ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 р.

№ 49/193-б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І., –головуючого,

Короткевича О.Є.,

Мамонтової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва

на ухвалу

Київського апеляційного господарського суду

від 31.03.2008

у справі

господарського суду

№ 49/193-б

м. Києва

за заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтосинтез"

про

визнання його банкрутом,

ліквідатор

арбітражний керуючий Зоріна О.В.,

за участю представників сторін:

ДПІ у Печерському районі м. Києва - Куракін Ю.В. (дов. від 19.05.05 № 12206/9/10-009);

встановив:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 01.10.2007 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Нафтосинтез", з урахуванням особливостей, передбачених ст. 51 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Постановою господарського суду м. Києва від 19.11.2007 ТОВ "Нафтосинтез" визнано банкрутом,відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Зоріну О.В., якого зобов'язано подати до офіційного друкованого органу оголошення про визнання боржника банкрутом.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 04.02.2008 (суддя Митрохіна А.В.) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс. Провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва (далі –ДПІ) звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2008 (колегія суддів у складі: Сотніков С.В., Дикунська С.Я., Дзюбко П.О.) ДПІ було відмовлено у прийнятті апеляційної скарги на підставі ст. 91 ГПК України, зазначивши, що вона не є стороною по справі, а тому не має права на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду.

В касаційній скарзі ДПІ у Печерському районі м. Києва просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для розгляду по суті. Свої вимоги мотивує порушенням норм матеріального та процесуального права, а зокрема, ст. 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4-2, 43, 91 ШПК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення" від 29.12.1976 № 11, ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку ухвалу господ0арського суду на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі Закон), норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою господарського суду м.Києва від 04.02.2008 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, припинено провадження у справі.

Згідно зі ст. 91 ГПК України право на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили, надається сторонам у справі та прокурору, які звертаються до апеляційної інстанції відповідно з апеляційною скаргою або апеляційним поданням.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону, кредитором є юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов’язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника. Сторонами у справі про банкрутство є кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Апеляційним господарським судом встановлено, що ДПІ у Печерському районі м. Києва не є кредитором ТОВ "Нафтосинтез" в розумінні положень діючого законодавства, оскільки на момент звернення з апеляційною скаргою у даній справі про банкрутство боржника кредитором у встановленому законодавством порядку не визнавалась, свої претензії до боржника ДПІ не заявляла, на момент звернення до суду з апеляційною скаргою кредиторських вимог не має.

За змістом пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України держава забезпечує особам право на апеляційне оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 91 ГПК України право на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили, надається сторонам у справі та прокурору, які звертаються до апеляційної інстанції відповідно з апеляційною скаргою або апеляційним поданням.

Оскільки ДПІ у Печерському районі м. Києва не є стороною у справі № 49/193-б, судом апеляційної інстанції було правильно відмовлено у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 04.02.2008 на підставі ст. 91 ГПК України.

Разом з тим, колегія суддів Вищого господарського суду України, зазначає, що Державна податкова інспекція не позбавлена права в порядку ст.107 ГПК України звернутись з касаційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, як особа яку не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується її прав і обов'язків.

Враховуючи викладене, колегія Вищого господарського суду України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та скасування ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у прийнятті апеляційної скарги.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України –

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу державної податкової інспекції у Печерському районі м.Києва залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2008 у справі № 49/193-б залишити без змін.

Головуючий           М.І. Хандурін

Судді                                                                                  О.Є. Короткевич

О.М. Мамонтова