Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2008 р. Справа № 9/170-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О., судді Такмаков Ю.В. , Барбашова С.В.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства «Сумська маслосирбаза», м. Суми (вх. № 1043 С/3) на рішення господарського суду Сумської області від 11.04.08 р. по справі № 9/170-08

за позовом Комунального підприємства "Сумська маслосирбаза" м. Суми

до Приватного підприємства "EVRO - ALFA" м. Суми

про визнання недійсною третейськоъ угоди, -

встановила:

У березні 2008 року позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою про визнання третейської угоди від 01.01.2007р. № 01/01/07, укладеної між сторонами по справі, недійсною.

Рішенням господарського суду Сумської області від 11.04.2008р. по справі № 9/170-08 (суддя Лущик М.С.) в позові відмовлено в зв’язку з недоведеністю позовних вимог. Суд дійшов висновку, що позивачем не надано обґрунтованих пояснень з приводу наявності його порушених прав або охоронюваних законом інтересів укладенням третейської угоди від 01.01.2007р. № 01/01/07, твердження позивача не доведені ним у встановленому законом порядку і не підтверджені жодним доказом.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що при винесенні рішення місцевим судом були порушені норми матеріального права, а також неповністю з’ясовані обставини, які мають значення для справи, при цьому, зокрема, зазначає, що вказана третейська угода здійснена з недодержанням моральних засад суспільства, з наміром завдати шкоди іншій особі в обмеженні захисту інтересів в судах. Позивач вважає, що зміст третейської угоди суперечить ст.124 Конституції України, а також ст.ст. 13, 15, 16, 203, 215 Цивільного кодексу України. Просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 11.04.2008р. по справі № 9/170-08 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги КП «Сумська маслосирбаза» та визнати третейську угоду від 01.01.2007р. № 01/01/07 недійсною.

Відповідач 20.05.2008р. надіслав до Харківського апеляційного господарського суду клопотання, в якому просив розглянути справу без участі свого представника. Крім того, вважає апеляційну скаргу не обґрунтованою, а рішення місцевого господарського суду правомірним та законним, просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

23.05.2008р. позивач надіслав до суду апеляційної інстанції клопотання, в якому просив перенести розгляд справи № 9/170-08 на місяць вересень, в зв’язку з достроковим відрядженням за кордон.

В судове засідання Харківського апеляційного господарського суду 27.05.2008р. представники сторін не з’явились.

Колегія суддів залишає клопотання позивача про відкладення розгляду справи без задоволення, оскільки викладені обставини не підтверджені документальними доказами, а позивач мав можливість направити до судового засідання апеляційної інстанції іншого представника, до того ж ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.05.2008р. про порушення провадження у справі сторони попереджено, що в разі неявки представників сторін, справа може бути розглянута без їх участі.

Отже, враховуючи те, що судом апеляційної інстанції у відповідності до статей 4-3, 22 Господарського процесуального кодексу вжито необхідних заходів для всебічного та повного розгляду справи по суті, а сторони були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представників позивача та відповідача за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши уповноважених представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення без змін, виходячи з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, 01 січня 2007 року між КП «Сумська маслосирбаза» та ПП «EVRO – ALFA» була укладена третейська угода до договору 01/01/07, зміст якої викладений пунктом 6.5 договору, відповідно до якого сторони домовились, що будь-який спір, що виникає щодо цього договору або у зв’язку з ним, підлягає передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого третейського суду при Сумській торгово-промисловій палаті. Сторони погоджуються з тим, що в процесі розгляду і вирішення спору буде Регламент Постійно діючого третейського суду при Сумській торгово-промисловій палаті. Третейський розгляд справи здійснюється Постійно діючим третейським судом при торгово-промисловій палаті у складі одноособового третейського судді. Який призначається головою Постійного діючого третейського суду при торгово-промисловій палаті.

Місцевий господарський суд в своєму рішенні дійшов висновку, що зазначену поведінку сторін відносно укладеної третейської угоди відповідно до договору 01/01/07 від 01.01.2007р. передбачено та регламентовано діючим законодавством, дана угода не порушує конституційні норми та норми цивільного законодавства.

При цьому судове рішення вмотивоване посиланням на конституційне право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин, одним із засобів якого є саме звернення до третейського суду.

Процедурні питання укладання угоди про передачу справи на розгляд третейського суду визначено статтями 5 та 12 Закону України «Про третейські суди».

Суд першої інстанції, виходячи з системного аналізу вказаних статей Закону, статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, а також враховуючи приписи статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язкового виконання сторонами умов договору, визначився про відсутність підстав для визнання недійсною третейської угоди, укладеної між сторонами по справі, в зв’язку з чим визнав позовні вимоги позивача незаконними та такими, що задоволенню не підлягають.

З даними висновками господарського суду повністю погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, оскільки згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Оскаржене рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки суд при його прийнятті взяв до уваги обставини, суттєві для розгляду цього спору, а висновки, викладені в ньому, узгоджуються з приписами норм чинного законодавства, які в даному випадку регулюють спірні правовідносини, що призвело до прийняття правомірного рішення.

Позивач в апеляційній скарзі посилається на те, що третейська угода 01/01/07 від 01.01.2007р., в порушення ст. 124 Конституції України, здійснена з недодержанням моральних засад суспільства, з наміром завдати шкоди іншій особі, а саме в обмеженні захисту інтересів КП «Сумської маслосирбази» в судах, вважає, що зміст третейської угоди суперечить нормам Цивільного кодексу України, зокрема, статям 13, 15,16 цього Кодексу, а також не відповідає частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України, загальні вимоги додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Колегія суддів визнає безпідставність таких тверджень, виходячи з наступного.

Частиною 4 статті 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» встановлено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Статтею 12 Закону встановлено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Якщо сторони не домовились про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також: при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди.

За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.

Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження.

Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Таким чином, в даному випадку, посилання в пункті 6.5 договору № 01/01/07 від 01.01.2007р. про третейський розгляд спору, є третейською угодою, сам договір укладений в письмовій формі, скріплений печатками сторін, тобто сторони вільно визначились стосовно вирішення спорів, що виникають щодо цього договору або в зв’язку з ним шляхом передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого третейського суду при Сумській торгово-промисловій палаті.

Отже, з урахуванням викладеного, а також беручи до уваги, що відповідно до приписів цивільного законодавства сторони вільно визначають умови своїх договірних зобов’язань, законодавством України не встановлено обмежень, заборон чи особливих умов укладення договорів про надання охоронних послуг; сама третейська угода укладена з додержанням правил передбачених статтею 12 Закону України «Про третейські суди», а положення даного Закону ніяким чином не порушують припис статті 124 Конституції України про здійснення правосуддя виключно судами, оскільки третейський розгляд не є правосуддям, а рішення третейських судів є лише актами недержавної юрисдикційної діяльності з вирішення спорів сторін у, сфері цивільних і господарських відносин, колегія суддів визнає безпідставність позовних вимог КП «Сумської маслосирбази» щодо визнання третейської угоди недійсною.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування відповідно до приписів статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

При таких обставинах, враховуючи, що позивач ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді не надав належних доказів обґрунтованості та правомірності заявлених позовних вимог, а наведені в апеляційній скарзі твердження позивача про порушення його прав ґрунтуються лише на міркування та припущеннях, та не підтверджені ні документальними доказами, ні матеріальними нормами права, а тому колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги про визнання недійсною третейської угоди 01/01/07 від 01.01.2007р., укладеною між КП «Сумської маслосирбази» та ПП «EVRO – ALFA». не підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга позивача позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду Сумської області від 11.04.2008р. по справі № 9/170-08 прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, а доводи позивача з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 627, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 5, 12 Закону України «Про третейські суди», ст. ст. 32-34, 43, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 11.04.2008р. по справі № 9/170-08 залишити без змін.

Головуючий суддя Демченко В.О.

Судді Такмаков Ю.В.

Барбашова С.В.