ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"17" червня 2008 р. Справа № 10/700-07

Господарський суд Київської області у складі судді Тищенко О.В., розглянувши справу

за позовом

Катюжанського вищого професійного училища, с. Катюжанка Вишгородського р-ну Київської обл.

до

Відкритого акціонерного товариства „Науково-дослідне медичне об’єднання „Діалір”, м. Київ (далі –відповідач-1)

до

Демидівської сільської ради, с. Демидів Вишгородського р-ну Київської обл. (далі –відповідач-2)

до

Управління земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області, м. Вишгород Київської обл. (далі –відповідач-3)

до

Вишгородської районної державної адміністрації, м. Вишгород Київської обл. (далі –відповідач-4)

до

Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” (далі –відповідач-5)

до

Вишгородської районної ради, м.Вишгород, Київської обл. (відповідач 6)

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міністерства освіти і науки України

про

визнання права постійного користування

Представники:

від позивача:

Інютіна О.В, представник за довіреністю б/н від 28.12.2007 р.; Колесник Г.М., представник за довіреністю б/н від 28.12.2007 р.;

від відповідача-1:

не з’явився

від відповідача-2:

не з’явився

від відповідача-3:

Совяк Т.О., представник за довіреністю №826 від 21.09.2007 р.;

від відповідача-4:

Кононенко Ю.М., представник за довіреністю №7-20/593 від 17.03.2008 р.;

від відповідача-5:

не з’явився

від відповідача-6

не з’явився

від третьої особи:

не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2007 р. на розгляд господарського суду Київської області було передано позовні вимоги Катюжанського вищого професійного училища до Відкритого акціонерного товариства „Науково-дослідне медичне об’єднання „Діалір”, Демидівської сільської ради про усунення перешкод в користуванні майном зі сторони ВАТ „Науково-дослідне медичне об’єднання „Діалір”; визнання права постійного користування на земельну ділянку, розміром 4,9 га, яка знаходиться за адресою: с.Демидів Вишгородського району Київської області за Катюжанським вищим професійним училищем; визнання рішення виконавчого комітету Демидівської сільської ради від 01.12.1995 р.№115 недійсним і незаконним; зобов’язання Управління земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області виготовити технічну документацію для виготовлення, видачі та реєстрації державного акту на право постійного користування земельною ділянкою на земельну ділянку 4,9 га з цільовим призначенням –будівництво оздоровчого табору; зобов’язання Вишгородської районної державної адміністрації надати дозвіл для виготовлення, видачі та реєстрації державного акту на право постійного користування земельною ділянкою на земельну ділянку 4,9 га з цільовим призначенням –будівництво оздоровчого табору; зобов’язання Вишгородського районного відділу державного земельного кадастру Київської області зареєструвати державний акт на право постійного користування земельною ділянкою на земельну ділянку 4,9 га з цільовим призначенням –будівництво оздоровчого табору.

Заявами від 27.01.2008 р. та від 14.04.2008 р. позивач уточнив позовні вимоги і просив суд усунути перешкоди в користуванні майном зі сторони ВАТ „Науково-дослідне медичне об’єднання „Діалір” шляхом заборони здійснення будь-яких дій на земельній ділянці розміром 1,0 га, яка знаходиться за адресою: с. Демидів Вишгородського району Київської області, та щодо неї; усунути перешкоди в користуванні майном зі сторони ВАТ „Науково-дослідне медичне об’єднання „Діалір” шляхом заборони здійснення будь-яких дій на земельній ділянці розміром 3,9 га, яка знаходиться за адресою: с. Демидів Вишгородського району Київської області, та щодо неї; визнати рішення виконавчого комітету Демидівської сільської ради від 01.12.1995 р.№115 недійсним і незаконним; визнати право постійного користування на земельну ділянку, розміром 1,0 га, яка знаходиться за адресою: с. Демидів Вишгородського району Київської області, за Катюжанським вищим професійним училищем; визнати право постійного користування на земельну ділянку, розміром 3,9 га, яка знаходиться за адресою: с. Демидів Вишгородського району Київської області, –за Катюжанським вищим професійним училищем; зобов’язати Вишгородський районний відділ державного земельного кадастру Київської області та Управління земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області внести зміни до Державного земельного кадастру в частині того, що Катюжанське вище професійне училище має право постійного користування земельною ділянкою 1,0 га, яка знаходиться за адресою: с.Демидів Вишгородського району Київської області з цільовим призначенням –будівництво оздоровчого табору; зобов’язати Вишгородський районний відділ державного земельного кадастру Київської області та Управління земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області внести зміни до Державного земельного кадастру в частині того, що Катюжанське вище професійне училище має право постійного користування земельною ділянкою 3,9 га, яка знаходиться за адресою: с. Демидів Вишгородського району Київської області з цільовим призначенням –будівництво оздоровчого табору; зобов’язати Вишгородську районну раду видати рішення про виготовлення, видачу та реєстрацію державного акту на право постійного користування земельною ділянкою на земельну ділянку 1,0 га, яка знаходиться за адресою: с. Демидів Вишгородського району Київської області, з цільовим призначенням –будівництво оздоровчого табору –на Катюжанське вище професійне училище; зобов’язати Вишгородську районну раду видати рішення про виготовлення, видачу та реєстрацію державного акту на право постійного користування земельною ділянкою на земельну ділянку 3,9 га яка знаходиться за адресою: с. Демидів Вишгородського району Київської області, з цільовим призначенням –будівництво оздоровчого табору –на Катюжанське вище професійне училище; зобов’язати Управління земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області виготовити технічну документацію для виготовлення, видачі та реєстрації державного акту на право постійного користування земельною ділянкою на земельну ділянку 1,0 га, яка знаходиться за адресою: с. Демидів Вишгородського району Київської області, з цільовим призначенням – будівництво оздоровчого табору –на Катюжанське вище професійне училище; зобов’язати Управління земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області виготовити технічну документацію для виготовлення, видачі та реєстрації державного акту на право постійного користування земельною ділянкою на земельну ділянку 3,9 га, яка знаходиться за адресою: с. Демидів Вишгородського району Київської області, з цільовим призначенням –будівництво оздоровчого табору –на Катюжанське вище професійне училище; зобов’язати Вишгородський районний відділ державного земельного кадастру Київської області зареєструвати державний акт на право постійного користування земельною ділянкою на земельну ділянку 1,0 га, яка знаходиться за адресою: с. Демидів Вишгородського району Київської області, з цільовим призначенням –будівництво оздоровчого табору –на Катюжанське вище професійне училище; зобов’язати Вишгородський районний відділ державного земельного кадастру Київської області зареєструвати державний акт на право постійного користування земельною ділянкою на земельну ділянку 3,9 га, яка знаходиться за адресою: с. Демидів Вишгородського району Київської області, з цільовим призначенням –будівництво оздоровчого табору –на Катюжанське вище професійне училище.

В обґрунтування позовних вимог, а також у письмових поясненнях від 15.01.2008, від 11.02.2008 р., від 03.03.2008 р. позивач посилається на наступне:

- позивач є правонаступником Катюжанського сільського професійного училища №1, яке наказом Міністерства освіти і науки України від 30.08.2002 р. №496 було реорганізоване у Вище професійне училище №21 с. Катюжанка, назва якого ще раз була змінена наказом Міністерства освіти і науки України від 25.11.2002 р. №654 на Катюжанське вище професійне училище;

- у 1984 р. виконавчим комітетом Вишгородської районної ради позивачеві був виданий Державний акт на право користування землею серії Б №085961, згідного якого за Катюжанським сільським професійним училищем №1 закріплювалася в безстрокове і безплатне користування земельна ділянка розміром 4,9 га для будівництва оздоровчого табору в с. Демидові;

- протягом 23 років позивач безперервно, безперешкодно, відкрито і добросовісно господарював на спірній земельній ділянці, розпочав будівництво оздоровчого табору, і, хоча за останні роки майно оздоровчого табору частково знищено, позивач використовує цей об’єкт для зеленого туризму, проводить практичні заняття, планує відбудувати літній оздоровчий табір;

- 19.06.2007 р. позивач звернувся до Вишгородської районної державної адміністрації з клопотанням про заміну державного акта на право користування земельною ділянкою 4,9 га старого зразка на новий –відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 р. №449, однак, в Управлінні земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області, а пізніше і від посадових осіб Демидівської сільської ради одержав роз’яснення про те, що позивач на даний час не є користувачем цієї земельної ділянки;

- рішення виконавчого комітету Демидівської сільської ради від 01.12.1995 р. №115 про вилучення у позивача земельної ділянки розміром 4,9 га на користь відповідача-1 порушує норми ст.ст.31, 33 Земельного кодексу України (1990 р.);

- письмове погодження про вилучення з користування позивача спірної земельної ділянки, надане директором Вищого професійного училища №21, є незаконним, оскільки відповідно до статуту навчального закладу він не мав повноважень на надання таких погоджень;

- при передачі спірної земельної ділянки відповідачеві-1 не укладався акт приймання-передачі, чим були порушені вимоги Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 р. №43 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 р. за №354/3647;

- акт вибору земельної ділянки є недійсним, оскільки будучи підписаним посадовими особами відповідача-1, позивачем, Комітетом охорони природи, райвиконкому, інженером-землевпорядником, районним архітектором, головним лікарем, начальником Держпожежнагляду, не містить жодної печатки;

- фактичного вилучення (викупу) у позивача спірної земельної ділянки не відбулося;

- у відповідача-1 на сьогодні не має державного акту на право користування спірною земельною ділянкою;

- виходячи з рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 р. №5-рп/2005 право постійного користування земельною ділянкою позивачем втрачено не було;

- доказом користування позивачем спірною земельною ділянкою є накази Київського обласного управління професійно-технічної освіти №285, №100 від 09.03.1988 р., внутрішні накази Катюжанського вищого професійного училища від 08.10.2002 р. №38, від 22.09.2003 р. №29, від 09.10.2006 р. №54, листи позивача до Комітету з екології та охорони природи про упорядкування території табору та здійснення деяких робіт; лист Київського обласного управління професійно-технічної освіти до позивача;

- відповідно до ст.33 Земельного кодексу України (1990 р.) вилучення земель сільськогосподарських науково-дослідних і навчальних закладів для несільськогосподарських потреб не допускається, а серед основних видів діяльності позивача є змішане сільське господарство;

- відповідач-1 знаходиться у процесі банкрутства, у зв’язку з чим він не має коштів та можливостей використати зазначену спірну ділянку за її призначенням –будівництва реабілітаційного центру, на яке вона була відведена йому у 1995 р.

Відкрите акціонерне товариство „Науково-дослідне медичне об’єднання „Діалір” просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи у письмових запереченнях від 05.11.2007 р. №165, від 04.03.2008 р. №36 та наданих у судових засіданнях поясненнях наступне:

- у грудні 2005 р. відповідач-1 одержав Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 4,9 га під будівництво реабілітаційного центру та технічну документацію по перенесення меж спірної земельної ділянки в натуру;

- вилучення спірної земельної ділянки відбулося з відома його користувача –за погодженням з Катюжанським СПТУ-21, що підтверджується висновком від 22.05.1995 р.;

- рішення Демидівської сільської ради від 01.12.1995 р. № 115 є законним, прийнятим на підставі ст.ст 19, 27, 31 Земельного кодексу України (1990 р.);

- позивач захищає своє право користування спірною земельною ділянкою, посилаючись на набувальну давність користування, але доказів цього він не надав;

- спірна земельна ділянка відведена у постійне користування відповідачеві-1 під будівництво реабілітаційного центру, станом на 01.02.2008 р. нормативна вартість будівельних робіт становить 2 954 387,00 грн., що підтверджено довідкою від 04.03.2008 р. №35.

Демидівська сільська рада проти позову Катюжанського вищого професійного училища заперечує, у письмових запереченнях від 04.03.2008 р. та наданих у судових засіданнях поясненнях вказує на наступні обставини:

- відповідно до ст.ст. 19, 31 Земельного кодексу України (1990 р.) відповідач-2 був наділений повноваженнями щодо вилучення у позивача та надання відповідачеві-1 спірної земельної ділянки за межами населеного пункту для будівництва ним реабілітаційного відділення;

- згідно із ст. 33 Земельного кодексу України (1990 р.) недопущення вилучення земельних ділянок стосуються особливо цінних продуктивних земель, а також земель, зайнятих природними та історико-культурними об’єктами, земель сільськогосподарського призначення сільськогосподарських науково-дослідних установ і навчальних закладів, а спірна земельна ділянка надавалася позивачеві для будівництва оздоровчого табору, а не для сільськогосподарських потреб;

- 22.05.1995 р. позивач надав згоду на відведення у постійне користування спірної земельної ділянки відповідачеві-1, вказавши на неможливість подальшого використання бази для відпочинку його учнів.

Відповідач-3, Управління земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області, проти позову Катюжанського вищого професійного училища заперечує, у письмових та наданих у судових засіданнях поясненнях посилається на наступне:

- рішення виконавчого комітету Демидівської сільської ради від 01.12.1995 р. №115 „Про вилучення і надання земельних ділянок” є таким, що прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений ст.ст. 19, 27, 31 Земельного кодексу України (1990 р.);

- землекористувач надав згоду на вилучення спірної земельної ділянки, що підтверджується висновком Катюжанського СПТУ-21 від 11.05.1995 р. „Про погодження проекту відведення земельної ділянки у постійне користування науково-дослідному клініко-реабалітаційному центру „Діалір” під будівництво реабілітаційного центру на 160 ліжок”;

- випадки обмеження застосування ст. 31 Земельного кодексу України, перераховані у ст. 33 Земельного кодексу України щодо заборони відчуження земель сільськогосподарських науково-дослідних установ і навчальних закладів, до яких себе відносить позивач, на нього не поширюються, оскільки згідно з ст.ст. 3, 18, 22 Закону України „Про професійно-технічну освіту”, ст.ст. 1, 4 Закону України „Про наукову і науково-технічну діяльність” позивач не є науково-дослідним навчальним закладом чи установою;

- вимоги позивача про зобов’язання Управління земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області виготовити технічну документацію для виготовлення, видачі та реєстрації державного акту на право постійного користування земельною ділянкою на земельну ділянку 4,9 га з цільовим призначенням –будівництво оздоровчого табору не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки Управління не наділене відповідними повноваженнями;

- Державний акт на право користування земельною ділянкою розміром 4,9 га серії Б №085961, виданий Катюжанському СПТУ №1, підлягає поверненню до архіву Управління, оскільки право користування за ним припинено.

Відповідач-4, Вишгородська районна державна адміністрація, позовні вимоги Катюжанського вищого професійного училища не визнала, у письмових запереченнях та наданих у судових засіданнях поясненнях вказала на те, що рішення виконавчого комітету Демидівської сільської ради від 01.12.1995 р. №115 „Про вилучення і надання земельних ділянок” прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений ст.ст. 19, 27, 31 Земельного кодексу України (1990 р.) за згодою позивача, що підтверджується висновком Катюжанського СПТУ-21 від 11.05.1995 р. „Про погодження проекту відведення земельної ділянки у постійне користування науково-дослідному клініко-реабілітаційному центру „Діалір” під будівництво реабілітаційного відділення на 160 ліжок”.

Відповідач-5, Державне підприємство „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах”, письмового відзиву на позов не надало, у вирішенні спору покладалось на розсуд суду.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –Міністерство освіти і науки України –позовні вимоги підтримала, у письмових поясненнях від 03.03.2008 р. №1/11-703 зазначило наступне:

- засновниками професійно-технічних закладів до 1988 р. був Державний комітет УРСР з професійно-технічної освіти, з 1988 р. –Міністерство освіти України;

- відповідно до Положення про порядок створення, реорганізації і ліквідації навчально-виховних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.1994 р. №228, рішення про створення професійно-технічних закладів освіти, заснованих на загальнодержавній власності, приймається Міністерством освіти України за поданням місцевих органів державної виконавчої влади, міністерств і відомств, корпорацій, об’єднань тощо;

- відповідно до п. 41 Положення про професійно-технічний навчальний заклад України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 р. №1240, об’єкти права власності, закріплені засновником за державним професійно-технічним закладом освіти, перебувають у користуванні цього закладу; функції управління майном професійно-технічного навчального закладу здійснює його засновник; професійно-технічний навчальний заклад несе відповідальність перед засновником за збереження та використання за призначенням закріпленого за ним майна; засновник здійснює контроль за використанням цього майна;

- відповідно до п. 4 статті 63 Закону України „Про освіту”, основні фонди, оборотні кошти та інше майно державних навчальних закладів, установ, організацій та підприємств системи освіти не підлягають вилученню, крім випадків, передбачених чинним законодавством;

- ст.ст. 17, 18 Закону України „Про професійно-технічну освіту” визначено, що вище професійно-технічне училище належить до навчальних закладів. Статус навчального закладу підтверджується п. 1.1 статуту Катюжанського ВПУ, яке є державним вищим професійно-технічним навчальним закладом сільськогосподарського профілю;

- директору ПТУ №21 с. Катюжанки Блосі І.І., який очолював навчальний заклад станом на 22.05.1995 р., контрактом не були делеговані повноваження на передачу державного майна.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.11.2007 р. було порушено провадження у справі, розгляд справи призначався на 10.12.2007 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.12.2007 р. на підставі ст.ст. 24, 27, 77 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) суд змінив процесуальний статус третьої особи –Управління земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області та залучив його в якості відповідача-3; змінив процесуальний статус третьої особи –Вишгородської районної державної адміністрації та залучив її в якості відповідача-4; залучив до участі у справі Вишгородський районний відділ державного земельного кадастру Київської області в якості відповідача-5; залучив до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство освіти і науки України, у зв’язку з чим розгляд справи відкладався на 11.02.2008 р.

Ухвалою Голови господарського суду Київської області Грєхова А.С. від 11.01.208 р. було продовжено строк вирішення спору по справі №10/700-07 на один місяць до 12.02.2008 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.02.2008 р. розгляд справи відкладався на 04.03.2008 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.03.2008 р. у зв’язку з необхідністю витребування додаткових доказів розгляд справи відкладався на 07.04.2008 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.04.2008 р. у зв’язку із нез’явленням у судове засідання представника відповідача-5 і третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача розгляд справи відкладався на 17.04.2008 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.04.2008 р. у порядку приписів ст.77 ГПК України розгляд справи відкладався на 27.05.2008 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.05.2008 р. на підставі ст.ст. 24, 77 ГПК України суд замінив Вишгородський районний відділ державного земельного кадастру Київської області на належного відповідача –Державне підприємство „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах”, у зв’язку з чим розгляд справи відкладався на 17.06.2008 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.05.2008 р. до участі у справі в якості Відповідача 6 було залучено Вишгородську районну раду.

В судовому засіданні 17.06.2008р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача 3 - Управління земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає їх безпідставними.

Відповідач 4 Вишгородської районної державної адміністрації в судовому засіданні 17.06.2008р. також заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав їх необґрунтованості.

Представники відповідача 1, відповідача 2, відповідача 5, відповідача 6 та третьої особи в судове засідання 17.06.2008р. не з’явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§66 –69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі “Смірнова проти України”).

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідача 1, відповідача 2, відповідача 5, відповідача 6 та третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд –

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Державним актом на право користування землею серії Б №085961, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею під №641, у 1984 р. за Катюжанським сільським професійно-технічним училищем №1 виконавчим комітетом Вишгородської районної ради народних депутатів було закріплено в безстрокове і безплатне користування 4,9 гектарів землі для будівництва оздоровчого табору.

Як вбачається з вказаного Державного акту надана земельна ділянка складалася з двох частин, зокрема, із земельної ділянки площею 1,0 гектарів та земельної ділянки площею 3,9 гектари.

01.12.1995 р. виконавчий комітет Демидівської сільської ради Вишгородського району прийняв рішення за №115 „Про вилучення і надання земельних ділянок”, відповідно до якого, на підставі ст. 52 Закону України „Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве регіональне самоврядування”, ст.ст.19, 23, 31, 34 Земельного кодексу України, Демидівська сільська рада вирішила затвердити проект відведення земельних ділянок у постійне користування відкритому акціонерному товариству „Науково-дослідне медичне об’єднання „Діалір”, у зв’язку з чим вилучити із земельного користування Катюжанського СПТУ-21 земельні ділянки загальною площею 4,9 га забудованих земель громадською забудовою і надати їх у постійне користування відкритому акціонерному товариству „Науково-дослідне медичне об’єднання „Діалір” під будівництво реабілітаційного відділення на 160 ліжок, доручити землевпорядній організації здійснити перенесення в натуру меж наданої земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що прийняттю оспорюваного рішення виконавчого комітету Демидівської сільської ради Вишгородського району прийняв рішення від 01.12.1995 р. №115 передували вибір земельної ділянки за участю директора Катюжанського СПТУ-21 (акт вибору земельної ділянки від 28.09.1991 р.), надання позитивних висновків Київським відділенням Українського науково-дослідного і проектно-вишукувального інституту по землеустрою на вибір місця розташування площі земельної ділянки (висновок від 28.01.1992 р. №43) та Київським обласним комітетом Державного комітету УРСР по охороні природи (висновок від 12.11.1991 р. №6-13/168), звернення директора Катюжанського СПТУ-21 Макаренка А.С. до Вишгородської районної ради з клопотанням про передачу спірної земельної ділянки Науково-дослідному реабілітаційному центру Міністерства охорони здоров’я УРСР (лист від 25.01.1991 р. №319), погодження передачі спірної земельної ділянки Науково-дослідному клініко-реабілітаційному центру «Діалір»Відділом землекористування, землеустрою і охорони земель Виконавчого комітету Вишгородської районної ради народних депутатів (лист від 03.10.1991 р. №034), а також Виконкомом Демидівської сільської ради (лист від 02.1992 р. №14), Вишгородською районною радою народних депутатів (лист від 29.05.1991 р. №3-22/676), Виконавчим комітетом Вишгородської районної ради (лист від 11.02.1991 р. №3-22/175), Управлінням культури Виконавчого комітету Київської обласної ради народних депутатів (погодження від 22.11.1991 р. №21-405), надання позитивних висновків Вишгородською районною санітарно-епідеміологічною станцією (висновок від 27.09.1991 р. №58) та Київською обласною санітарно-епідеміологічною станцією (висновок від 01.10.1991 р. №02/04-15-238/1912); погодження Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища по Київській області проекту будівництва реабілітаційного відділення Науково-дослідного клініко-реабілітаційного центру «Діалір»(висновок від 04.01.1993 р. №6-12/1141), а також надання Київською облсанепідеміологічною станцією позитивного висновку по проекту будівництва (висновок від 01.04.1994 р. №02/04-29/363), розробка Київським відділенням Інституту землеустрою Української академії аграрних наук Проекту відведення земельної ділянки у постійне користування науково-дослідному клініко-реабілітаційному центру «Діалір»під будівництво реабілітаційного відділення на 160 ліжок за рахунок землекористування Катюжанського СПТУ-21 в адміністративних межах Демидівської сільської ради народних депутатів Вишгородського району Київської області, погодження вказаного проекту відведення землекористувачем –Катюжанського СПТУ-21 (висновок від 22.05.1995 р.), Виконавчим комітетом Демидівської сільської ради народних депутатів (висновок від 25.05.1995 р. №50), Виконавчим комітетом Вишгородської районної ради народних депутатів (висновок від 05.06.1995 р.).

Межі спірної земельної ділянки були винесені в натуру (на місцевості) 13.12.1995 р., що підтверджується відповідним актом від 13.12.1995 р.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. №561-XII (в редакції Закону України від 13.03.1992 р. №2196-XII) надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні, іншому громадянину, підприємству, установі, організації провадиться лише після вилучення (викупу) цієї ділянки в порядку, передбаченому статтями 31 і 32 цього Кодексу.

Станом на день прийняття Виконавчим комітетом Демидівської сільської ради оспорюваного рішення від 01.12.1995 р. №115 порядок вилучення земельних ділянок, що належали до матеріально-технічної бази навчально-виховних закладів, установ, організацій системи освіти регулювався земельним законодавством (ч. 2 ст. 58 Закону УРСР «Про освіту» від 23.05.1991 р. №1060-XII).

Статтею 31 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. №561-XII (в редакції Закону України від 13.03.1992 р. №2196-XII) передбачалось, що вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність або надання у користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям провадиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення Верховної Ради України, місцевих Рад народних депутатів. За рішенням сільської Ради народних депутатів, зокрема, проводилось вилучення земель за межами сіл і селищ у разі передачі їх у власність або надання у користування для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, традиційних народних промислів, крім випадків, передбачених частинами четвертою і п'ятою цієї статті та статтею 33 цього Кодексу.

Судом встановлено, що рішенням Демидівської сільської ради народних депутатів від 26.07.1994 р. №1/7 «Про передачу повноважень виконкому сільської Ради з питань землекористування»Демидівська сільська рада народних депутатів передала виконкому даної ради повноваження, зокрема, по передачі земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в т.ч. на умовах оренди; реєстрації права власності, права користування землею і договорів на оренду землі; вилучення (викупу) землі; погодження проектів землеустрою; припинення права власності і (або) права користування земельними ділянками чи їх частиною; надання висновків про надання або вилучення земельних ділянок чи їх частиною; вирішення інших питань в галузі земельних відносин у межах своєї компетенції.

Згідно з ст. 3 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. №561-XII (в редакції Закону України від 13.03.1992 р. №2196-XII) землею розпоряджаються Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування.

Таким чином, судом відхиляються посилання позивача на відсутність у Виконавчого комітету Демидівської сільської ради Вишгородського району повноважень щодо прийняття оспорюваного рішення від 01.12.1995 р. №115, затвердження ним проекту відведення земельної ділянки у постійне користування ВАТ «Науково-дослідне медичне об’єднання «Діалір», вилучення спірної земельної ділянки із користування Катюжанського СПТУ-21.

Статтею 33 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. №561-XII (в редакції Закону України від 13.03.1992 р. №2196-XII) встановлювалась заборона вилучення земель сільськогосподарських науково-дослідних установ і навчальних закладів для несільськогосподарських потреб.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. №561-XII (в редакції Закону України від 13.03.1992 р. №2196-XII) законодавством України могло заборонятися вилучення й інших особливо цінних продуктивних земель.

Згідно з ст. 48 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. №561-XII (в редакції Закону України від 13.03.1992 р. №2196-XII) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність і надаються у користування сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам і загальноосвітнім школам –для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду, для ведення сільського господарства.

Виходячи зі змісту ст. 48 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. №561-XII (в редакції Закону України від 13.03.1992 р. №2196-XII), пункту 3 Листа Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства при вирішенні спорів»від 07.03.1996 р. №01-8/106, всі інші землі відносилися до несільськогосподарських.

З матеріалів справи, зокрема, з Державного акту на право користування землею серії Б№085961, виданого Катюжанському сільському професійно-технічному училищу №1, Довідки заступника голови Київської обласної ради народних депутатів Губського В.Ф. про спортивно-оздоровчий табір «Білий Вир»Київської обласної ради ВДСО «Трудові резерви», наказу начальника Київського обласного управління народної освіти від 13.07.1989 р. №171-о «Про закріплення оздоровчого табору на території радгоспу ім. Васильєва Вишгородського району»вбачається, що на спірній земельній ділянці до передачі її відповідачу-1 знаходився оздоровчий табір із будівлями та спорудами (водонапірна башта з артезіанською свердловиною, житлові будиночки, трансформаторна підстанція, павільйони, водойми, пляжна територія).

Таким чином, позивачем не доведено використання спірної земельної ділянки в якості продуктивних земель для дослідних і навчально-виробничих цілей, ведення сільського чи іншого господарства на даних земельних угіддях.

За таких обставин суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка не відносилась до особливо цінної продуктивної землі навчального закладу, на яку поширювалась заборона вилучення, встановлена ст. 33 ЗК України від 18.12.1990 р. №561-XII (в редакції Закону України від 13.03.1992 р. №2196-XII).

Крім того, позивачем не надано доказів наявності у Катюжанського середнього професійно-технічного училища №21 станом на день прийняття оспорюваного рішення Демидівської сільської ради від 01.12.1995 р. №115 сільськогосподарського профілю.

Наданий позивачем статут Катюжанського вищого професійного училища, затверджений Державним секретарем Міністерства освіти і науки України Науменком Г.Г. 06.03.2003 р. та зареєстрований Вишгородською районною державною адміністрацією 10.03.2003 р., а також доповнення до статуту позивача, прийняті на загальних зборах колективу Катюжанського ВПУ 27.06.2006 р., довідка Управління статистики у Вишгородському районі від 23.06.2006 р. не можуть бути згідно з ст. 34 ГПК України допустимими доказами наявності станом на 01.12.1995 р. у Катюжанського середнього професійно-технічного училища №21 сільськогосподарського профілю.

Згідно з п. 54 Положення про професійний навчально-виховний заклад України (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1993 р. №715), п. 5.8 Типового статуту державного професійного навчально-виховного закладу України (затвердженого наказом Міністерства освіти України від 29.11.1993 р. №426 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.12.1993 р. за №179), чинних станом на 22.05.1995 р. –день погодження директором Катюжанського СПТУ №21 вилучення земельної ділянки, директор професійного навчально-виховного закладу повноважений був діяти від імені навчально-виховного закладу, представляти його в усіх установах, організаціях і підприємствах, розпоряджатися майном закладу.

Виходячи з того, що згідно з ч. 2 ст. 58 Закону УРСР «Про освіту»(в редакції, чинній станом на 22.05.1995 р.) вилучення навчально-виховних закладів земельних ділянок регулювався земельним законодавством, а також на підставі п. 54 Положення про професійний навчально-виховний заклад України суд приходить до висновку про безпідставність посилань позивача на порушення директором Катюжанського СПТУ №21 вимог законодавства та наданих йому повноважень при погодженні вилучення спірної земельної ділянки для передачі у постійне користування науково-дослідному клініко-реабілітаційному центру «Діалір»під будівництво реабілітаційного відділення на 160 ліжок за рахунок землекористування Катюжанського СПТУ-21.

Крім того, суд враховує, що згода Міністерства народної освіти УРСР на передачу спірних земельних ділянок Клініко-реабілітаційному центру «Діалір»під будівництво реабілітаційного відділення на 160 ліжок у зв’язку з неможливістю подальшого використання бази для відпочинку учнів була надана згідно з рекомендаціями Міністерства народної освіти УРСР від 02.04.1990 р. №1/9-201, про що вказується у пояснювальній записці до Проекту відведення земельної ділянки у постійне користування науково-дослідному клініко-реабілітаційному центру «Діалір»під будівництво реабілітаційного відділення на 160 ліжок за рахунок землекористування Катюжанського СПТУ-21 в адміністративних межах Демидівської сільської ради народних депутатів Вишгородського району Київської області, Висновку Катюжанського СПТУ-21 від 22.05.1995 р. «Про погодження проекту відведення земельної ділянки у постійне користування науково-дослідному клініко-реабілітаційному центру «Діалір»під будівництво реабілітаційного відділення на 160 ліжок», заяві директора Катюжанського СПТУ-21 Макаренка А.С. від 25.01.1991 р. №319, висновку Київського відділення Українського науково-дослідного і проектно-вишукувального інституту по землеустрою від 28.01.1992 р. №43, висновку Київського обласного комітету Державного комітету УРСР по охороні природи від 12.11.1991 р. №6-13/168.

Підставою для припинення користування земельною ділянкою (її частиною) є вилучення земель у випадках, передбачених статтями 31 і 32 цього Кодексу (п. 9 ч. 1 ст.27 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. №561-XII (в редакції Закону України від 13.03.1992 р. №2196-XII).

Згідно з п. 2 Роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів»від 26.01.2000 р. №02-5/35 підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації –позивача у справі.

Позивачем не доведено невідповідність рішення виконавчого комітету Демидівської сільської ради Вишгородського району „Про вилучення і надання земельних ділянок” від 01.12.1995 р. №115 законодавству та компетенції даного органу, а також порушення прав позивача при вилученні спірної земельної ділянки з його користування за згодою, наданою від імені позивача директором Катюжанського СПТУ №21 відповідно до рекомендацій Міністерства народної освіти УРСР від 02.04.1990 р. №1/9-201.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 43, 82 –85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя