ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.06.08р.

Справа № 25/324-07(39/3-07)

За позовом Приватного підприємства "Плавікс", м. Дніпропетровськ

до Приватного підприємства "Зевс", м. Дніпропетровськ

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Преображенська сільська рада Юр'ївського району Дніпропетровської області,

с. Преображенка Юр'ївського району Дніпропетровської області

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ "Преображенівське", с. Преображенка Юр'ївського району Дніпропетровської області

про визнання права власності

Суддя Чередко А.Є.

Представники:

Від позивача: Мазур Н.І. - дов. № б/н від 07.04.08р.

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи-1: не з’явився.

Від третьої особи-2: дир. Опанасенко І.П., прот. № 1 від 03.02.2000р.

За участю: прокур. Кріпак Н.В. - посв. №148 від 19.09.03р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на майно – внутрішньогосподарські зрошувальні системи, розташовані на землях Преображенської сільської ради Юріївського району Дніпропетровської області. Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що спірне майно належить позивачеві на праві власності згідно договору купівлі-продажу № 377-23 від 01.03.2004 року, укладеного між ним та відповідачем, оригінал якого був випадково втрачений позивачем, під час проведення ремонту в офісі підприємства.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2007р. у справі № 39/3-07 задоволено позов приватного підприємства "Плавікс" до приватного підприємства "Зевс" про визнання за ПП "Плавікс" права власності на майно - внутрішньогосподарські зрошувальні системи, розташовані на землях Преображенської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.11.2007р. у справі № 39/3-07 за касаційним поданням заступника прокурора Дніпропетровської області рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2007р. у справі № 39/3-07 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2008р. до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Преображенську сільську раду Юр'ївського району Дніпропетровської області, а ухвалою від 08.04.2008р. - ТОВ "Преображенівське".

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, повноваженого представника в судове засідання не направив.

Треті особи і прокурор Дніпропетровської області заперечують проти задоволенню позову, оскільки спірне майно є власністю Преображенської сільської раду Юр'ївського району Дніпропетровської області, яка прийняла це майно у 2004р. до комунальної власності від ТОВ "Преображенівське", яке було попереднім власником цього майна та ніколи не відчужувало його на користь інших осіб.

Відповідач та третя особа-1 не забезпечили явку представників до судового засідання. Враховуючи закінчення встановленого законом строку на вирішення спору у справі та належне і своєчасне повідомлення судом відповідача та третю особу-1 про час та місце судового засідання у справі, що підтверджується наявними у справі доказами, достатність матеріалів справи для прийняття рішення по суті спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача та третьої особи-1.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи-2 та прокурора, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається зі змісту позовної заяви 01.03.2004 року між Приватним підприємством “Плавікс” (надалі Позивач), та Приватним підприємством “Зевс” (надалі Відповідач) було укладено договір купівлі-продажу № 377-23 відповідно до умов якого Відповідач продав, а Позивач придбав у власність внутрішньогосподарську зрошувальну систему, розташовану на землях Преображенської сільської ради Юрійвського району Дніпропетровської області, але в січні 2006 року в результаті проведення ремонту в офісі підприємства, вищезазначений договір був втрачений разом з іншою бухгалтерською документацією 2001-2004 років.

В підтвердження набуття права власності на спірне майно позивачем до матеріалів справи надано копію Акта приймання-передачі внутрішньогосподарської зрошувальної системи, розташованої на землях Преображенської сільської ради Юрійвського району Дніпропетровської області площею 1809 га від 12.03.2004 року (а.с. 10), згідно якого Відповідач передав, а Позивач прийняв вищенаведене майно на умовах договору купівлі-продажу № 377-23 від 01.03.2004 року, та сплатив Відповідачеві вартість придбаного майна у розмірі 100 000 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ.

Факт здійснення оплати придбаного майна, також підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера ( а.с. 9), виданого ПП “Зевс”, згідно якого від Позивача прийнято оплату за внутрішньогосподарську зрошувальну систему в розмірі 100 000 грн. 00 коп.

Оригіналу або належним чином завіреної копії договору купівлі-продажу № 377-23 від 01.03.2004 року сторонами суду не надано.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, спірна зрошувальна система 04.08.2004р. була безоплатно передана її власником –ТОВ „Преображенівське” до комунальної власності Преображенської сільської ради на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.2003 року № 1253 "Про затвердження Порядку безоплатної передачі до комунальної власності об"єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних мереж колективних сільгосппідприємств, що не підлягають паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передачі на баланс підприємств правонаступників", про що відповідною комісією було складено акт приймання-передачі.

Зазначений акт було затверджено рішенням Юр"ївської районної ради Дніпропетровської області № 141-19/ XXIV від 17.08.2004 року.

Рішенням Преображенської сільської ради Юр"ївського району Дніпропетровської області № 127-16/ХХІУ від 22.10.2004 року було прийнято на баланс у комунальну власність внутрішньогосподарські меліоративні системи ТОВ „Преображенівське” та затверджено відповідний акт прийому-передачі. На час розгляду справи спірні внутрішньогосподарські зрошувальні системи знаходяться на балансі Преображенської сільської ради, що підтверджується довідкою останної № 186 від 13.03.2008р.

Як вбачається з вищенаведених доказів, а також довідки ТОВ „Преображенівське” № 40 від 07.08.2004р. про знаходження на бухгалтерському обліку останнього спірного майна; акту передач-приймання спірного майна від 03.03.200ор. від КСП „Зоря” до ТОВ „Преображенівське”; Статуту ТОВ „Преображенівське”, згідно з яким останнє є правонаступником КСП „Зоря”; пояснень ТОВ „Преображенівське”; акту огляду технічного стану зрошувальної системи Преображенської сільської ради Юр’ївського району від 16.05.2006р., спірна зрошувальна мережа протяжністю 33,066 км. на площі 1809 гектарів Преображенської сільській раді Юр"ївського району Дніпропетровської області була збудована КСП „Зоря” у 1985р. за державні кошти та у 2004р. передана правонаступником останнього - ТОВ „Преображенівське” до комунальної власності Преображенської сільської ради. До часу передачі спірної зрошувальної системи до комунальної власності Преображенської сільської ради вона знаходилася у власності ТОВ „Преображенівське” та будь-якій особі не відчужувалася (рішення не приймалися, договори не укладалися, гроши не отримувалися).

На підтвердження набуття Приватним підприємством “Зевс” права власності на спірну зрошувальну систему позивач надав до суду копію договору купівлі-продажу № 102 від 07.02.2000р., згідно з яким Колгосп „Зоря” продав зрошувальну систему приватному підприємцю Сулиман М.К. та договір купівлі-продажу від 11.07.2000р., згідно з яким приватний підприємець Сулиман М.К. продав зрошувальну систему ПП „Зевс”.

Між тим, позивачем не надано оригіналів зазначених договорів, а надані копії не завірені належним чином, отже не можуть бути належним доказом у справі в силу 32, 34, 36 ГПК України.

Окрім того, ТОВ „Преображенівське” заперечує укладення договору № 102 від 07.02.2000р. з ПП Сулиман М.К. та стверджує про фальсифікацію підпису голови Опанасенко І.П. на цьому договорі.

Також, суд враховує, що Статут ТОВ „Преображенівське”, яке є правонаступником КСП „Зоря” зареєстровано Юр’ївською районною державною адміністрацією 02.02.2000р., отже на час укладення договору № 102 від 07.02.2000р. КСП „Зоря” вже було припиненим. На час же укладення між ПП „Плавікс” та ПП „Зевс” договору купівлі-продажу № 377-23 від 01.03.2004 року, державну реєстрацію ПП „Зевс” було скасовано рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2003р. у справі № А2/303 внаслідок не подання протягом року податкової звітності до Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська, що свідчить про відсутність ведення фінансово-господарської діяльності ПП „Зевс” у 2004р. та відповідно про неможливість укладення зазначеного договору.

Таким чином, позивачем всупереч вимогам ст.ст. 33, 34 ГПК України не доведено належними доказами права власності ПП „Зевс” на спірну зрошувальну систему та відповідно правомірності укладення договору купівлі-продажу № 377-23 від 01.03.2004 року, на який позивач посилається в обгрунтування виникнення у нього права власності на спірне майно та задоволення позовних вимог.

Твердження позивача, також спростовується доказами наданими третіми особами, з яких вбачається, що станом на 01.03.2004р. власником спірного майна було ТОВ „Преображенівське”, а на час розгляду справи ним є Преображенська сільська рада Юр'ївського району Дніпропетровської області, зокрема на підставі Рішення Преображенської сільської ради Юр"ївського району Дніпропетровської області № 127-16/ХХІУ від 22.10.2004 року, яке недійсним не визнавалось (доказів не надано).

З огляду на вищенаведене та приписи ст.ст. 203, 215, 216, 228, 317, 318, 319, 321, 327, 328, 658 ЦК України, суд вважає, що договір купівлі-продажу № 377-23 від 01.03.2004 року є нікчемним правочином, тому не є підставою виникнення у позивача права власності на спірне майно, яке належить на праві власності іншій особі.

Враховуючи усе вищевикладене, позовні вимоги позивача є безпідставними та неправомірними, тому не підлягають задоволенню. Судові витрати за розгляд справи слід віднести на позивача.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 203, 215, 216, 228, 317, 318, 319, 321, 327, 328, 658 ЦК України, ст.ст. 32, 33, 34, 36, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, –

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя

А.Є. Чередко

Рішення підписано