ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №03-04/3096а

"04" вересня 2008 р.

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Єфіменко В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.,

за участю представників сторін:

від позивача: Майборода О.І. за довіреністю,

від відповідача: Філатов С.М. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпроінвест - Ч”, м. Черкаси

до Смілянської міської ради, Черкаська область, м. Сміла

про:

визнання порушеним право на викуп земельної ділянки;

визнання дій неправомірними;

визнання неправомірним та скасування рішення;

зобов’язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем заявлено позов з вимогою:

1.          визнати порушеним право позивача на викуп земельної ділянки під існуючою нафтобазою та пунктом зливу та наливу нафтопродуктів, що розташовані у м. Сміла по вул. Севастопольській, 17, 17а;

2.          визнати неправомірними дії відповідача стосовно відмови у викупі земельної ділянки під існуючою нафтобазою та пунктом зливу та наливу нафтопродуктів, що розташовані у м. Сміла по вул. Севастопольській, 17, 17а;

3.          визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача № 24-74/V про відмову у продажу земельної ділянки під існуючою нафтобазою та пунктом зливу та наливу нафтопродуктів, що розташовані у м. Сміла по вул. Севастопольській, 17, 17а;

4.          зобов’язати відповідача розглянути питання стосовно викупу земельної ділянки під існуючою нафтобазою та пунктом зливу та наливу нафтопродуктів, що розташовані у м. Сміла по вул. Севастопольській, 17, 17а, та прийняти рішення про продаж позивачу земельних ділянок для обслуговування існуючої нафтобази площею 1,0514 га на вул. Севастопольській, 17, та площею 0, 3626 га по вул. Севастопольській, 17а.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав посилаючись на те, що відповідно до Генерального плану забудови м.Сміла, затвердженого рішенням обласної ради № 20 від 06.04.1992 Смілянська нафтобаза та пункт зливу та наливу нафтопродуктів, що розташовані в м.Сміла по вул. Севастопольській,17, 17а підлягає винесенню за межі міста.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази приходить до наступного.

06.02.2004 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області та позивачем відповідно до ст.ст. 283-291 Господарського кодексу України було укладено договір оренди цілісного майнового комплексу державного майна № 70, за яким нашому підприємству було надано в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного майна, яке повернулося з оренди обласної орендної виробничо-комерційної фірми “Черкасинафтопродукт”.

17.10.2007 позивач уклав договір купівлі – продажу цілісного майнового комплексу державної власності з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області, у склад вищезазначеного комплексу входить також Смілянська нафтобаза і пункт зливу та наливу нафтопродуктів, що розташовані у м. Сміла по вул. Севастопольській, 17, 17а.

Право власності на ці об’єкти було зареєстровано в Смілянському виробничому підрозділі Черкаського обласного об’єднаного бюро технічної інвентаризації. Про наявність недоліків чи заборон стосовно використання за цільовим призначенням вищевказаного комплексу у договорі купівлі –продажу цілісного комплексу державної власності не вказано.

У зв’язку з виробничою необхідністю та економічною доцільністю позивач вирішив викупити земельні ділянки під нафтобазою та пункт зливу та наливу нафтопродуктів.

27.11.2007 на підставі ст.ст. 120, 128 Земельного кодексу України позивач звернувся до відповідача з клопотанням про включення у перелік на продаж земельних ділянок для обслуговування нафтобази, а саме:

-          земельна ділянка розміром 1,0514 га розташована за адресою м. Сміла, вул. Севастопольській, 17;

-          земельна ділянка розміром 0, 3626 га за адресою м. Сміла, вул. Севастопольській, 17а.

Вищевказане клопотання було отримано відповідачем і зареєстроване 03.12.2007 за номером 2515/01-26.

Суд враховує те, що відповідач у місячний термін, як того вимагає п. 3 ст. 128 Земельного кодексу України, на клопотання відповіді не надав.

14.01.2008 позивач повторно звернувся до відповідача з листом-нагадуванням про дотримання чинного законодавства. Проте, всупереч вимог чинного законодавства у встановлений законом строк позивач відповіді не отримав.

12.03.2008 відповідач на ХХІV сесії прийняв рішення № 24-74/V про відмову в продажі земельної ділянки позивачу під існуючою нафтобазою та пунктом зливу та наливу нафтопродуктів, що розташовані у м. Сміла по вул. Севастопольській, 17, 17а, мотивуючи свою відмову тим, що Генеральним планом забудови, який затверджено рішенням обласної ради від 06.04.1992, передбачений винос даних об’єктів, так як вони, ніби-то, розміщені з порушенням санітарних норм.

Як стверджує позивач, Смілянська нафтобаза починає відлік своєму існуванню ще в позаминулому столітті, що підтверджується картою-планом графа Бобринського, укладеною у 1893 році, на цій карті на місці де тепер знаходиться Смілянська нафтобаза ТОВ “Дніпроінвест-Ч” значаться керосинові резервуари у безпосередній близькості до яких на той час не було житлової забудови. З тих пір нафтобаза майже безпосередньо функціонувала до теперішнього часу. Тому позивач зазначає, що саме житлове будівництво велося поблизу нафтобази з порушенням санітарних норм, а міська влада надавала дозволи на ці будівництва з порушенням будівельних та санітарних норм. Заперечень цим доводам позивача відповідач не надав.

Позивач після того як в 2004 році взяв в оренду у держави Смілянську нафтобазу, на території бази розробив та здійснив цілий комплекс заходів для безпечного використання майна вдосконалення виробничих процесів, пожежної безпеки, захисту навколишнього природного середовища від забруднення. Позивач отримав висновок про відповідність об’єкта для здійснення господарської діяльності від Смілянської міської санітарно-епідеміологічної станції, дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки № 3594.07.30-74.20.1 від 18.12.2007 виданий Державним комітетом України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду, дозвіл № -7 на викиди виданий міністерством охорони навколишнього природного середовища України.

Ст. 14 Конституції України закріплює землю як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Ст.19 Конституції України зобов”язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

П. 1. ст. 82 Земельного кодексу України визначає, що юридичні особи (засновані громадянами України або юридичними особами України) можуть набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності у разі:

-          придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

-          внесення земельних ділянок її засновниками до статутного фонду;

-          прийняття спадщини;

-          виникнення інших підстав, передбачених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 120 Земельного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно п. 5 ст. 128 Земельного кодексу України підставою для відмови в продажу земельної ділянки є:

-          неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки;

-          виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

-          якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності.

Ч.1. п. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України встановлює, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Доводи представника відповідача про те, що обласною радою був затверджений Генеральний план забудови міста Сміла, який є перешкодою для реалізації позивачем свого права на землю не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Зокрема, представник відповідача визнав, що до Генерального плану дійсно вносились зміни, але лише в частині забудови вулиць Дзержинського і Леніна, і не стосуються земельної ділянки, на якій розташований майновий комплекс нафтобази, власником якого є позивач.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України відповідач не довів, що його дії чи бездіяльність були правомірними і позов підлягає до задоволення повністю.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст.94, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати порушеним право Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпроінвест - Ч” на викуп земельної ділянки під існуючою нафтобазою та пунктом зливу та наливу нафтопродуктів, що розташовані у м. Сміла по вул. Севастопольській, 17, 17а.

Визнати неправомірними дії Смілянської міської ради стосовно відмови у викупі земельної ділянки під існуючою нафтобазою та пунктом зливу та наливу нафтопродуктів, що розташовані у м. Сміла по вул. Севастопольській, 17, 17а;

Визнати неправомірним та скасувати рішення Смілянської міської ради № 24-74/V про відмову у продажу земельної ділянки під існуючою нафтобазою та пунктом зливу та наливу нафтопродуктів, що розташовані у м. Сміла по вул. Севастопольській, 17, 17а;

Зобов’язати Смілянську міську раду на першому пленарному засіданні чергової сесії через 10 днів після отримання постанови суду розглянути питання стосовно викупу земельної ділянки під існуючою нафтобазою та пунктом зливу та наливу нафтопродуктів, що розташовані у м. Сміла по вул. Севастопольській, 17, 17а, та прийняти рішення про продаж позивачу земельних ділянок для обслуговування існуючої нафтобази площею 1,0514 га на вул. Севастопольській, 17, та площею 0, 3626 га по вул. Севастопольській, 17а.

Про апеляційне оскарження постанови може бути подана заява до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови і апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                     В.В. Єфіменко