ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2008 р. Справа № 47/134-08

вх. № 3619/5-47

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Леунова Л.Ф. за довіреністю від 01.06.2008р.; відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-вирбниче підприємство"Аквілон", м. Харків

про стягнення 248036,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою щодо стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 213404,81грн., штрафу у розмірі 21340,48грн., пені у розмірі 3403,81грн., річних у розмірі 1778,37грн., інфляційних у розмірі 8109,38грн., які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем свїх зобов"язань на підставі договорів №Х340 від 03.01.2007р. та № Х-242 від 02.01.2008р. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі 2480,37грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Ухвалою заступника голови господарського суду від 17.06.2008р. строк розгляду справи був продовжений до 20.08.2008р.

Позивач надав суду заяву (клопотання) в якій він відмовляється від стягнення з відповідача штрафних санкцій, а саме: (пені у розмірі 3403,81грн., річних у розмірі 1778,37грн., інфляційних у розмірі 8109,38грн.)

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача господарським судом встановлено, що між позивачем та відповідачем були укладені договори поставок №Х340 від 03.01.2007р. та № Х-242 від 02.01.2008р.

Відповідно до умов даних договорів постачальник взяв на себе зобов"язання поставити товар (медикаменти), а покупець у свою чергу зобов"язався прийняти та оплатити товар на умовах передбачених договорами.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з 19.05.2007р. по 20.02.2008р. позивач поставив відповідачу медикаменти на загальну суму 435104,81грн., згідно накладних, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідач отримав товар, що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача у накладних та дорученнях на отримання товаро-матеріальних цінностей від 03.01.2007р., від 02.01.2008р., але його вартість була сплачена лише частково у сумі 221700,00грн.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем після часткової сплати за отриманий товар становить у сумі 213404,81грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи сума заборгованості відповідачем не сплачена. За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в сумі основної заборгованості у розмірі 213404,81грн.

Правові наслідки порушення зобов’язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Пунктом 9.1 договору №Х340 від 03.01.2007р. та п. 7.2 договору №Х-242 від 02.01.2008р. за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань була встановлена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 10% від вартості поставленого та неоплаченого у строк товару.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач не виконав прийнятий на себе обов"язок по оплаті в термін, встановлений договорами позовні вимоги в частині стягнення штрафу в сумі 21340,48грн. відповідають вимогам договору та діючому законодавству України, та підлягають задоволенню.

Враховуючи, те, що позивач відмовляється від стягнення з відповідача штрафних санкцій, а саме: (пені у розмірі 3403,81грн., річних у розмірі 1778,37грн., інфляційних у розмірі 8109,38грн.) та те, що відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (частини позову), господарський суд відповідно до ст.78 Господарського процесуального кодексу України приймає відмову позивача від стягнення штрафних санкцій, оскільки вважає, що ця відмова не суперечить діючому законодавству і не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси та на підставі чого у господарського суду є підстави для припинення провадження по справі в частині стягнення штрафних санкцій у розмірі 13291,56грн. згідно п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 2347,45грн. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 111,67 гривень слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 611 Цивільного кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, 75, п.4 ст.80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженоювідповідальністю Науково-виробничого підприємства "Аквілон" (м. Харків, вул. Героїв праці, б. 49, кв. 141, р/р 5 ХФ ВАТ "Крідитпромбанк", МФО 350727, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" (49005, м. Дніпропетровськ, вул. Панікахи, 2, р/р 6001 в КБ "Приватбанк" м. Дніпропетровськ, МФО 305299, ) основної заборгованості у розмірі 213404,81грн., штрафу у розмірі 21340,48грн., держмита у розмірі 2347,45грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 111,67грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В решті частини позову у сумі 13291,56грн. провадження по справі припинити.

Рішення підписано 01.08.2008р.

Суддя