверджується товарно-транспортними накладними (CMR), які є товаросупровідними документами (копії та оригінали Позивача в матеріалах справи).

Факт отримання експортованого Позивачем товару одержувачем: Компанією VIMOS S.P.A. (Італія) підтверджується товарно-транспортними накладними (CMR) Третьої особи –ЗАТ ТЕК "Західукртранст", оригінали яких долучені до матеріалів справи. На вказаних CMR у графі № 24 "Вантаж одержано" містяться підпис та штам одержувача - компанії VIMOS S.P.A. (Італія), що підтверджує факт отримання компанією VIMOS S.P.A. (Італія) товару, зазначеного у відповідних CMR.

Судом не беруться до уваги посилання Відповідача на розбіжності між другим та третім примірниками CMR, оскільки висновки Відповідача ґрунтуються на дослідженні копій CMR та спростовуються оригіналами CMR Позивача та Третьої особи, які знаходяться в матеріалах справи.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт вивезення товару за експортними операціями Позивача за межі митної території України та факт отримання експортованого Позивачем товару одержувачем - компанією VIMOS S.P.A. (Італія).

Відповідач стверджував, що в графі 8 та 44 представлених до перевірки вантажних митних декларацій, згідно з якими Позивачем експортувався товар на виконання вищезазначених зовнішньоекономічних контрактів, отримувачем товару крім Компанії “Велія Системз Лімітед” (Великобританія) виступає фірма VIMOS S.P.A. (Італія), про яку відсутня будь-яка інформація у вищевказаних зовнішньоекономічних контрактах, що свідчить про порушення заповнення граф вантажних митних декларацій Позивачем. Дане твердження Відповідача не береться судом до уваги, виходячи з наступного:

Частина 4 пункту 1 зовнішньоекономічних контрактів №01/04-GB від 16.03.2004р., №02/05-GB від 11.05.2004р., №25/05-GB від 25.05.2004р., №03/06-GB від 15.06.2004р., №30/08-GB від 30.08.2004р. передбачає, що на виконання своїх зобов’язань Покупець може вимагати від Продавця поставки товару третій стороні, яку він вкаже і яка прийме товар у відповідності до умов цього договору.

Частини 3 та 4 пункту 4 вказаних зовнішньоекономічних контрактів передбачають, що в разі, якщо Покупець вимагатиме поставки товару третій стороні,- він повинен завчасно повідомити про це Продавця.

Посавки можуть здійснюватись до Литви, Польщі, Словаччини, Чеської Республіки, Італії, Іспанії, Португалії та Великобританії за вказівкою Покупця.

Суд встановив, що Позивачем отримані від Компанії “Велія Системз Лімітед” (Великобританія) повідомлення №0525/1 від 25.05.2004р., №0511/1 від 11.05.2004р., №0615/1 від 15.06.2004р., №0831/1 від 31.08.2004р., №03/16 від 16.03.2004р., якими Позивача було проінформовано про те, що на виконання вищезазначених контрактів товар необхідно поставити саме фірмі VIMOS S.P.A. (Італія).

Тобто, Компанія “Велія Системз Лімітед” (Великобританія) є стороною вищезазначених зовнішньоекономічних контрактів, а саме виступає як Покупець.

Фірма VIMOS S.P.A. (Італія) не є стороною вищезазначених зовнішньоекономічних контрактів, а виступає лише як вантажоодержувач на підставі вищевказаних повідомлень №0525/1 від 25.05.2004р., №0511/1 від 11.05.2004р., №0615/1 від 15.06.2004р., №0831/1 від 31.08.2004р., №03/16 від 16.03.2004р.

Згідно з “Порядком заповнення вантажної митної декларації відповідно до митних режимів”, затвердженим Наказом Державної митної служби України №380 від 30.06.1998р., у графі 8 зазначаються відомості про нерезидента –сторону зовнішньоекономічного договору (контракту). Якщо умовами зовнішньоекономічного договору (контракту) передбачено доставку товару на адресу нерезидента, що не є стороною зовнішньоекономічного договору (контракту), то в графі наводяться відомості про нерезидента - сторону зовнішньоекономічного договору (контракту) і вчинюється запис "Див. на звороті", а відомості про безпосереднього одержувача товару зазначаються на зворотному боці вантажної митної декларації.

Підстави вважати, що вантажно-митні декларації Позивача складені з порушенням вимог законодавства відсутні. Наведеним також спростовується твердження податкового органу про те, що фірма VIMOS S.P.A. (Італія), як одержувач товару, повинна бути зазначена в преамбулі зовнішньоекономічного контракту, як сторона цього контракту.

Суд не може погодитись із твердженням Відповідача про відсутність товарообігу між Позивачем та італійською фірмою VIMOS S.P.A., внаслідок непредставлення доказів фактичного отримання товару останньою на підставі наступного.

Згідно з пунктом 4 зовнішньоекономічних Контрактів, укладених між ТзОВ "Дельта-Інвест" та Компанією "Velia Systems Limited", поставка здійснюється за умовами FCA м.Львів, Україна, відповідно до умов INCOTERMS-2000.

Відповідно до Указу Президента України "Про застосування міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів" від 04.10.1994р. №567/94 суб’єкти підприємницької діяльності України при укладенні зовнішньоекономічних договорів (контрактів), предметом яких є товари, зобов’язані застосовувати та додержуватися Правил "Інкотермс".

Відповідно до "Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати" (Інкотермс редакція 2000р.), які введені в дію з 01.01.2000 року, умова FCA –"Франко-перевізник (назва місця)" означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці (в даному випадку - м. Львів, Україна).

Відповідно до п.п. а) пункту А.3 "Договори перевезення та страхування" розділу А. "Обов’язки продавця" визначено "Немає зобов’язань". У відповідності до частини 2 пункту 4 Контрактів,- поставка здійснюється за рахунок Покупця чи третьої сторони, визначеної Покупцем.

Таким чином, Продавець (ТзОВ "Дельта-Інвест") не несе зобов’язань по укладенню договору перевезення з перевізником, а також не несе зобов’язань з фактичної передачі товарів безпосередньо отримувачу товару - компанії VIMOS S.P.A., а несе зобов’язання по передачі товару перевізнику.

Факт передачі товару продавцем (ТзОВ "Дельта-Інвест") перевізнику (ЗАТ ТЕК "Західукртранс"), який в березні-вересні 2004р. року здійснював перевезення товару автомобільним транспортом на виконання зовнішньоекономічних контрактів,- підтверджується підписами і штампами перевізника у міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR), згідно з якими здійснювалось перевезення товару. З цього моменту обов’язок продавця по поставці товарів, згідно з умовами зовнішньоекономічного Контракту та умовами INCOTERMS-2000,- вважається виконаним.

"Конвенція про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів" (КДПВ), у відповідності до ст.1 якої здійснювалось перевезення товару перевізником на виконання зовнішньоекономічного Контракту та виписувалися CMR,- у статті 5 передбачає, що накладна (CMR) складається у трьох оригіналах, підписаних відправником і перевізником. Перший примірник накладної передають відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника.

Тому закономірною є та обставина, що графа 24 першого примірника міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) про одержання вантажу VIMOS S.P.A є незаповненою, адже перший примірник CMR (примірник відправника –ТзОВ "Дельта-Інвест") не може містити відмітки одержувача "вантаж одержано", оскільки ТзОВ "Дельта-Інвест" не супроводжувало вантаж і не мало обов’язку його супроводжувати.

Перший примірник CMR містить відмітку про одержання товару перевізником до перевезення, тобто підтверджує факт передачі товару відправником перевізнику, що у відповідності до умов FCA м.Львів, Україна, є підтвердженням належного виконання обов’язку по поставці товару продавцем.

Відмітка "вантаж одержано" може міститися тільки в другому (примірнику одержувача) та третьому примірнику (примірнику перевізника) міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR).

Таким чином, факт отримання експортованого Позивачем товару одержувачем - компанією "VIMOS S.P.A." (Італія) підтверджується товарно-транспортними накладними (CMR) Третьої особи –ЗАТ ТЕК "Західукртранст", оригінали яких долучені до матеріалів справи.

На вказаних CMR у графі № 24 "Вантаж одержано" містяться підпис та штам одержувача - компанії "VIMOS S.P.A.", (Італія), що підтверджує факт отримання компанією "VIMOS S.P.A.", (Італія) товару, зазначеного у відповідних CMR.

Докази неотримання вантажу компанією "VIMOS S.P.A.", (Італія) податковим органом в порядку ч.2 ст.71 КАС України суду не представлено, факт такого отримання податковим органом не спростовано.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія письмової відповіді Міністерства економіки України від 14.03.2007р. № 135-27/324, згідно з якою Компанія, "VIMOS S.P.A.", (Італія) була створена 05.09.1994р., внесена до реєстру компаній Торговельної палати м.Вінченца 27.09.1994р., адреса компанії: Gambellara (VI), Viale Europa 8 36053, статутний капітал становить 1 млн. 500 тис.євро, основними напрямками діяльності компанії є виробництво та оптова торгівля шкірою та текстильною продукцією, включаючи їх похідні, імпорт з інших країн, особливо з Східної Європи, необробленої та обробленої шкіри різних видів, компанія має дозвіл на здійснення зовнішньоекономічної діяльності з 09.02.1995р. та має річний обсяг від 15 до 40 млн. євро та спеціалізується, головним чином, на імпорті шкірсировини з Російської Федерації та України., що підтверджує факт можливості товарообігу між компанією VIMOS S.P.A. (Італія) та Позивачем.

Не береться судом до уваги посилання Відповідача на лист Торговельно-економічної місії у складі Посольства України у Сполученому Королівстві Великобританії та Північної Ірландії від 19.04.2006р. № 79/2, в якому зазначається, що за наданою Держреєстром “Companies House” та кредитним бюро “First Report” інформацією, компанія „Веліа Системз Лімітед” –“спляча”, тобто така, що не здійснювала фінансових операцій протягом фінансового року, на підставі якого Відповідач вказує на відсутність товарообігу між Позивачем та Компанією “Велія Системз Лімітед”.

Відповідач не надає жодних офіційних доказів того, що компанія „Velil Systems Limited” у 2004 році не провjдила господарської діяльності, термін „спляча” відсутній у законодавстві України, а інформація, яка міститься в будь-яких листах, не може бути підставою висновку про відсутність вивезення (експортування) Позивачем товару за межі митної території України, оскільки не відповідає вимогам, які ставляться ст.70 КАС України до доказів, та не може бути підставою для висновку про відсутність у Позивача права на експортне відшкодування.

Дане твердження Відповідача повністю спростовується наявними в матеріалах справи доказами: Позивачем Клопотаннями від 21.08.2007р. (від 21.08.07р.) та від 27.09.2007р. (вхід. № 20663 від 27.09.07р.) представлено банківські виписки ВАТ СКБ "Дністер" та повідомлень про надходження валютних коштів, якими підтверджується факт оплати компанією „Velil Systems Limited” експортованого Позивачем товару.

До матеріалів справи також долучено копії та оглянуто в судовому засіданні оригінали нотаріально посвідчених копій свідоцтва про реєстрацію приватної компанії з обмеженою відповідальністю „Velil Systems Limited” № 4349035 від 08.01.2002р., протоколу від 20.12.2001р. про призначення посадових осіб компанії „Velil Systems Limited” та протоколу першого засідання Ради директорів від 11.01.2002р., що підтверджує легітимність компанії „Velil Systems Limited” та достовірність відомостей, зазначених у валютно-митних деклараціях та міжнародних товарно-транспортних накладних

З огляду на вищенаведене суд вважає, що у Відповідача не було правових підстав для зменшення Позивачу сум бюджетного відшкодування, задекларованих останнім у березні-вересні 2004 року, та донарахування Позивачу податку на додану вартість за ставкою 20 % на операції з вивезення товарів за межі митної території України із застосуванням пп.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України “Про податок на додану вартість”, який поширюється на операції з поставки товарів (робіт, послуг) на митній території України.

Згідно із вимогами ч.1, 2 ст.71 КАС України,- кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із вимогами ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не подав у встановленому законом порядку належних та допустимих доказів, які б достовірно підтверджували відсутність у Позивача права на застосування нульової ставки при оподаткуванні податком на додану вартість операцій з вивезення товарів за межі митної території України та обґрунтовували правомірність прийняття оспореного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає, позовні вимоги підставними і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, за згодою Сторін, покласти на Позивача.

Керуючись ст.ст. 207, 208 Господарського кодексу України, ст.ст. 17, 48, 69, 71, 122-124, 138-140, 151-154. 162, 163 КАС України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги задоволити.

2.          Податкові повідомлень-рішеня: №20264/10/23-0 від 09.09.2006р., №20266/10/23-0 від 09.09.2006р., №20265/10/23-0 від 09.09.2006р., №20268/10/23-0 від 09.09.2006р., №20269/10/23-0 від 09.09.2006р., №20270/10/23-0 від 09.09. 2006р., №2270/10/23-0/2 від 05.02.2007р., №2274/10/23-0/2 від 05.02.2007р., №2275/10/23-0/2 від 05.02.2007р., №2276/10/23-0/2 від 05.02.2007р., №2277/10/23-0/2 від 05.02.2007р. видані ДПІ у Франківському районі м. Львова скасувати.

3.          Судові витрати покласти на Позивача.

Постанову може бути оскаржено в порядку, визначеному главою 1 розділу IV КАС України.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                     Левицька Н.Г.