ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

08.09.2008

Справа №2-7/5009-2008

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Крименерго» (95034, м.Сімферополь, вул. Київська, 74/6)

До відповідача Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим (95000, м. Сімферополь, вул. К. Лібкнехта, 16)

Треті особи: 1) Відділ державної виконавчої служби Феодосійського міського управління юстиції (98100, м. Феодосія, вул. Бойова, 2); 2) Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора №3» (98100, м. Феодосія, вул. Гарнаєва, 75)

Про стягнення 18 755,83 грн.

Суддя І. І. Дворний

представники:

Від позивача – Бєлогуб Г. Б., предст., дов. №008-Д від 03.01.2008 р.

Від відповідача - Касаткіна О. С., предст., дов. №08/01-12/868 від 04.03.2008 р.

Від третіх осіб: 1) Касаткіна О. С., предст., дов. №9016 від 18.06.2008 р.; 2) не з’явився.

Суть справи: Відкрите акціонерне товариство «Крименерго» звернулося до Господарського суду АР Крим з позовом до Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим про стягнення суми заподіяної шкоди у розмірі 18 755,83 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням ГС АР Крим від 04-18.11.2004 р. у справі №2-21/13866-2004 з КП «ЖЕК №3» на користь ВАТ «Крименерго» була стягнута сума заборгованості в розмірі 40 543,21 грн. та 1677,28 пені, всього – 42 220,49 грн., на виконання якого був виданий відповідний наказ, а відділом ДВС Феодосійського МУЮ 22.02.2005 р. було відкрито виконавче провадження. Однак, постановою від 11.07.2005 р. виконавче провадження було припинено у зв’язку з фактичним погашенням суми боргу, оскільки частина боргу була оплачена боржником в добровільному порядку, а сума у розмірі 18 755,83 грн. була списана з розрахункового рахунку боржника на депозитний рахунок ВДВС Феодосійського МУЮ для подальшого перерахування на рахунок стягувача. ВАТ «Крименерго» зазначило, що грошові кошти у сумі 18 755,83 грн. на розрахунковий рахунок стягувача не надходили, незважаючи на надання державним виконавцем Голубінською В. Ю. копії платіжного доручення №1114 від 01.07.2005 р. на суму 18 755,83 грн. Після цього, КП «ЖЕК №3» звернулося до Господарського суду АР Крим з позовом до ВДВС Феодосійського МУЮ та Головного управління державного казначейства України в АР Крим про стягнення 18 755,83 грн. шкоди, в задоволенні якого рішенням від 17.05-15.06.2007 р. у справі №2-2/5724-2007 було відмовлено. Позивач повідомив, що у вказаному рішенні було зазначено, що грошові кошти у сумі 18 755,83 грн. на розрахунковий рахунок ВАТ «Крименерго» або його структурного підрозділу не надходили, як і не були списані з рахунку ВДВС Феодосійського МУЮ за платіжним дорученням №1114 від 01.07.2005 р. ВАТ «Крименерго» зазначило, що після звернення до відповідача з проханням перерахувати належну суму коштів, в листі №03-1/7-581 від 18.03.2008 р. ВДВС Феодосійського МУЮ повідомив, що кошти у сумі 18 755,83 грн. на депозитному рахунку відсутні, а 27.10.2006 р. відносно державного виконавця Голубінської Ю. С. було порушено кримінальну справу №6 за фактом привласнення грошових коштів та службового підроблення. За таких обставин, керуючись статтями 16 та 1172 Цивільного кодексу України, Відкрите акціонерне товариство «Крименерго» просить стягнути з Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим заподіяну працівником відповідача під час виконання службових обов’язків шкоду у сумі 18 755,83 грн.

Ухвалою ГС АР Крим від 25.04.2008 р. було порушено провадження у справі та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог та предмет спору, Відділ державної виконавчої служби Феодосійського міського управління юстиції та Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора №3».

Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що вина Голубінської Ю. С. на теперішній час не доведена, а тому правові підстави для стягнення шкоди відсутні.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи судом не вбачається.

Розгляд справи відкладався у порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

За клопотанням сторін строк розгляду був продовжений у порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, суд

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Господарського суду АР Крим від 04-08.11.2004 р. у справі №2-21/13866-2004 (а. с. 5-6) з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №3» на користь Відкритого акціонерного товариства «Крименерго» було стягнуто 40 543,21 грн. заборгованості, 1 677,28 грн. пені, всього – 42 220,49 грн. На примусове виконання рішення був виданий наказ від 20.01.2005 р. (а. с. 7).

Як встановлено судом та не заперечується по суті сторонами і третіми особами, боржник самостійно погасив частину боргу у сумі 23 464,66 грн.

У зв’язку з тим, що рішення суду в повному обсязі в добровільному порядку не виконано, з розрахункового рахунку КП «Житлово-експлуатаційна контора №3» на депозитний рахунок відділу ДВС Феодосійського МУЮ примусово були списані кошти у розмірі 18 755,83 грн.

Постановою ВДВС Феодосійського МУЮ від 11.07.2005 р. виконавче провадження було закінчено у зв’язку з фактичним виконанням рішення суду (а. с. 37).

Однак, у зв’язку з ненадходженням коштів у розмірі 18 755,83 грн. на рахунок стягувача (ВАТ «Крименерго»), КП «Житлово-експлуатаційна контора №3» звернулося до Господарського суду АР Крим з позовом до ВДВС Феодосійського МУЮ та Головного управління державного казначейства України в АР Крим про стягнення 18 755,83 грн. шкоди, у задоволенні якого рішенням від 17.05-15.06.2007 р. у справі №2-2/5724-2007 було відмовлено (а. с. 8). У вказаному рішенні судом було встановлено, що грошові кошти у сумі 18 755,83 грн. на розрахунковий рахунок ВАТ «Крименерго» або його структурного підрозділу не надходили, як і не були списані з рахунку ВДВС Феодосійського МУЮ за платіжним дорученням №1114 від 01.07.2005 р., що підтверджується довідкою ВАТ «Крименерго» №06/1784 від 06.06.2007 р. (а. с. 9), листом Кіровського РЕМ №1-329 від 24.05.2007 р. (а. с. 10) та доповненням до відзиву Головного управління державного казначейства України в АР Крим (а. с. 11).

Після цього, позивач листами №10187 від 14.01.2008 р. (а. с. 12) та від 25.02.2008 р. (а. с. 14) звернувся до ВДВС Феодосійського МУЮ з проханням перерахувати належну суму коштів, на що в листі №03-1/7-581 від 18.03.2008 р. відповідач повідомив, що кошти у сумі 18 755,83 грн. на депозитному рахунку відсутні, а 27.10.2006 р. відносно державного виконавця Голубінської (Думанян) Ю. С. було порушено кримінальну справу №6 за фактом привласнення грошових коштів та службового підроблення.

На підставі наведеного позивач просить стягнути з Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим шкоду, заподіяну працівником ВДВС Феодосійського МУЮ, у сумі 18 755,83 грн., посилаючись при цьому на положення статті 1172 Цивільного кодексу України.

Так, згідно з положеннями статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, частиною 1 статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Отже, роботодавці – юридичні та фізичні особи, є боржниками у зобов’язаннях щодо відшкодування шкоди, завданої їхніми працівниками під час виконання ними трудових обов’язків. Критерієм для розмежування випадків, коли відповідальність за дії працівника несе роботодавець, від випадків, коли така відповідальність покладається безпосередньо на працівника, є виконання працівником трудових обов’язків в момент правопорушення.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (шкода); причинний зв’язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина правопорушника.

З огляду на викладене, можна зробити висновок, що відшкодуванню підлягає завдана шкода, тобто шкода, причиною якої є порушення зобов’язання, якого припустився боржник. Отже, між порушенням та шкодою має бути причинний зв’язок. За відсутністю такого зв’язку шкода не відшкодовується. При вирішенні питання про наявність чи відсутність причинного зв’язку слід враховувати, що необхідно виявляти зв’язок між саме між порушенням зобов’язання (причому обов’язково винним) та шкідливими наслідками (шкодою), а не між діями (бездіяльністю) боржника взагалі та шкодою.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди” від 27.03.1992 р. №6 (з подальшими змінами), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв’язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини, крім випадків, передбачених ст.456 ЦК.

Отже, вина є необхідною складовою частиною цивільного правопорушення, яка, в свою чергу, є передумовою для стягнення шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що постановою прокурора м. Феодосії від 27.10.2006 р. відносно державного виконавця ВДВС Феодосійського МУЮ Голубінської Ю. С. було порушено кримінальну справу за фактом привласнення чужого майна, яке знаходиться в його віданні, а також службового підроблення, за ознаками ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України.

В отриманому на запит суду листі Прокуратури м. Феодосії №1260н/п-06 від 13.06.2008 р. зазначено, що всього в ході досудового слідства відносно Думанян Ю. С. (Голубінської) було порушено 18 епізодів за фактом заволодіння грошовими коштами на загальну суму 1084 тис. грн.

Постановою старшого слідчого прокуратури м. Феодосії від 25.12.2006 р. було зупинено досудове слідство по кримінальній справі за звинуваченням Думанян (Голубінської) Ю. С. за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України у зв’язку з тим, що місцезнаходження обвинуваченого невідоме.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно з частиною 2 статті 15 Кримінально-процесуального кодексу України ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню інакше як за вироком суду й відповідно до закону.

Отже, враховуючи те, що матеріальна шкода була заподіяна позивачеві карними діяннями Думанян (Голубінської) Ю. С., доказом наявності вини у вчиненні злочину може бути виключно обвинувальний вирок суду. Це вбачається також з самого визначення терміну «вирок», наведеного в статті 32 КПК України.

Проте, на теперішній час відсутній вирок суду, який би свідчив про вину Думанян (Голубінської) Ю. С. у вчиненні злочинів, і, як наслідок, в заподіянні ВАТ «Крименерго» шкоди. В свою чергу, відсутність вини як необхідної складової частини правопорушення, свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача шкоди.

Крім того, приймаючи рішення про відмову в позові суд виходить з наступного.

Так, з наявної в матеріалах справи довідки Головного управління статистики в АР Крим №05.3-5/1701 від 30.05.2008 р. (а. с. 46) вбачається, що Відділ державної виконавчої служби Феодосійського міського управління юстиції є самостійною юридичною особою. Отже, оскільки на час заподіяння шкоди Думанян (Голубінська) Ю. С. була працівником ВДВС Феодосійського МУЮ, а не Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, належним відповідачем у цій справі є саме ВДВС Феодосійського МУЮ, у зв’язку з чим позов ВАТ «Крименерго» пред’явлений не до тієї особи, яка має відповідати за заподіяну шкоду.

За таких обставин, всебічно та в повному обсязі дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи документи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Крименерго» задоволенню не підлягають.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу суд залишає за позивачем у справі відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.