ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 р.

№ 2-6/7857.1-2006(2-26/10027-2005)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Удовиченка О.С.

суддів:

Мамонтової О.М.

Хандуріна М.І.

розглянувши

касаційну скаргу

АБ "Банк регіонального розвитку"

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.02.2008

у справі

№ 2-6/7857.1-2006 господарського суду АР Крим

за заявою

ВАТ "Керчрибпром"

до

ТОВ "Українська рибодобувна компанія"

про

арбітражний керуючий

банкрутство

Шармонова В.О.

в судовому засіданні взяли участь представники :

АБ "Банк регіонального розвитку"

Арбітражний керуючий

Дмітрішин Д.М.

Шармонова В.О.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду АР Крим від 21.12.2007 (суддя Шкуро В.М.) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ "Українська рибодобувна компанія", ТОВ "Українська рибодобувна компанія" ліквідовано, провадження у справі припинено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.02.2008 (судді: Латинін О.А., Фенько Т.П., Дегаренко О.В.) апеляційну скаргу АБ "Банк регіонального розвитку" залишено без задоволення, ухвалу господарського суду АР Крим від 21.12.2007 залишено без змін.

АБ "Банк регіонального розвитку" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду АР Крим від 21.12.2007 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.02.2008, прийняти нове рішення, яким поновити ліквідаційну процедуру та зобов'язати ліквідатора вжити належних заходів для виявлення належного банкруту майна та формування ліквідаційної маси.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на порушення судами попередніх інстанцій при винесенні оскаржуваних судових актів норм матеріального та процесуального права, зокрема: ст.26, 30, 31, 32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 43 ГПК України.

В судовому засіданні 03.06.2008 оголошено перерву до 10.06.2008.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою господарського суду АР Крим від 11.06.2007 боржник визнаний банкрутом та відносно боржника відкрита ліквідаційна процедура строком на 12 місяців.

До господарського суду АР Крим 04.12.2007 надійшов звіт про ліквідацію та ліквідаційний баланс ТОВ "Українська рибодобувна компанія".

Судом першої інстанції встановлено, що ліквідатором виявлено наступне майно, яке увійшло до складу ліквідаційної маси: матеріали та сировина балансовою вартістю 239186,40 грн.; дебіторська заборгованість виробничого пошукового підприємства промислової розвідки й науково-дослідного флоту ВПП "Південрибпошук" в розмірі 26907848,40 грн.

Матеріали та сировина балансовою вартістю 239186,40 грн. списані на підставі наказу ліквідатора №4 від 26.11.2007 у зв'язку з повним зносом, пошкодженням та непридатністю для подальшого використання, що підтверджується актом списання матеріальних цінностей. (т.7 а.с. 143)

Дебіторську заборгованість виробничо - пошукового підприємства промислової розвідки й науково- дослідного флоту ВПП "Південрибпошук" в розмірі 26907848,40 грн. реалізовано ВАТ "Керчрибпром" на підставі договору відступлення права вимоги від 02.08.2007 за 1345392,42 грн. (т.7 а.с. 144-146) з подальшим зарахуванням зустрічних вимог між ВАТ "Керчрибпром" та боржником. (акт звірки розрахунків від 03.12.2007 (т.7 а.с. 150)

Доводи скаржника, що судами незаконно визнано правомірними дії ліквідатора щодо реалізації дебіторської заборгованості боржника на підставі договору про відступлення права вимоги від 02.08.2007, не приймаються колегією виходячи з наступного.

Відповідно до ч.6 ст.30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" уступка вимог банкрута здійснюється в порядку, передбаченому цивільним законодавством України, за згодою комітету кредиторів.

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містить прямої заборони щодо можливості погашення вимог кредиторів шляхом проведення зарахування зустрічних вимог. (Постанова ВСУ від 29.03.2005 у справі № 5/143б/53б)

Судами встановлено, що дебіторська заборгованість була реалізована за рішенням комітету кредиторів від 20.06.2007 (протокол №2) на конкурсних засадах з опублікуванням оголошення про реалізацію активів у газеті "Голос України" від 26.07.2007. Договір про відступлення права вимоги від 02.08.2007 був погоджений комітетом кредиторів, що підтверджується протоколом №7 від 03.12.2007 (т.7 а.с. 135-136).

Доводи скаржника, що звіт ліквідатора не містить відомостей про наявність або відсутність закріплених за банкрутом на праві власності або користування земельних ділянок, плавзасобів, в тому числі плавзасобів РКТ не підтверджено належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що згідно висновку про оцінку вартості товарно- матеріальних цінностей, які належать боржнику, товарно-матеріальні цінності не використовуються власником більше двох років, технічний стан значної частини товару незадовільний, знос -100%.

Судами встановлено, що вартість товарно- матеріальних цінностей на складах, в тому числі і тих, що перебувають у заставі, становить 3360,00 грн. без ПДВ у разі їх реалізації як об'єктів, що втратили корисність відповідно до своїх первинних функцій. Крім того, встановлено, що право власності банкрута на об'єкти нерухомого майна не зареєстровано, що підтверджується повідомленням Кримського республіканського підприємства "Керченське міське бюро реєстрації та технічної інвентаризації" (т.9 а.с. 2 ), транспортні засоби за банкрутом не зареєстровані, що підтверджується повідомленням 3-ого міжрайонного відділу УДАІ ГУ МВС України в АР Крим (т.9 а.с. 1).

Таким чином, судами попередніх інстанцій встановлено, а матеріалами справи підтверджується, що майна у банкрута не залишилось.

Згідно з п. 1 ст. 32 Закону після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації); відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 32 Закону, якщо за результатами ліквідаційного балансу після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

У разі затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому ст. 32 вищевказаного закону, господарський суд на підставі ст. 40 Закону припиняє провадження у справі про банкрутство боржника.

Відтак, судом апеляційної інстанції, на підставі доказів наявних в матеріалах справи, зроблено вірний висновок про правомірність затвердження судом першої інстанції ліквідаційного балансу ТОВ "Українська рибодобувна компанія", його ліквідацію та правомірність винесення господарським судом АР Крим ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Українська рибодобувна компанія", оскільки у боржника відсутні кошти на погашення вимог інших кредиторів.

Беручи до уваги вищезазначене, колегія дійшла висновку, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції та ухвала місцевого господарського суду винесені відповідно до норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для їх скасування немає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу АБ "Банк регіонального розвитку" залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.02.2008 залишити без змін.

Головуючий О.С. Удовиченко

Судді                                                                        О.М. Мамонтова

М.І. Хандурін