ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 р.

№
18/3037

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: суддів:

Добролюбової
Т.В. Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

розглянувши
матеріали касаційної скарги

Виконавчого
комітету Старокостянтинівської міської ради

на
ухвалу

Житомирського
апеляційного господарського суду від 29.10.07

у
справі

№
18/3037

за
позовом

Приватного
підприємця ОСОБА_1

до

1)          Старокостянтинівської міської ради
2)          Виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради 3)
Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради

про

стягнення
125011,66 грн

В судовому засіданні
взяли участь представники:

від позивача: ОСОБА_1 -паспорт; ОСОБА_2 -посв.
адвок. угода №550;

від
відповідача -1: не
з'явилися, належно повідомлені про час мі імсце розгляду касаційної скарги;

від
відповідача -2: Мініх
І.М. -за дов. від 23.10.07; Куць Г.Й. -за дов. від 16.04.08;

від відповідача-3: не з'явилися, належно повідомлені про
час мі імсце розгляду касаційної скарги.

Приватним підприємцем ОСОБА_1 у травні 2007
року заявлений позов про стягнення солідарно з Старокостянтинівської міської
ради, Виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, Управління праці
та   соціального захисту   населення
виконавчого   комітету

доповідач:
Добролюбова Т.В.

Старокостянтинівської  міської ради 116511,66 грн -збитків, завданих
одностороннім розірванням замовником договору від 15.01.05 про перевезення
пасажирів на маршрутах загального користування
та  8500,00 грн - моральної
шкоди.  Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
посилався на приписи статей 22, 23, 525, 623, 908 Цивільного кодексу
України,  статей 216, 218, 224, 226
Господарського кодексу України.

Рішенням господарського суду
Хмельницької  області від 06.08.07,
ухваленим суддею Саврій В.А.,  позовні
вимоги задоволено частково.  Стягнуто
солідарно з виконкому Староконстянтинівської міської ради та
Старокостянтинівської міської ради на користь позивача 1479,46 грн - витрат зі
страхування транспортних засобів і водіїв, 750, 00 грн - сплаченого єдиного
податку, 3100,00 грн - виплаченої працівникам заробітної плати за час
вимушеного простою, 656, 20 грн -
сплачених податків з фонду заробітної плати найманих працівників,
105511,00 грн - завданих збитків перевізника у зв'язку із розірванням договору;
стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення виконкому
Староконстянтинівської міської ради на користь
позивача 3600,00 грн - заборгованої компенсації за перевезення пільгової
категорії населення. В частині стягнення 600,00 грн - за адвокатські послуги,
815,00 грн - оплати за проїзд на судові засідання та 8500,00 грн - моральної
шкоди місцевим судом відмовлено. Рішення суду обґрунтоване приписами статей
174, 175,  193, 224  Господарського кодексу України, статей 509,
526, 610, 611, 901, 906 Цивільного кодексу України

Житомирський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів: Горошкової Н.Ф. -головуючого, Майора
Г.І., Філіпової Т.Л., розглянув клопотання Виконавчого комітету
Староконстянтинівської міської ради про відновлення строку на подання
апеляційної скарги і ухвалою від 29.10.07 відмовив у його задоволенні,
повернувши апеляційну скаргу заявникові без розгляду. Суд дійшов висновку про
відсутність поважних причин пропуску такого строку. Ухвала обґрунтована
приписами статей 51, 53, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Виконавчий комітет
Староконстянтинівської міської ради звернувся до Вищого господарського суду
України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу від 29.10.07 скасувати.
Обґрунтовуючи свої вимоги скаржник вказує
на порушення апеляційним судом приписів статей 93, 121 Господарського
процесуального кодексу України. Заявник вважає хибним  висновок суду про можливість звернення з
апеляційною скаргою 16.08.07, в день отримання виконкомом тексту рішення,
оскільки це вимагає вчинення ряду дій.
На думку заявника, є безпідставним і висновок апеляційного суду про
погодження виконавчого комітету з рішенням суду, оскільки звернення до суду з
заявою про відстрочку виконання рішення, не позбавляє його права на подання
апеляційної скарги.

Від Приватного підприємця ОСОБА_1 надійшов
відзив на касаційну скаргу, в якому підприємець просить ухвалу апеляційного
суду залишити без змін, а касаційну скаргу -без задоволення.

Від Старокостянтинівської міської ради,
Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради відзивів на касаційну скаргу судом не
отримано.

Вищий
Господарський  суд  України
заслухавши  доповідь  судді
Добролюбової Т.В. і пояснення представників сторін, переглянувши  матеріали
справи та доводи  касаційної  скарги, перевіривши  правильність
застосування  судом  приписів
процесуального
законодавства,  відзначає  наступне.

Відповідно до приписів статті 91 Господарського
процесуального кодексу України сторони у справі мають право подати апеляційну
скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.
Статтею 93 названого Кодексу унормовано, що апеляційна скарга подається  упродовж десяти днів з дня прийняття рішення
місцевим господарським судом. Відновлення пропущеного строку подання
апеляційної скарги можливе упродовж трьох місяців з дня прийняття рішення
місцевим господарським судом. Приписами статті 85 Господарського процесуального
кодексу України  визначено порядок вступу
рішення в законну силу: рішення господарського суду набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі якщо у
судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення,
воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня
підписання рішення. Апеляційний господарський

суд
ухвалою від 29.10.07 відмовив у відновленні пропущеного строку на апеляційне
оскарження, з огляду на відсутність поважних причин такого пропуску. Однак,
колегія суддів не погоджується з таким висновком апеляційного суду. Відповідно
до частини першої статті 53 Господарського процесуального кодексу України за
заявою сторони чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину
пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити його.
Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити
пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили
пропуск строку. З матеріалів справи вбачається, що рішення Господарського суду
міста Києва прийнято 06.08.07, за відсутності представника відповідача -2,  що підтверджується протоколом судового
засідання від 06.08.07. Судом апеляційної інстанції установлено, що Виконавчий
комітет Старокостянтинівської міської
ради  отримав  рішення у справі  16.08.07, тобто в останній день десятиденного
строку наданого для його апеляційного оскарження. При цьому, суд, визнаючи
відсутніми поважні причини для відновлення строку вказував, зокрема на те, що
скаржник мав можливість оскаржити рішення в день отримання його повного тексту
до 24 години 00 хвилин. Проте, апеляційний суд не прийняв до уваги той факт, що
необхідною умовою здійснення стороною
права на апеляційне оскарження є її обізнаність з текстом рішення
господарського суду, а форма та зміст апеляційної скарги повинен відповідати
вимогам статті 94 Господарського процесуального кодексу України. Окрім цього,
колегія суддів визнає, що посилання апеляційного суду, як на підставу відмови у
відновленні процесуального строку, на
відсутність у виконкому наміру оскаржити рішення до прийняття ухвали про
його відстрочення, суперечить приписам статті 129 Конституції України та статей
22, 91 Господарського процесуального кодексу України щодо права сторони на
апеляційне оскарження рішення господарського суду. Суд апеляційної
інстанції    наведеного не врахував.
Таким   чином,   відмовивши
у   прийнятті  апеляційної скарги, Житомирський

апеляційний
господарський суд всупереч статті 19 Конституції України, обмежив суб'єкта
оскарження у здійсненні прав, передбачених пунктом 8 частини 3 статті 129
Конституції України і фактично ухилився від здійснення визначених законом
повноважень. Частиною 2 статті 11113 Господарського процесуального
кодексу України унормовано, що розгляд касаційної скарги на ухвалу апеляційного
господарського суду проводиться у порядку, встановленому для розгляду
касаційної скарги на постанову апеляційного господарського суду. Відповідно
до  приписів частини 1 статті 11110
Господарського процесуального кодексу України
підставою для скасування постанови апеляційного господарського суду є як
порушення так і неправильне застосування норм процесуального
права.

Керуючись
статтями  53, 93, 1115, 1117,
1119, 11110, 11111, 11113  Господарського процесуального кодексу  України, Вищий господарський суд України

П О С Т
А Н О В И В :

Ухвалу
Житомирського апеляційного господарського суду від 29.10.07 у справі №18/3037
скасувати.

Справу
з апеляційною скаргою скерувати для розгляду до Житомирського апеляційного
господарського суду.

Касаційну
скаргу  Виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради задовольнити.

Головуючий,
суддя
Т.Добролюбова

Судді
Т.Гоголь

В.Швець