ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.08.08 р.                     Справа № 40/84пд

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Пальчак О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області м. Одеса

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „ДЕРА УКРАЇНА” м. Донецьк

за участю третьої особи на стороні позивача державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт” м. Іллічівськ

про визнання договору недійсним

за участю:

представників сторін:

від позивача Сорокіна В.В.- юрисконсульт

від відповідача Видющенко А.Н. - директор

від третьої особи не з’явився

З метою підготовки процесуального документу у судовому засіданні згідно вимог ст. 77 ГПК України було оголошено перерву з 04.08.08р. по 06.08.08р.

Суть спору:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області звернулось до господарського суду з позовними вимогами немайнового характеру:

-          про визнання договору оренди державного нерухомого майна від 27.12.07р., укладеного між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю „ДЕРА УКРАЇНА” недійсним з моменту його укладання;

-          вилучення у товариства з обмеженою відповідальністю „ДЕРА УКРАЇНА” державного нерухомого майна, загальною площею 281,4 кв.м., розташоване за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, с. Бурлача Балка, вул. Інститутська, 43/12705 та повернення балансоутримувачу - державному підприємству „Іллічівський морський торговельний порт”, з одночасним зобов’язанням його підписати акт приймання-передачі (повернення) вищезазначеного державного нерухомого майна;

-          виселення товариства з обмеженою відповідальністю „ДЕРА УКРАЇНА”, а саме звільнення нежитлового приміщення загальною площею 281,4 кв.м., розташованого за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, с. Бурлача Балка, вул. Інститутська, 43/12705, та заборону в користуванні зазначеним майном.

У зв’язку зі складністю справи, створення сторонами необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи та доказів на їх підтвердження, усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, строк вирішення спору було продовжено на підставі вимог ч. 4 ст. 69 ГПК України.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме в частині визнання договору недійсним, а також вилучення державного нерухомого майна та повернення його балансоутримувачу. Позовні вимоги в частині виселення, а саме звільнення нежитлового приміщення, не визнав, оскільки спірне приміщення він ніколи не займав.

Судом прийнято до уваги, що відповідно до приписів ч.ч. 5, 6 ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково, однак господарський суд не приймає визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси. Суддя, який вирішує спір не зв’язаний заявою відповідача про визнання позову, а тому спір підлягає вирішенню по суті згідно з вимогами чинного законодавства.

Третя особа, яка є баоансоутримувачем спірного об’єкту оренди, вважає, що договір слід розірвати у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем зобов’язань, однак щодо його правомірності зауважень немає, оскільки на момент укладання сторони діяли у відповідності з чинним законодавством.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи позивача, відповідача та третьої особи, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 27.12.07р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області, далі Орендодавець, та товариством з обмеженою відповідальністю „ДЕРА УКРАЇНА” було укладено договір оренди державного нерухомого майна.

На виконання п. 1.1 договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме нежитлове вбудоване приміщення, загальною площею 281,4 кв.м., що знаходиться на балансі державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт” та розташоване за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, с. Бурлача Балка, вул. Інститутська, 43/12705.

Факт передачі зазначеного приміщення в користування підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі від 27.12.07р., що відповідає п. 2.1. договору.

Позивач вважає, що зазначений договір має бути визнаний недійсним з наступних підстав.

24.12.07р. було прийнято розпорядження Кабінету Міністрів України №1231-р „Деякі питання розпорядження об’єктами державної власності”, яким було зупинено укладення нових договорів оренди об’єктів державної власності до прийняття Кабінетом Міністрів України окремого рішення.

З метою виконання зазначеного наказу 27.12.07р. Фондом державного майна України був прийнятий наказ №2047 „Щодо розпорядження об’єктами державної власності”, згідно якого начальникам регіональних відділень Фонду державного майна України було наказано зупинити укладення нових договорів оренди об’єктів державної власності.

Зазначений наказ був отриманий позивачем тільки 08.01.08р., що підтверджується листом за вхідним №0501.

Відповідно до Указу Президента України „Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності” із змінами та доповненнями, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо більш пізній строк набрання ними чинності не передбачено в цих актах.

У розпорядженні Кабінету Міністрів України №1231-р від 24.12.07р. інший строк не передбачений, отже воно набрало чинності в день його прийняття. Оскільки, відповідно до вимог статті 117. Конституції України постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України є обов'язковими до виконання.

Таким чином, на думку позивача, договір оренди державного нерухомого майна від 27.12.07р. було укладено в порушення чинного законодавства.

Для виправлення становища орендарю була надіслана претензія від 20.02.08р. №1/66 з наданням угоди про розірвання спірного договору оренди та акту прийому-передачі (повернення) майна.

Відповіді на претензію позивач не отримав, а тому з посиланням на ст.ст. 203, 215 ЦК України просить суд визнати договір оренди державного нерухомого майна від 27.12.07р недійсним з моменту його укладання.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про вилучення у відповідача орендованого державного майна, з одночасним зобов’язанням його підписати акт приймання-передачі (повернення) вищезазначеного майна, виселення відповідача, а саме звільнення нежитлового приміщення загальною площею 281,4 кв.м., розташованого за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, с. Бурлача Балка, вул. Інститутська, 43/12705, та заборону в користуванні зазначеним майном.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову оцінку правовідносинам сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про управління об'єктами державної власності”, далі – Закон-1, управління об'єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Суб'єктами управління об'єктами державної власності відповідно до ст. 4 Закону-1 є, зокрема Кабінет Міністрів України та Фонд державного майна України.

Згідно підпункту а) пункту 2 статті 7 Закону-1 Фонд державного майна України виступає відповідно до законодавства орендодавцем державного майна.

Закон України „Про оренду державного та комунального майна”, далі Закон-2, покликаний забезпечити підвищення ефективності використання державного та комунального майна шляхом передачі його в оренду фізичним та юридичним особам.

Відповідно до ст. 5 Закону-2 орендодавцями є Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук.

За приписами ст. 7 Закону-2 ініціатива щодо оренди майна може виходити від фізичних та юридичних осіб, які можуть бути орендарями відповідно до статті 6 цього Закону, пропозиція може надходити від орендодавців, зазначених у статті 5 цього Закону. Орендодавець може оголосити конкурс на право оренди майна у порядку, встановленому частиною сьомою статті 9 цього Закону. Порядок проведення конкурсу для об’єктів, що перебувають у державній власності, визначається Фондом державного майна України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з претензії позивача № 20.02.08р. №1/66 спірний договір оренди було укладено відповідно до Порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 13.10.04р.№2149, шляхом проведення конкурсу 23.10.07р.

Відповідно до п. 19 зазначеного Порядку у разі надходження однієї пропозиції , яка відповідає умовам конкурсу, з особою, яка її подала, укладається договір оренди.

Зі змісту п. 3.1. договору вбачається, що орендна плата визначається за пропозицією Орендаря як єдиного заявника.

Все вищевикладене свідчить про те, сторонами було проведено сукупність і послідовність визначених законом дій учасників господарських відносин щодо узгодження змісту договору та дотримання інших процедур, результатом (наслідком) вчинення яких і є власне укладення договору, тобто з одного боку, досягнення сторонами в належній формі згоди з усіх істотних умов договору, а з іншого – надання йому характеру юридичного факту, що є підставою виникнення договірного зобов’язання.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, навіть у разі своєчасного отримання наказу Фонду державного майна України №2047 27.12.07р., ухилення з боку позивача від укладання договору оренди з відповідачем фактично порушило б право останнього, як переможця конкурсу, на оренду, та як наслідок можливого звернення ним до суду з позовом щодо спонукання орендодавця до укладення договору оренди.

Підставою недійсності правочину є суперечність його змісту актам цивільного законодавства відповідно до ч. 1 ст. 215 та ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до статті 8 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Стаття 93 Конституції України визначає, що право законодавчої ініціативи у Верховній Раді України належить Президентові України, народним депутатам України та Кабінету Міністрів України.

Внесення змін до нормативних актів з урахуванням ст. 93 Конституції України належить Верховній Раді України, або тому органу, який прийняв цей акт.

Закон України „Про управління об'єктами державної власності” та Закон України „Про оренду державного та комунального майна” діють, не скасовані, а Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1231-р від 24.12.07р. зміни до них не вносились.

Крім того, на момент звернення з позовом Розпорядження Кабінету Міністрів України №1231-р від 24.12.07р. втратило чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.08р. N 313 „Про заходи щодо удосконалення управління об'єктами державної власності”, а наказ Фонду державного майна України №2047 від 27.12.07р. було скасовано згідно з наказом Фонду державного майна України №520 від 06.05.08р.

Посилання позивача на отримання наказу ФДМУ № 2047 від 27.12.07р. тільки 01.01.08р. не приймається судом, оскільки лист за вхідним №0501, на який посилається позивач в обґрунтування зазначеної обставини, в матеріалах справи відсутній взагалі.

Відповідно до Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 12.12.07р .N 1149 нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Київ, Сімферополь та Севастополь) - Д+3 (де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення). При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 4.1 нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

А тому несвоєчасне отримання поштової кореспонденції, пов’язане з підставою для визнання договору недійсним, стосується внутрішнього порядку щодо організації діловодства на підприємстві, в установі, організації. Тобто, це не є безумовною обставиною для подання позову для встановлення фактів, що правочин не відбувся або суперечить закону.

За таких обставин у задоволенні вимоги про визнання договору оренди державного нерухомого майна від 27.12.07р., укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та товариством з обмеженою відповідальністю „ДЕРА УКРАЇНА” недійсним з моменту його укладання слід відмовити, як необґрунтовано заявленої, оскільки позивачем не доведено у чому полягає суперечність даного правочину законодавству .

Заявлена позовна вимога про виселення є незаконною, оскільки ст. 79 Закону України „Про виконавче провадження”, як норма спеціального закону визначає дії державного виконавця щодо виконання рішення суду.

Передача та повернення майна здійснюється відповідно до умов договору та закону, оскільки оплата орендних платежів здійснюється за фактичне користування річчю.

Відповідно до п. 2.1. договору Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна. Передача спірного приміщення в користування підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі від 27.12.07р.

Таким чином, початок дії договору визначено моментом його укладання та підписання акту приймання-передачі, тобто 27.12.07р. Пунктом 10.1. визначено, що договір укладено до 30.11.2010 року включно.

Зважаючи на факт правомірності користування відповідачем спірним майном, а саме на підставі договору оренди від 27.12.07р., у задоволенні решти позовних вимог щодо вилучення у відповідача орендованого державного майна, з одночасним зобов’язанням його підписати акт приймання-передачі (повернення) вищезазначеного майна, виселення відповідача, а саме звільнення нежитлового приміщення загальною площею 281,4 кв.м., розташованого за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, с. Бурлача Балка, вул. Інститутська, 43/12705, та заборону в користуванні зазначеним майном, слід також відмовити як необґрунтовано заявлених.

Питання розподілу витрат по держмиту та інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу не вирішується, оскільки позивач у встановленому законом порядку звільнений від їх сплати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 58, 93, 117 Конституції України, ст. ст. 203, 215 ЦК України, , ст. ст. 4-2, 4-3 33, 34, 43, 69, 82, 84, частиною третьою ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.У задоволенні позовних вимог про визнання договору оренди нерухомого майна від 27.12.07р., укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та товариством з обмеженою відповідальністю „ДЕРА УКРАЇНА” недійсним з моменту його укладання відмовити.

2.У задоволенні позовних вимог щодо вилучення у товариства з обмеженою відповідальністю „ДЕРА УКРАЇНА” державного нерухомого майна, загальною площею 281,4 кв.м., розташоване за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, с. Бурлача Балка, вул. Інститутська, 43/12705 та повернення балансоутримувачу - державному підприємству „Іллічівський морський торговельний порт”, з одночасним зобов’язанням його підписати акт приймання-передачі (повернення) вищезазначеного державного нерухомого майна відмовити.

3.У задоволенні позовних вимог щодо виселення товариства з обмеженою відповідальністю „ДЕРА УКРАЇНА”, а саме звільнення нежитлового приміщення загальною площею 281,4 кв.м., розташованого за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, с. Бурлача Балка, вул. Інститутська, 43/12705, та заборону в користуванні зазначеним майном відмовити.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення оформленого у відповідності з вимогами ст. 84 ГПК України 11.08.08р.

Суддя