ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"13" травня 2008 р.

Справа № 9/90

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Шевчук О.Б.,розглянув у відкритому судовому засіданні справу №9/90

за позовом: Знам'янського міжрайонного прокурора, в інтересах держави, в особі Знам'янської районної державної адміністрації, Кіровоградська область, м. Знам'янка, вул. Жовтнева, 17,

до відповідача: фермерського господарства "Росток", Кіровоградська область, Знам'янський район, с. Цибулеве, вул. Набережна, 6,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Знам'янського районного відділу земельних ресурсів, Кіровоградська область, м. Знам'янка, вул. Чайковського, 30,

про повернення самовільно зайнятої ділянки,

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - Мельник Н.М., довіреність № 3 від 14.02.2008 р.;

від відповідача - не брав участі;

від 3-ї особи - не брав участі;

у судовому засіданні брав участь прокурор відділу представництва інтересів громадян та держави в судах прокуратури Кіровоградської області Коваль О.М. (посвідчення №615).

Знам'янським міжрайонним прокурором, в інтересах держави, в особі Знам'янської районної державної адміністрації подано позов до фермерського господарства "Росток" про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,36 га, яка знаходиться на території Цибулівської сільської ради.

В ході судового розгляду справи представник відповідача пояснив, що на спірній земельній ділянці знаходяться, належні відповідачу, будівлі, у зв'язку з чим ним вживаються заходи по укладенню договору оренди спірної земельної ділянки.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені статтею 126 Земельного кодексу України. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, а право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Обгрунтовуючи свої вимоги, прокурор послався на матеріали перевірки (акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 07.02.2006 року, протокол про адміністративне правопорушення №003324 від 07.02.2006 року, припис №003324 від 07.02.2006 року), якою встановлено, що відповідач в порушення вимог ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України без набуття права власності чи права користування самовільно займає земельну ділянку загальною площею 0,36 га, яка знаходиться на території Цибулівської сільської ради.

Постановою Знам'янського районного відділу земельних ресурсів №2 від 13.02.2006 р., яка отримана відповідачем 17.02.2006 р., громадянина Єльника Володимира Степановича, який є головою фермерського господарства "Росток", визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позовні вимоги прокурор обґрунтовує положеннями ст. 212 Земельного кодексу України, відповідно до якої самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Але до правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем неможливо застосувати норми цієї статті.

Визначення поняття "самовільне зайняття земельної ділянки" міститься в ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" - це будь-які дії особи, що свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі, до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Як зазначено в матеріалах перевірки і підтверджено матеріалами справи відповідач фактично використовує не спірну земельну ділянку, а розташовану на ній будівлю майстерні та котельні, що зареєстровані за фермерським господарством "Росток" на праві власності на підставі договору купівлі-продажу майна №26 від 10.04.2007 року.

Тому, до вказаних правовідносин слід застосовувати положення ст. 120 Земельного кодексу України.

Статтею 120 Земельного кодексу України визначено, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Господарський суд враховує, також і те, що нормами ст. 120 Земельного кодексу України не визначено строку, протягом якого повинен бути укладений договір оренди земельної ділянки, на якій розташовано придбаний об'єкт, і хто має ініціювати його укладення.

З огляду на викладені обставини справи, господарський суд прийшов до висновку щодо необґрунтованості вимог прокурора про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

В задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно ч. 3 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя

О.Б. Шевчук

Дата підписання рішення - 19.05.2008 року.