ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 4/208

23.04.08

За позовом Підприємство з іноземними інвестиціями "МЄКАС інвестментс Л.В."

до "Київське міське бюро технічної інвентаризації

про визнання права на нежиле приміщення

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нежитлове приміщення №25 загальною площею 157,9 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Володимирська,4, місто Київ, та зобов’язати Комунальне підприємство Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна зареєструвати визнане право власності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після реконструкції та введення в експлуатацію будинку №4 по вул. Володимирській у м. Києві Позивач не отримав свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення №25 відповідно до Положення про порядок оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна, що затверджене розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 31.08.2001 р. №1820 (далі – Положення №1820) та не зареєстрував право власності на нежитлове приміщення в Київському міському БТІ, так як Положення №1820 не передбачає процедури оформлення права власності на нежитлові приміщення, що виникли після реконструкції будинку шляхом перепрофілювання підвалів у нежитлові приміщення –приміщення в структурі житлового будинку, що не відносяться до житлового фонду, але є самостійними об’єктами цивільно-правових відносин, відповідно ДБН В.2.2.-15-2005 “Житлові будинки. Основні положення” (додаток Б). Саме шляхом перепрофілювання підвалу №30, що був до реконструкції будинку за технічною інвентаризацією БТІ, було утворено нежитлове приміщення №25 шляхом проведення будівельних робіт з переобладнання підвалу в нежитлове приміщення за затвердженим в установленому порядку проектом реконструкції будинку, про що позивач надав відповідні документи. Правовстановлюючі документи на підвали будинку №4 по вул. Володимирській у м. Києві до його реконструкції в Київському міському БТІ не були зареєстровані, оскільки підвали не були самостійними об’єктами цивільно-правових відносин, а законодавство України не передбачало і не передбачає оформлення правовстановлюючих документів на такі приміщення та їх державну реєстрацію в БТІ. В Київському міському БТІ були зареєстровані до реконструкції тільки правовстановлюючі документи на квартири будинку, в т.ч. і на квартири, що були у власності позивача до реконструкції будинку та є після її завершення. Із-за відсутності правовстановлюючого документу зареєстрованого в БТІ, що підтверджував би право власності на об’єкт нерухомого майна на початок реконструкції, позивач не зміг отримати та зареєструвати в БТІ Свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення №25 будинку №4 по вул. Володимирській у м. Києві.

Представник Відповідача у судове засідання з’явився та надав відзив на позов, в якому заперечував проти позову. У судовому засіданні представник відповідача довів суду, що в Київському міському БТІ зареєстрований Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта –реконструкції будинку з розширенням та надбудовою атикового та мансардного поверхів по вул. Володимирській,4 у м. Києві, що затверджений розпорядженням Шевченківської районної державної адміністрації від 05.07.2007 р. №915 та зареєстрований в Управлінні державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва 10 липня 2007 р. за №246; зареєстровані нові Свідоцтва про право власності на квартири будинку, що видані ПІІ “МЄКАС інвестментс Л.В.” Головним управлінням житлового забезпечення виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). На нежитлові приміщення будинку правовстановлюючі документи в БТІ не зареєстровані.

Щодо літери “А” в кресленнях технічного паспорту, що виданий Київським міським БТІ позивачу на нежитлове приміщення №25 по вул. Володимирській,4, про що зазначає Головне управління комунальної власності м. Києва в листі від 22.02.2008 р. №042/13/1-1281, який доданий позивачем до позову, то представник БТІ пояснив, що зазначена літера відноситься до технічної інвентаризації будинку та не має відношення до поштової адреси будинку. Усі правовстановлюючі документи на квартири будинку мали до реконструкції та мають зараз адресу: вул. Володимирська,4 м. Київ. Таку ж адресу має земельна ділянка на якій побудований будинок №4, що підтверджується договором оренди земельної ділянки від 17.03.2005р. Усі дозволи на проведення будівельних робіт з реконструкції будинку мають адресу: вул. Володимирська,4. Зазначена адреса має бути і щодо нежитлового приміщення №25, оскільки відповідно до п.2 ст.4 Закону України “Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень” дані обліку земельних ділянок у Державному земельному кадастрі та кадастровий номер об’єкта нерухомості є основою для формування Державного реєстру прав.

Представник Головного управління комунального майна м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Третьої особи) до суду не з’явився. В матеріалах справи міститься лист Головного управління комунального майна м. Києва в якому зазначено, що позивач звертався до управління із заявою про оформлення свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення №25 по вул. Володимирській,4 та надав усі необхідні документи, що передбачаються Положенням №1820, крім правовстановлюючого документу, що підтверджував би право власності на об’єкт нерухомого майна на момент початку реконструкції, зареєстрованого в Київському міському БТІ. Управлінню відомо, що нежитлове вбудоване приміщення №25 будинку №4 по вул. Володимирській у м. Києві виникло шляхом переобладнання підвалу №30 будинку. Підвали не були і не є самостійними об’єктами цивільно-правових відносин, а тому законодавство України не передбачало і не передбачає оформлення правовстановлюючих документів на такі приміщення та їх державну реєстрацію в БТІ. Разом з тим, управління як державний орган не має підстав для оформлення права власності на нежитлове приміщення №25 без попереднього правовстановлюючого документу, так як Положенням №1820 не врегульовано питання переобладнання підвалів у нежитлові приміщення шляхом здійснення реконструкції. Пункт11.1 Положення №1820 передбачає, що на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані вбудовані в житлові будинки нежитлові приміщення, як частини цих будинків, в тому числі на об’єкти спільної власності, внаслідок перебудови чи реконструкції в яких змінились належні власникам частки, додатково для оформлення права власності з видачею свідоцтва про право власності заявниками до Головного управління комунальної власності м. Києва надається правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на об’єкт нерухомого майна на момент початку перебудови, реконструкції, зареєстрований в БТІ (відносно перебудованих та реконструйованих об’єктів). Без зазначеного документу управління не має підстав для оформлення права власності, про що повідомило позивача листом №042/13/1-1281 від 22.02.2008р. Разом з тим, управління не заперечує проти визнання права власності на нежитлове приміщення №25 за позивачем у судовому порядку. Щодо поштової адреси об’єкту представник управління погодився з представником відповідача, оскільки титульна сторінка технічного паспорту на нежитлове приміщення №25 містить адресу: вул. Володимирська,4 м. Київ та таку ж адресу має земельна ділянка.

Представник об’єднання співвласників багатоквартирного будинку "Крит" просив визнати право власності на нежитлове приміщення №25 будинку №4 по вул. Володимирській у м. Києві за позивачем, оскільки реконструкція зазначеного приміщення була здійснена за кошти позивача. Реконструкція приміщення здійснювалась з власних матеріалів Позивача, проектні та будівельні роботи оплачувались його власними коштами. За переобладнання підвалу в нежитлове приміщення позивач сплатив пайовий внесок в бюджет міста Києва через ОСББ “Крит” за договором №905 від 15.11.2005р., розрахунком №2 до договору у сумі 147 580 гривень та додатково доплатив пайові кошти на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста за фактичною площею за обмірами БТІ після реконструкції будинку. Підтвердження зазначеного є довідки Головного управління економіки та інвестицій від 06.07.2007р. та від 23.11.2005р. про сплату пайової участі в бюджет м. Києва. Позивач встановив новий теплопункт для всього будинку в іншому власному приміщенні, щоб переобладнати підвал №30 в нежитлове приміщення №25, як було передбачено затвердженим в установленому порядку проектом реконструкції будинку. Щодо адреси нежитлового приміщення №25, представник ОСББ “Крит” зазначив, що вона має відповідати номерному знаку будинку, на якому зазначено: вул. Володимирська,4.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу, заслухавши пояснення представників сторін та з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Нежитлове приміщення №25 будинку №4 по вул. Володимирській у м. Києві стало самостійним об’єктом цивільно-правових відносин після затвердження Шевченківською державною адміністрацією акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта –реконструкції будинку з розширенням та надбудовою атикового та мансардного поверхів по вул. Володимирській,4 у м. Києві. Розпорядження №915 “Про затвердження акту державної приймальної комісії по прийняттю в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта “Реконструкція будинку з розширенням та надбудовою атикового та мансардного поверхів за адресою: вул. Володимирська,4 в Шевченківському районі м. Києва”” винесено 5 липня 2007 року.           Будинок введений в експлуатацію за кодом 1122.2 Державного класифікатору будівель та споруд ДК 018-2000 як будинок багатоквартирний підвищеної комфортності, індивідуальний. Нежитлове приміщення №25 є вбудованим у вказаний будинок та розміщується в цокольному поверсі, згідно технічної інвентаризації БТІ та технічного паспорту на приміщення.

Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта, яким введено в експлуатацію і нежитлове вбудоване приміщення, зареєстрований в Управлінні державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва 10 липня 2007 р. за №246.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.           Позивач подав позов про визнання права власності із-за відсутності правовстановлюючого документу, що був би зареєстрованим в Київському міському БТІ на момент початку реконструкції, без якого Головне управління комунальної власності міста Києва (третя особа №1) не має підстав для оформлення права власності на нове нежитлове вбудоване приміщення №25 будинку №4 по вул. Володимирській у м. Києві, про що управління повідомило позивача листом від 22.02.2008 р. №042/13/1-1281.           Оскільки, статтею 4 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” №1952- ІV від 01.07.2004 р. встановлена обов’язковість державної реєстрації права власності на нерухоме майно та Додаток №1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджене Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 р. та зареєстроване 18.02.2002р. за №157/6445, передбачає Рішення суду про визнання права власності, як правовстановлювальний документ, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на об’єкти нерухомого майна, Позивач звернувся з позовом до суду, щоб визнати право власності на нежитлове приміщення №25 по вул.Володимирській,4 у м. Києві та здійснити його державну реєстрацію.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, господарський суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Нежитлове приміщення №25 по вул. Володимирській,4 у м. Києві збудоване за власні кошти Позивача за затвердженим в установленому порядку проектом реконструкції будинку, що підтверджується довідкою ОСББ “Крит” №44 від 14.11.2007 р. (третя особа №2) та дозволом на виконання будівельних робіт №1716-Шв/Р від 02.12.05р. Первісна (балансова) вартість приміщення №25 становить 371 863, 02 гривні, що підтверджується інвентарною карткою обліку основних засобів позивача (типова форма ОЗ-6).

Зазначена вартість сформована спільно позивачем, генпідрядником реконструкції - ПП “Аркаді” та ОСББ “Крит” (третьою особою №2) на дату введення будинку в експлуатацію. Позивач надав розрахунок вартості об’єктів, в т.ч. нежитлового приміщення №25, які належать Позивачу після реконструкції будинку №4 по вул. Володимирській у м. Києві.

Із зазначеного розрахунку вбачається, що Позивачем сплачено пайовий внесок в бюджет міста Києва через ОСББ “Крит” (третя особа №2) за перепрофілювання підвалу в нежитлове приміщення за договором №905 від 15.11.2005р., розрахунком №2 до договору у сумі 147 580 гривень та додатково доплачено пайові кошти на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста за фактичною площею за обмірами БТІ після реконструкції будинку.

Позивачем та третьою особою -2 надані довідки Головного управління економіки та інвестицій від 06.07.2007р. та від 23.11.2005р. про сплату пайової участі в бюджет м. Києва. Вартість будівельних робіт сплачена Позивачем безпосередньо генпідряднику. Будівельні роботи виконані з власних матеріалів Позивача. Нежитлове приміщення №25 будинку №4 по вул. Володимирській у м. Києві перебуває на балансі позивача та утримується за його власні кошти. Технічна адреса: вул. Володимирська,4, нежитлове приміщення №25 літера “А” за кресленнями технічного паспорту Київського міського БТІ.

Позивач зареєстрований як юридична особа Шевченківською районною державною адміністрацією м. Києва 22.08.2002 року, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи. З цієї ж дати він є власником квартир будинку №4 по вул. Володимирській у м. Києві, що внесені інвестором до статутного фонду підприємства. За місцем знаходження нерухомого майна зареєстроване підприємство.

Позивач включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується Довідкою № 10324/06, виданою Головним міжрегіональним управлінням статистики у м. Києві 07.06.2006 року. Згідно зазначеної довідки видами діяльності позивача є купівля та продаж власного нерухомого майна, організація будівництва об’єктів нерухомості для продажу чи здавання в оренду, здавання в оренду власного нерухомого майна. Форма власності підприємства –приватна.

Таким чином, позивач може бути суб’єктом права приватної власності відповідно до статей 318, 325 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Статтею 4 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” №1952-ІV від 01.07.2004 р. встановлена обов’язковість державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 5 розділу V “Прикінцеві положення” Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об’єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації, та останні можуть бути відповідачами у позовах про визнання права власності, згідно з інформаційним листом Вищого господарського суду України від 22.11.2005 р. №01-8/2167.

Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном за ст.317 ЦК України та відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Відповідно до ст.320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, згідно зі статтею 321 ЦК України. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України).

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.4 ст.147 та ст.20 Господарського кодексу України право власності та інші майнові права суб’єктів господарювання захищаються законом шляхом визнання наявності або відсутності прав, чи іншими способами передбаченими законом.

Статтею 4 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” №1952-ІV від 01.07.2004 р. встановлена обов’язковість державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до пункту 5 розділу V “Прикінцеві положення” Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об’єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації, та останні можуть бути відповідачами у позовах про визнання права власності, згідно з інформаційним листом Вищого господарського суду України від 22.11.2005 р. №01-8/2167.

Виходячи із наведених норм законів та врахувавши обставини справи, суд прийшов до висновку про визнання за позивачем права власності на нежитлове приміщення №25 будинку №4 по вул. Володимирській у м. Києві, що збудоване за власні кошти позивача відповідно до встановленого законодавством України порядку, введено в експлуатацію та тривалий час утримується позивачем.

Судові витрати за згодою представника Підприємства з іноземними інвестиціями “МЄКАС інвестментс Л.В.” покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати право власності на нежитлове приміщення №25 загальною площею 157,9 кв. м., що знаходиться за адресою: вул. Володимирська,4, місто Київ, за Підприємством з іноземними інвестиціями “МЄКАС інвестментс Л.В.” (01025, м.Київ, вул. Володимирська,4, ідентифікаційний код 32114299).

Зобов’язати Комунальне підприємство Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна ( 01001, м.Київ, вул.Трьохсвятительська,4-В, код 03359836) зареєструвати за Підприємством з іноземними інвестиціями “МЄКАС інвестментс Л.В.” (01025, м.Київ, вул. Володимирська,4, ідентифікаційний код 32114299) право власності на нежитлове приміщення №25 загальною площею 157,9 кв. м., що знаходиться за адресою: вул. Володимирська,4, місто Київ.

Накази видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Борисенко І.І.