ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008 р.

№
23/173-б

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого

Удовиченка
О.С.

суддів
:

Мамонтової
О.М., Хандуріна М.І.

розглянувши  касаційну скаргу

ДПІ у
Подільському районі м. Києва

на  ухвалу та постанову господарського суду м. Києва від
04.09.2007 Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2008

у
справі

№
23/173-б господарського
суду м. Києва

за
заявою

ТОВ
"Інфокс"

до

ЗАТ
"Укрнафтосервіс"

про

банкрутство

арбітражний
керуючий

ОСОБА_1

в судовому засіданні взяли участь  представники :

арбітражного
керуючого

ОСОБА_2

ДПІ у
Подільському районі м. Києва

Циганкова
В.О.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою
господарського суду м. Києва  від
04.09.2007 (суддя Демидова А.М.) визнано кредиторами ЗАТ
"Укрнафтосервіс" із відповідними сумами вимог, затверджений реєстр
вимог кредиторів ЗАТ "Укрнафтосервіс" на загальну суму 38 670 144
грн. 38 коп., розпорядника майна ЗАТ "Укрнафтосервіс" зобов'язано
виключити вимоги відкритого акціонерного товариства “Державний ощадний банк
України” на суму 25 835 734,07 грн. з четвертої черги у реєстрі вимог
кредиторів ЗАТ "Укрнафтосервіс" та включити вказані вимоги до реєстру
вимог кредиторів у першу чергу, внести до реєстру вимог кредиторів вимоги
малого приватного підприємства “Кредо” на суму 201 000 грн., внести зміни до
реєстру вимог кредиторів з урахуванням резолютивної частини даної ухвали,
уточнений реєстр вимог кредиторів надати суду, повідомити кредиторів про місце
і час проведення зборів кредиторів та надати суду протокол зборів кредиторів
ЗАТ "Укрнафтосервіс" про обрання комітету кредиторів, а також
протокол засідання комітету кредиторів щодо вирішення питання про відкриття
ліквідаційної процедури або процедури санації ЗАТ "Укрнафтосервіс",
призначення ліквідатора або керуючого санацією, вимоги конкурсних кредиторів,
що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, визначено такими, що не розглядаються та вважаються
погашеними.

Постановою
Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2008 (судді: В.М.
Коваленко, О.В. Вербицька, Л.Л. Гарник) апеляційну скаргу Державної податкової
інспекції у Подільському районі м. Києва залишено без задоволення, а ухвалу
попереднього засідання господарського суду м. Києва від 04.09.2007 у справі №
23/173-б залишено без змін.

ДПІ у
Подільському районі м. Києва звернулася до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного
господарського суду від 18.02.2008 та ухвалу господарського суду м. Києва від
04.09.2007 у справі № 23/173-б та направити справу на новий розгляд до суду
першої інстанції.

В
обґрунтування своєї касаційної скарги скаржник посилається на порушення судами
попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при ухвалення
оскаржуваних судових актів, зокрема: ст.14, 15 Закону України "Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом",
ст.ст.22, 74, 104 ГПК України.

В
судовому засіданні 27.05.2008 оголошено перерву до 03.06.2008.

Судова
колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою
господарського суду м. Києва від 21.04.2006 порушено провадження у справі №
23/173-б про банкрутство ЗАТ “Укрнафтосервіс” за заявою ТОВ “Інфокс”.

Ухвалою
підготовчого засідання господарського суду м. Києва від 22.05.2006 визнано
розмір вимог ТОВ “Інфокс” на суму 4 670 010,31 грн., зобов'язано ТОВ “Інфокс” у
десятиденний строк подати до офіційного друкованого органу оголошення про
порушення провадження у справі про банкрутство ЗАТ “Укрнафтосервіс” та надати
суду докази про надання вищевказаного оголошення протягом двох тижнів з моменту
опублікування, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_1,
якого зобов'язано не пізніше двох місяців та десяти днів після дати проведення
підготовчого засідання суду надати суду на затвердження реєстр вимог кредиторів
ЗАТ “Укрнафтосервіс”, внести в реєстр окремо відомості про майно ЗАТ
“Укрнафтосервіс”, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав,
призначено дати попереднього засідання, перших загальних зборів кредиторів та
судового засідання, на якому ЗАТ “Укрнафтосервіс” буде визнаний банкрутом та
відкрита ліквідаційна процедура або припинено провадження у справі.

Оголошення
про порушення провадження у справі про банкрутство ЗАТ “Укрнафтосервіс”
надруковано в газеті "Голос України" №98 (3848 за 31.05.2006).

Згідно
з ч. 2 ст. 15 Закону у попередньому засіданні господарський суд розглядає
реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника
і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

За
результатами розгляду господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається
розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до
реєстру вимог кредиторів, та призначається дата проведення зборів кредиторів.

Реєстр
вимог кредиторів повинен включати усі визнані судом вимоги кредиторів.

Місцевим
господарський судом розглянуто вимоги кредиторів та зазначено в оскаржуваній
ухвалі мотиви визнання чи відхилення вимог кредиторів.

З
матеріалів справи вбачається, що до господарського суду м. Києва звернулися із
заявами з вимогами до боржника: ВАТ "Державний ощадний банк України"
на суму 25835734,07 грн., ДПІ у Подільському районі м. Києва на суму 7963200,00
грн., МП "Кредо" на суму 201000,00 грн.

Крім
того, ДПІ у Подільському районі м. Києва звернулась до господарського суду м.
Києва із заявою № 6184/9/10-028 від 17.08.2006 року про збільшення
кредиторських вимог на суму 4 772 268 грн. та визнанням її конкурсним
кредитором у справі №23/173-б з майновими вимогами на загальну суму 12735468,00
грн. (т.1 а.с.184-186)

Відповідно
до ст.1 Закону конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які
виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не
забезпечені заставою майна боржника. До конкурсних кредиторів відносяться також
кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови
виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство.
Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно
до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом" /надалі - Закон/ конкурсні кредитори за
вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство,
протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі
оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані
подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують.

При
цьому Закон не вимагає, щоб вимоги до боржника при зверненні конкурсних
кредиторів в порядку ч.1 ст.14 Закону повинні бути безспірними.

Судом
першої інстанції вимоги ДПІ у Подільському районі м. Києва визнані частково.
Щодо заявлених вимог ДПІ у Подільському районі м. Києва у заяві про збільшення
кредиторських вимог на суму 4 772 268 грн., судом першої інстанції встановлено
наступне.

Право
вимоги ДПІ у Подільському районі м. Києва до боржника на суму 4 772 268 грн. виникло
на підставі податкових повідомлень-рішень №00034203/2 від 17.10.2003, №
00034203/3 від 31.12.2003. Згадані повідомлення -рішення були оскаржені ЗАТ
"Укрнафтосервіс" до
господарського суду, постановою Київського апеляційного господарського
суду від 18.07.2006 у справі №28/73-32/37 було відмовлено ЗАТ
"Укрнафтосервіс" у позові про визнання зазначених   повідомлень-рішень недійсними.

Із
заявою про збільшення кредиторських вимог на суму 4 772 268 грн., ДПІ у
Подільському районі м. Києва звернулася до господарського суду м. Києва
18.08.2006, хоча  повинна була їх заявити
у 30-ти денний строк від дня опублікування в офіційному друкованому органі
оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство навіть, якщо вони
були спірні, оскільки виникли ці вимоги до порушення провадження у справі про
банкрутство ЗАТ “Укрнафтосервіс”.

В силу ч.2 ст.14 Закону вимоги
конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються
погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр
вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Таким чином, судами попередніх
інстанцій зроблено правомірний висновок, що вимоги ДПІ у Подільському районі м.
Києва на суму 4 772 268 грн., які ґрунтуються на підставі вищезазначених
податкових повідомлень-рішень, виникли до порушення провадження у справі про
банкрутство ЗАТ “Укрнафтосервіс”, а, отже, вони є конкурсними і були заявлені з
порушенням 30-ти денного строку, встановленого ч.1 ст.14 Закону.

За таких обставин, колегія дійшла
висновку, що судом першої інстанції правомірно вимоги ДПІ у Подільському районі
м. Києва на суму 4 772 268 грн. не розглядалися та вважаються погашеними в силу
ч.2 ст.14 Закону.

Доводи скаржника, що ДПІ у
Подільському районі м. Києва була позбавлена можливості брати участь у судовому
засіданні 04.09.2007, оскільки заявник не отримував процесуальних документів
щодо призначення справи до розгляду, не приймаються колегією з огляду на
наступне.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що вимоги ДПІ у Подільському районі м. Києва були предметом
розгляду у попередньому засіданні господарського суду м. Києва у даній справі,
що відбулося 22.08.2006 року, за результатами проведення якого була винесена
ухвала, (т. 1 а.с. 239-241). Представник скаржника був присутній у даному
судовому засіданні. В подальшому, згадана ухвала попереднього засідання від
22.08.2006 року була скасована постановою Вищого господарського суду України
від 17.04.2007 року, а справа передана на новий розгляд до господарського суду
м. Києва для з'ясування обставини, чи є вимоги кредитора ВАТ “Державний ощадний
банк України” такими, що забезпечені заставою (т. 2 а.с. 174-180). Ухвала
попереднього засідання від 22.08.2006 скаржником не оскаржувалась в частині
вирішення питання щодо визнання заявлених нею кредиторських вимог, у тому числі
на суму 4772268,00 грн. ні в апеляційному, ні в касаційному порядку, а  відсутність представника ДПІ у Подільському
районі м. Києва у судовому засіданні 04.09.2007 не призвело до неповного
з'ясування обставин справи.

Відповідно
ч.1 ст.11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення
місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного
господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального
чи процесуального права.

Беручи
до уваги вищенаведене, колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду
першої інстанції та оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції
відповідають нормам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим
відсутні підстави для їх скасування.

Керуючись
статтями  1115,  1117,  1119-11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ДПІ у Подільському
районі м. Києва залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду м. Києва
від 04.09.2007 та постанову Київського апеляційного господарського суду від
18.02.2008 залишити без змін.

Головуючий
О.С. Удовиченко

Судді                                                                                       О.М.
Мамонтова

М.І. Хандурін