ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2008 р.

№ 2-10/9434.1-2007 (2-8/8407-2005)

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Бернацької Ж.О. –головуючої (доповідач),

Остапенка М.І.,

Черкащенка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу дочірнього підприємства “Ялтакурорт” закритого акціонерного товариства “Укпрофоздоровниця” на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 08-12.11.2007 р. та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.12.2007 р. в справі № 2-10/9434.1-2007 за позовом закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями “Яліта” до 1) Ялтинської міської ради, 2) виконавчого комітету Ялтинської міської ради, 3) дочірнього підприємства “Ялтакурорт” закритого акціонерного товариства “Укпрофоздоровниця”, 4) тресту “Спецкаучуккрембуд”, за участю третьої особи – товариства з обмеженою відповідальністю “Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління “Чернігівліфт-2” про визнання права власності

за участю представників сторін:

від позивача: Афанасьєва О.В., Швеця Д.В.,

від відповідача 1: не з’явилися,

від відповідача 2: не з’явилися,

від відповідача 3: Поповича І.Я.,

від відповідача 4: не з’явилися,

від третьої особи: Юрченка Ю.І., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач –закрите акціонерне товариство з іноземними інвестиціями “Яліта” у травні 2005 року звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до відповідачів –1) Ялтинської міської ради, 2) виконавчого комітету Ялтинської міської ради про визнання права власності за позивачем на об’єкти незавершеного будівництва, які розташовані за адресою: місто Ялта, вулиця Сеченова-Достоєвського, 21/31.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні об'єкти зведено за рахунок інвестиційних коштів позивача. Житловий комплекс збудовано на 74,7%, а тому згідно частини 4 статті 331 Цивільного кодексу України позивач просить визнати його власником недобудованого нерухомого майна.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 15-18.08.2005 р. позов задоволено: визнано за позивачем право власності на об'єкти незавершені будівництвом, які розташовані за адресою: місто Ялта, вулиця Сеченова-Достоєвського, 21/31.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.10.2006 р. № 2-8/8407-2005 вищевказане рішення суду залишено без змін.

Рішення та постанова мотивовані тим, що частина невиконаних позивачем робіт на об'єктах незавершених будівництвом є незначною, а тому за позивачем визнано право власності на вказане нерухоме майно на підставі частини 4 статті 331 Цивільного кодексу України.

Постановою Верховного Суду України від 27.02.2007 р. скасовані постанова Вищого господарського суду України від 18.10.2006 р. та рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 15-18.08.2005 р., справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи необхідно було залучити в якості третьої особи дочірнє підприємство “Ялтакурорт” ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України, дослідити договори № 1730/3 від 10.11.1988 р., 28.11.1989 р., 25.09.1993 р., зокрема, предмет даних договорів, права та обов'язки сторін, а також питання щодо виконання договірних зобов'язань. На підставі аналізу статутних і установчих документів зробити висновки щодо правонаступництва сторін за вказаними договорами.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.07.2007 р. залучено до справи в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідачів - дочірнє підприємство “Ялтакурорт” закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укпрофоздоровниця” та товариство з обмеженою відповідальністю “Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління “Чернігівліфт-2”.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 04.09.2007 р. залучено до участі у справі в якості другого відповідача –дочірнє підприємство “Ялтакурорт”; в якості третього відповідача –трест “Спецкаучуккрембуд”.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 08-12.11.2007 р. (суддя Тітков С.Я.) визнано право власності за позивачем на об’єкти незавершеного будівництва, які розташовані за адресою: місто Ялта, вулиця Сеченова-Достоєвського, 21/31, зокрема, 17-ти поверховий житловий будинок, корпус 1, загальною площею 6539 м2, літера “А-17ж”; 14-ти поверховий житловий будинок, корпус 2, загальною площею 5759,6 м2, літера “А-14ж”; 10-ти поверховий житловий будинок, корпус 3, загальною площею 2381,9 м2, літера “А-10ж”; 8-ми поверховий житловий будинок, корпус 4, загальною площею 1677,18 м2, літера “А-8ж”, виключаючи квартиру № 14, загальною площею 82,1 м2 і виключаючи квартиру № 12, загальною площею 96,52 м2; 6-ти поверховий житловий будинок, корпус 5, загальною площею 1388,94 м2, літера “А-6ж” виключаючи квартиру № 7, загальною площею 75,76 м2; 4-х поверховий житловий будинок, корпус 6, загальною площею 606,04 м2, літера “А-4ж”, виключаючи квартиру № 6, площею 94,18 м2, виключаючи квартиру № 5, площею 69 м2, виключаючи квартиру № 3, площею 73,78 м2; вбудоване офісне приміщення, загальною площею 620,9 м2 –літера “А”; гараж, загальною площею 356,9 м2 –літера “В”; котельню, площею 131,6 м2 –літера “Б”; трансформаторну підстанцію, яка розташована за адресою: місто Ялта, вулиця Достоєвського, 31а, загальною площею 51,5 м2 –літера “А”.

Рішення мотивовано тим, що даний спір не зачіпає інтереси товариства з обмеженою відповідальністю “Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління “Чернігівліфт-2”, позивач не є правонаступником тресту “Спецкаучуккрембуд” і не має обов’язків перед дочірнім підприємством “Ялтакурорт” профспілок України “Укрпрофоздоровниця”, оскільки договір про сумісну діяльність, укладений між АТ “Яліта” об'єднанням "Ялтакурорт" визнано недійсним; договори № 1730/3 від 10.11.1988 р., від 28.11.1989 р., від 25.09.1993 р. не можуть вважатися укладеними в частині передачі квартир у комплексі житлових будинків за адресою: місто Ялта, вулиця Сеченова-Достоєвського, 21/31; дочірнє підприємство “Ялтакурорт” не має правовстановлюючих документів на право власності на об'єкт недобудованого нерухомого майна.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.12.2007 р. (судді: Заплава Л.М. –головуючий, Дугаренко О.В., Фенько Т.П.) рішення залишено без змін.

Постанова мотивована тим, що підстав для скасування вказаного рішення не вбачається у зв'язку з правильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, відповідач - дочірнє підприємство “Ялтакурорт” закритого акціонерного товариства “Укпрофоздоровниця” звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про їх скасування та прийняття нового рішення про відмову в позові.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди під час розгляду справи не застосували вимоги статей 4, 112 Цивільного кодексу УРСР, які діяли на час укладання договорів та порушили вимоги статей 1, 2, 4, 30, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за договором від № 1730/3 від 10.11.1988 р. трест “Спецаучуккрембуд” зобов'язався передати на баланс Ялтинської територіальній Раді по управлінню курортами профспілок курортний готель в селищі міського типу Місхор та комплекс житлових будинків по вулиці Сеченова-Достоєвського в місті Ялта. Ялтинська територіальна Рада по управлінню курортами профспілок, в свою, чергу зобов'язалася на підставі пункту 1.3 договору передати тресту “Спецкаучуккрембуд” 50 квартир.

За договорами від 28.11.1989 р. та від 25.09.1993 р. трест “Спецкаучуккрембуд” зобов'язався надати територіальній раді житло у побудованому житловому комплексі в мікрорайоні Е 18 по вулиці Сеченова в місті Ялта.

Дочірнє підприємство "Ялтакурорт" вважає себе правонаступником Ялтинської територіальної ради по управлінню курортами профспілок, і об'єднання "Ялтакурорт", а позивача - правонаступником тресту “Спецкаучуккрембуд”.

Між тим, судами обох інстанцій не досліджено чи є дочірнє підприємство "Ялтакурорт" правонаступником тресту "Спецкаучуккрембуд"; не надана оцінка договорам № 1730/3 від 10.11.1988 р., від 28.11.1989 р., від 25.09.1993 р. та не встановлено наявність або відсутність правонаступництва позивача і тресту “Спецкаучуккрембуд” за вказаними договорами.

Аналіз наведених доводів в їх сукупності свідчить про неповне з’ясування судами фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, і про порушення ними вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України щодо необхідності всебічного, повного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставинами обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 08-12.11.2007 р. на постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.12.2007 р. підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та об’єктивного встановлення обставин справи, прав та обов’язків сторін, і відповідно до вимог чинного законодавства вирішити спір.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу державного підприємства “Ялтакурорт” закритого акціонерного товариства “Укпрофоздоровниця” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 08-12.11.2007 р. на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.12.2007 р. в справі № 2-10/9434.1-2007 скасувати.

Справу передати на новий розгляд в іншому складі суду до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий, суддя:

Ж. Бернацька

Судді:

М. Остапенко

М. Черкащенко