ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2008 р.

№ 17/94 (1/186-04)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

Дерепи В.І.,

суддів

Грека Б.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області

на

ухвалу господарського суду Закарпатської області від 8 червня 2007 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22 січня 2008 року

у справі

№ 17/94 (1/186)

за позовом

регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області

до

Тячівської міської ради

третя особа

Тячівська районна рада

про

про видачу свідоцтва про право державної власності

за участю представників сторін:

від позивача –Продан О.С.

відповідача –Ковач І.І.

третьої особи – не з’явився

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2004 року регіональне відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області звернулося в суд з позовом про спонукання Тячівської міської ради видати свідоцтво про право державної власності на нерухоме майно, розташоване за адресою м. Тячів, вул. Незалежності, 18, посилаючись на те, що воно є правонаступником ліквідованого представництва Фонду державного майна України по Тячівському району, якому вказане майно належало на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 64 від 05.02.1998 року.

В подальшому позивач неодноразово доповнював та змінював свої позовні вимоги та остаточно просив зобов’язати Тячівську міську раду видати свідоцтво про право державної власності на нерухоме майно –приміщення адмінбудинку комбінату побутового обслуговування та його надвірних споруд в м. Тячів, вул. Леніна (Незалежності),18.

Справа розглядалась господарськими судами неодноразово.

Останнім рішенням господарського суду Закарпатської області від 21 липня 2006 року, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 05.10.2006 року, в позові було відмовлено.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 8 червня 2007 року (суддя І.Ушак), залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22 січня 2008 року (Г.Мельник, Д.Новосад, О.Михалюк) за результатами перегляду справи за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Закарпатської області від 21.07.2006 року залишене без змін, з огляду на те, що інформація Тячівського районного архіву від 11.04.2007 року щодо створення колективного підприємства "Тячівський райпобуткомбінат" з місцем розташування по вул. Леніна, 12 у м. Тячів внаслідок приватизації майна членами трудового колективу на підставі рішення виконкому Тячівської районної ради від 25.12.1991 року № 803 "Про реєстрацію колективного підприємства "Тячівський райпобуткомбінат" та наказу управління побутового обслуговування населення Закарпатського облвиконкому від 26.12.1991 року № 21 "Про роздержавлення Тячівського райпобуткомбінату" не є нововиявленою, оскільки заявник не довів, що наведені ним обставини не могли бути йому відомі на час розгляду справи, та не підтверджують факту його звернення до Тячівської міської ради з вимогою про видачу свідоцтва про право державної власності на тій підставі, що майно не вибувало із загальнодержавної власності до комунальної.

В касаційній скарзі регіональне відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, посилаючись на порушення судами при прийнятті судових актів норм процесуального права, просить зазначені ухвалу господарського суду Закарпатської області від 08.06.2007 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.01.2008 року скасувати, а позов задовольнити.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Як вказано у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили" від 27.02.1981 року за № 1 не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону.

Аналогічне роз'яснення міститься у пункту 1.1 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 21.05.2002 року за № 04-5/563 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" відповідно до якого виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1.3 цього ж Роз'яснення не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, у разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має прийняти ухвалу про залишення судового рішення без змін.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суди виходили з того, що наведені заявником факти не є нововиявленими обставинами в розумінні статті 112 Господарського процесуального кодексу України, адже зібрані та представлені суду після вирішення спору, зазначені факти не спростовують доводи, покладені в основу рішення суду від 21.07.2006 року, оскільки інформація Тячівського районного архіву від 11.04.2007 року щодо створення колективного підприємства "Тячівський райпобуткомбінат" з місцем розташування по вул. Леніна, 12 у м. Тячів внаслідок приватизації майна членами трудового колективу на підставі рішення виконкому Тячівської районної ради від 25.12.1991 року № 803 "Про реєстрацію колективного підприємства "Тячівський райпобуткомбінат" та наказу управління побутового обслуговування населення Закарпатського облвиконкому від 26.12.1991 року № 21 "Про роздержавлення Тячівського райпобуткомбінату" не є нововиявленою, адже заявник не довів, що наведені ним обставини не могли бути йому відомі на час розгляду справи, та не підтверджують факту його звернення до Тячівської міської ради з вимогою про видачу свідоцтва про право державної власності на тій підставі, що майно не вибувало із загальнодержавної власності до комунальної.

За змістом статті 112 Господарського процесуального кодексу України виникнення нових доказів або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для перегляду рішення за правилами розділу XIII Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів вважає правомірним висновок судів про відсутність підстав для перегляду рішення господарського суду Закарпатської області від 21.07.2006 року за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Закарпатської області від 8 червня 2007 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22 січня 2008 року у справі № 17/94 (1/186) залишити без змін, а касаційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області - без задоволення.

Головуючий, суддя

В.І.Дерепа

Суддя

Б.М.Грек

Суддя

Л.В.Стратієнко