СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.05.2008
Справа  № 4/17

За
позовом   Приватного підприємця ОСОБА_1, с. Драгово
Хустського району

До відповідача
1  Драгівської сільської ради, с. Драгово Хустського району

До
відповідача 2 Приватного
підприємця ОСОБА_2, с. Драгово Хустського району

Суддя  Л.С. Журавчак

За участю представників:

Від позивача -ОСОБА_1, приватний
підприємець

Від відповідача  1 -  не
з'явився

Від відповідача 2 -ОСОБА_3,
представник по дов. від 13.10.2007р.

СУТЬ
СПОРУ:  про визнання недійсним договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 11 травня 2006р.

Позивач підтримав позовні вимоги в
повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві.

Підкреслює, що неодноразово звертався
до Драгівської сільської ради з заявою про продаж земельної ділянки,
розташованої в с. Драгово по вул. Леніна площею 0,0120 га, однак вказана
земельна ділянка всупереч приписам ст. 127 Земельного кодексу України продана
не на конкурентних засадах (аукціон, конкурс), а шляхом викупу її підприємцем
ОСОБА_2

Драгівська сільська рада в
адресованому господарському суду листі від 06.05.2008р. № 88 повідомила, що не
має претензій до приватного підприємця ОСОБА_2 з приводу викупу земельної
ділянки розміром 0,0120 га по вул. Леніна, б/н поза аукціоном в зв'язку з тим,
що витрати на участь в аукціоні перевищують дохід від продажу земельної
ділянки, а також, що рішення про продаж землі прийнято на сесії сільської ради.

Однак, листом від 07.05.2008р. № 97,
переданим суду позивачем (без зазначення радою адресата), Драгівська сільська
рада повідомила, що не заперечує проти продажу спірної земельної ділянки через
аукціон.

Приватний підприємець ОСОБА_2 просить суд у
задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на наступне.

Земельна ділянка площею 120 кв. м.,
яка знаходиться в с. Драгово по вул. Леніна, б/н, поруч із будівлею позивача,
була надана відповідачу у користування із земель запасу сільської ради на
умовах оренди для будівництва магазину рішенням сільської ради від 30.03.2004р.
після відповідної процедури попереднього погодження місця розташування об'єкта.

Рішення рада прийняла у межах наданих
їй Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні” повноважень у
відповідності до ст. 12 Земельного кодексу України та згідно з Законом України
„Про оренду землі” (ст. 7) і в період їх чинності вони ніким не оспорювалися та
не скасовувалися.

28.02.2005р. між приватним підприємцем
ОСОБА_2 і Драгівською сільською радою було укладено договір оренди на 1 рік. У
зв'язку з наближенням закінчення строку оренди та затримкою у виготовленні
технічної документації, рішенням сільської ради від 27.01.2006р. № 2 строк
оренди цієї земельної ділянки на умовах укладеного договору було продовжено до
виготовлення технічної документації, пов'язаної з викупом.

Порушень ст. 127 Земельного кодексу
України при цьому не допущено, оскільки на земельній ділянці приватним
підприємцем ОСОБА_2 розпочато будівництво об'єкта нерухомості, підтверджене
довідкою Хустського ДПТІ від 31.01.2006р.

Крім того, в ст. 128 вказаного
кодексу наведено виключний перелік підстав для відмови у продажу землі, через
відсутність яких клопотання підприємця ОСОБА_2 радою було задоволено.

Після надання дозволу на викуп
підприємцем було дооформлено матеріали щодо викупу земельної ділянки та подано
їх на розгляд сільської ради для затвердження ціни та здійснення продажу, що і
було зроблено сільською радою шляхом прийняття відповідного рішення від
12.04.2006р. № 1. Раніше укладений договір оренди було припинено у зв'язку з
одержанням орендарем землі у власність, в порядку, передбаченому ст. 26 Закону
України „Про оренду землі”.

Підкреслює, що позивач не надав
доказів про те, що його клопотання перед сільською радою стосувалися саме
викупленої відповідачем земельної ділянки.

Вважає, що мав, як орендар, переважне
право викупу земельної ділянки.

Зауважує, що протягом більше чотирьох років (з
дати звернення 18.09.2002р.) позивач жодного разу не звернувся за захистом
свого права з відповідним адміністративним позовом до суду на бездіяльність
посадових осіб органу місцевого самоврядування щодо вирішення його прохань чи з
приводу відмови у викупі землі у власність.

Зазначає, що оспорюваний договір
купівлі-продажу землі відповідає як загальним вимогам щодо дійсності
правочинів, передбаченим ст. 203 Цивільного кодексу України, так і спеціальним,
визначеним ст. 132 Земельного кодексу України.

Вважає, що факту порушення прав
позивача немає у зв'язку із відсутністю таких прав щодо вказаної земельної
ділянки взагалі.

В судовому засіданні за згодою
представників сторін було оголошено перерву відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України до 13.05.2008р. (14 год. 15 хв.).

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2006 року між Драгівською
сільською радою і приватним підприємцем ОСОБА_2 на підставі рішення сільської
ради від 12.04.2006р. № 1 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,0120 га, кадастровий номер 01002  0028, розташованої в с. Драгові Хустського
району по вул. Леніна, б/н. Договір посвідчено приватним нотаріусом Хустського районного
нотаріального округу ОСОБА_4  за
реєстровим номером 3299.

Позивач подав суду докази про те, що
неодноразово звертався з письмовими заявами до Драгівської сільської ради з
проханням про надання або продаж йому цієї, як він стверджує, ділянки, оскільки
вона знаходиться поруч з його будинком, проте рада не задовольнила ці
клопотання (листи позивача від 16.09.2002р. ( вх. ради № 108 від 18.09.2002р.),
від 07.09.2005р. (вх. № 95 від 08.09.2005р.), від 13.09.2005р. (вх. № 97 від
13.09.2005р.), від 19.04.2006р. (вх. № 52 від 19.04.2006р.).

Однак, 27 січня 2006р. Драгівська
сільська рада прийняла рішення про надання дозволу на викуп земельної ділянки
на вул. Леніна, б/н в с. Драгові ОСОБА_2 для будівництва магазину по продажу промислових
товарів.

Рішенням Хустського районного суду
від 16 червня 2006р. у справі № 2-327/2006 за позовом ОСОБА_1 рішення 23 сесії
4 скликання Драгівської сільської ради від 27 січня 2006 р. в частині надання
дозволу на викуп земельної ділянки ОСОБА_2 було визнано недійсним.

12 квітня 2006 року Драгівська
сільська рада прийняла рішення про продаж приватному підприємцю ОСОБА_2
земельної ділянки площею 120 кв. м. для будівництва магазину.

На підставі вказаного рішення ради і був
укладений відповідачами договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11 травня
2006р.

Позивач вважає, що вказаний договір
укладений з порушенням ст. 127 Земельного кодексу України, якою встановлено, що
продаж земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та
юридичним особам здійснюється на конкурентних засадах, крім викупу земельних
ділянок, на яких розташований об'єкт нерухомого майна, що є власністю покупців
цих ділянок.

Посилаючись на порушення вимог
зазначеної статті при укладенні договору купівлі-продажу від 11 травня 2006р.,
просить визнати його недійсним і застосувати наслідки недійсності правочину.

Заслухавши пояснення представників
сторін і оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про відмову
в позові з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 Земельного
кодексу України продаж земельних ділянок державної та комунальної власності
громадянам та юридичним особам здійснюється на конкурентних засадах (аукціон,
конкурс), крім викупу земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого
майна, що є власністю покупців цих ділянок.

Порядок продажу земельних ділянок
державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам визначений
ст. 128 вказаного кодексу.

Відповідач подав суду докази про те,
що у встановленому законом порядку набув права власності на земельну ділянку.

На підставі рішення десятої сесії
4-го скликання Драгівської сільської ради від 30.03.2004р.  відповідачами укладено договір оренди від
28.02.2005р. земельної ділянки площею 0,0120 га для будівництва магазину, що
пройшов державну реєстрацію у Закарпатській регіональній філії ДП „Центр ДЗК”.

Відповідно до п. 8 вказаного договору
він укладений на 1 (один) рік з правом викупу.

Рішенням двадцять третьої сесії 4-го
скликання Драгівської сільської ради від 27.01.2006р. № 2 надано дозвіл ОСОБА_2
на продовження строку договору оренди земельної ділянки на час виготовлення
технічної документації, пов'язаної з викупом ( п. 1), а також дозвіл на викуп
цієї земельної ділянки (п. 2).

Рішенням Хустського районного суду
від 16.06.2006р. у справі № 2-327 за позовом ОСОБА_1 визнано недійсним рішення
Драгівської сільської ради від 27.01.2006р. № 2 в частині надання ОСОБА_2
дозволу на викуп земельної ділянки площею 0,0120, розташованої в с. Драгово по
вул. Леніна, б/н.

Однак, Драгівська сільська рада своїм
рішенням від 12.04.2006р. № 1

1)          погодила звіт про експертну  оцінку земельної ділянки несільськогосподарського
призначення, що перебувала в користуванні у приватного підприємця ОСОБА_2
згідно з договором оренди.

2)          затвердила вартість земельної ділянки
площею 120 кв. м. в розмірі 3685,20 грн. на підставі експертної грошової оцінки
та продала цю земельну ділянку приватному підприємцю ОСОБА_2

3)          зобов'язала сільського голову
забезпечити оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки та видати в
установленому порядку Державний акт на право власності на землю.

На підставі вказаного
рішення між Драгівською сільською радою і приватним підприємцем ОСОБА_2 було
укладено нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки від
11.05.2006р. (реєстровий номер 3299).

Зазначений
договір не суперечить приписам ст. 127 Земельного кодексу України, оскільки
вимоги щодо обов'язковості продажу земельних ділянок державної та комунальної
власності не поширюються на право викупу земельних ділянок, на яких розташовані
об'єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок, а також на
земельні ділянки, які належать цим особам на праві землекористування ( ч. 2 ст.
127, ст. 128 Земельного кодексу України).

Відповідач
подав суду докази щодо перебування викупленої земельної ділянки в нього в
оренді, а також довідку Хустського ДПТІ від 31.01.2006р. про належне йому майно
на цій ділянці.

Крім того,
договір відповідає вимогам про дійсність правочинів, передбаченим ст. 203
Цивільного кодексу України, а також вимогам про зміст угод про перехід права
власності на земельні ділянки, визначеним ст. 132 Земельного кодексу України.

Позивач же
належним чином не доказав ні факту перебування спірної земельної ділянки в
нього в оренді, ні сплати за неї земельного податку, ні факту подання раді заяв
про передачу в оренду чи продаж саме ділянки, проданої відповідачу 2.

За таких
обставин справи позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 127, 128, 132 Земельного кодексу України, ст.
203 Цивільного кодексу України, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального
кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1.          У позові відмовити повністю.

2.          Судові витрати віднести на позивача.

Рішення
виготовлено у повному обсязі і підписано 17.06.2008р. та набирає законної сили
відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Л. С. Журавчак