ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

17.06.2008

Справа №2-28/1893-2008

За позовом Державного підприємства «Придніпровська залізниця», м. Дніпропетровськ,

до відповідача – Закритого акціонерного товариства «Кримвтормет», м. Сімферополь,

про стягнення 14 075,00 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

14.03.2008 р.

15.04.2008 р.

20.05.2008 р.

17.06.2008 р.

Від позивача – Коваленко Ю.М. – юрисконсульт юридичного сектору, довіреність № 45 від 01.01.2008 р.(к/копія довіреності у справі)

Від відповідача – Журавльова Т.В. – юрисконсульт, довіреність від 08.01.2008 р. (к/копія довіреності у справі)

Суть спору:

Державне підприємство «Придніпровська залізниця», м. Дніпропетровськ, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до Закритого акціонерного товариства «Кримвтормет», м. Сімферополь, про стягнення 14 075,00 грн. штрафу.

Представник позивача у судовому засіданні, яке відбулось 14.03.2008 р., позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у цьому ж засіданні суду з позовними вимогами не погодився, однак, на виконання вимог ухвали господарського суду АР Крим від 11.02.2008 р., письмового відзиву на позовну заяву, з документальним та правовим обґрунтуванням своїх заперечень, суду не представив.

Також, представники сторін у цьому ж судовому засіданні заявили письмове клопотання про продовження строку вирішення спору у порядку ст. 69 ГПК України, у зв’язку з необхідністю надання суду додаткових документів та доказів у справі.

За результатами судового засідання було винесено ухвалу про продовження строку вирішення спору та оголошено перерву до 15.04.2008 р. до 12 години 00 хвилин для надання сторонами суду додаткових документів та доказів у справі, зокрема, відповідачем – письмового відзиву на позовну заяву, з документальним та правовим обґрунтуванням своїх заперечень.

Після перерви розгляд справи був продовжений за участю тих самих представників сторін.

Представник позивача у судовому засіданні, яке відбулось 15.04.2008 р., позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у цьому ж засіданні суду надав суду відзив № 15/04 від 15.04.2008 р. у даній справі, в якому відповідач з позовними вимогами не погодився та, обґрунтувавши свої заперечення проти позову, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

За результатами судового засідання було оголошено перерву до 20.05.2008 р. до 11 години 00 хвилин для надання сторонами суду додаткових документів та доказів у справі, зокрема, позивачем – письмового пояснення на відзив відповідача на позовну заяву.

Після перерви розгляд справи був продовжений за участю тих самих представників сторін.

Представник позивача у судовому засіданні, яке відбулось 20.05.2008 р., позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Також, представник позивача надав суду заперечення № 13-05/94 від 19.05.2008 р. на відзив відповідача на позовну заяву, в якому позивач з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву не погодився та додатково обґрунтував позовні вимоги.

Представник відповідача у цьому ж засіданні суду з позовними вимогами не погодився, зокрема, з мотивів, викладених у вищевказаному відзиві № 15/04 від 15.04.2008 р. у даній справі, і просив у позові відмовити.

За результатами судового засідання було оголошено перерву до 17.06.2008 р. до 11 години 30 хвилин для надання сторонами суду додаткових документів та доказів у справі.

Після перерви розгляд справи був продовжений за участю тих самих представників сторін.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у засіданні суду з позовними вимогами не погодився, зокрема, з мотивів, викладених у вищевказаному відзиві № 15/04 від 15.04.2008 р. у даній справі, і просив у позові відмовити.

Строк вирішення спору був продовжений у порядку ст. 69 ГПК України за згодою представників сторін, для надання сторонами додаткових документів і доказів у справі.

У судових засіданнях оголошувались перерви у відповідності зі ст. 77 ГПК України, у зв’язку з необхідністю надання сторонами суду додаткових доказів у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

05.04.2005 року між сторонами був укладений договір № ПР/4ТХ-05-205/НЮ-420-ю про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Відповідно до п. 1.1. цього договору предметом цього договору є надання залізницею (позивачем) вантажовласнику (відповідачу) послуг, пов’язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно з п. 2.2. договору залізниця зобов’язувалась приймати до перевезення вантажі вантажовласника, подавати під навантаження (вивантаження) вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками вантажовласника та надавати йому додаткові послуги, пов’язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатку до цього договору.

Також, 31.07.2007 р. між сторонами був підписаний протокол узгодження договірного тарифу (збору) за надання додаткових послуг залізницею, який є Додатком № 1 до договору від 05.04.2005 року.

На виконання умов вищевказаного договору, відповідачем на залізничній станції Джанкой був переданий позивачу вантаж вагою нетто 56 450 кг., який був прийнятий позивачем, про що свідчить накладна від 08.10.2007 р., належно завірена копія якої наявна у матеріалах справи.

Загальна провізна плата склала 2 815,00 грн.

Станцією призначення відвантаження вказаного вантажу була: Запоріжжя Ліве.

При відвантаженні вказаного вантажу на станції Запоріжжя Ліве, працівниками станції, на виконання вимог ст. 52 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 р., було переважено вантаж на залізничних вагах і виявлено недостачу вантажу, а саме, виявлено, що відвантажено вантаж вагою нетто 53 950 кг. замість зазначеної у накладній ваги 56 450 кг.

За викладених обставин, на виконання ст. 129 Статуту залізниць України, був складений комерційний акт від 10.10.2007 р.

Відповідно до ст. 37 Статуту залізниць України маса вантажу визначається відправником.

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено, зокрема, стягнення штрафу у розмірі п’ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Таким чином, позивачем було нараховано відповідачу штраф у розмірі 14 075,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 13-01/16 від 27.11.2007 р. з вимогою сплатити вказаний штраф.

Оскільки відповідачем вказана претензія задоволена не була, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Проте, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 15 протоколу узгодження договірного тарифу (збору) за надання додаткових послуг залізницею від 31.07.2007 р., який є Додатком № 1 до договору від 05.04.2005 року, сторонами узгоджено надання позивачем відповідачу такої додаткової послуги, як зважування й перевірка на прохання вантажовідправника (одержувача) маси вантажів при прийманні, видачі і перевантаженні та випадках не передбачених правилами.

Як вбачається з книги зважування вантажів на вагонних вагах станції Джанкой за період з 01.01.2007 р. по 07.12.2007 р., 08.10.2007 р. позивачем на прохання відповідача було проведено зважування вищевказаного вантажу на вагонних вагах, яким встановлено, що відповідачем був переданий позивачу вантаж вагою нетто: 56 450 кг.

Вірність вказаний даних засвідчена підписами як вантажовідправника, так і працівника залізничної станції у вищезазначеній книзі зважування вантажів на вагонних вагах станції Джанкой.

Послуга з переваження вантажу була оплачена відповідачем, про що свідчить накопичувальна картка № (08100077а) 09100168 зборів за роботи та штрафи, пов’язані з перевезенням вантажів (вантажобагажу) за період з 08.10.2007 р. по 09.10.2007 р., з приміткою залізничної станції про стягнення вказаної плати.

Вищевикладене свідчить про те, що позивачем був одержаний від відповідача вантаж вагою нетто 56 450 кг. та втрату частини вантажу не з вини відповідача, у зв’язку з чим у позові повинно бути відмовлено.

За згодою представників сторін, згідно зі ст. 85 ГПК України, у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене у відповідності до ст. 84 ГПК України і підписане 24.06.2008 року.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.