ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2008 р. Справа № 3/42/08

За позовом:           Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо

торгівельної групи «Фора Плюс»,

Юридична адреса: 62450, Харківська область, Харківський район,

с. Манченки, вул. Набережна, 8

фактична адреса: 61005, м. Харків, пл. Повстання, 15

До відповідача: Приватного підприємства Компанії «ВІВА»,

54055, м. Миколаїв, вул. Дзержинського, 56-а, кв. 1

Про стягнення заборгованості 51019,29 грн., з яких: 50514,15 грн. основного боргу, 505,14 грн. штрафу.

Суддя Смородінова О.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Лисянська Л.В., за дов. від 07.05.2008 р.;

Від відповідача: Мельник І.В., за дов. від 07.05.2008 р.;

В судовому засіданні присутні:

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача заборгованості 51019,29 грн., з яких: 50514,15 грн. основного боргу, 505,14 грн. штрафу.

Позивачем виконані вимоги ухвали суду від 21.04.2008 р.

В судовому засіданні судом оглянуто оригінали документів наданих позивачем.

Відповідач надав відзив по суті позову в якому проти позовних вимог заперечує, та в судовому засіданні зазначає, що відповідачем порушено умови п.4.2 та п.1.1 Договору поставки № 41 від 17.10.2007 р.

В судовому засіданні була оголошена перерва до 29.05.2008 р. В означений час за згодою учасника процесу, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Отже, справа розглядається на підставі ст. 75 ГПК України, за наявними в ній матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представника позивача, суд –

встановив:

17 жовтня 2007 р між ТОВ ВТГ «Фора Плюс»( надалі позивач) та ПП Компанія «ВІВА»(надалі відповідач) було укладено договір за №41 на постачання кондитерських виробів. Згідно умов даного договору позивач за місцезнаходженням відповідача 12.12.2007 р., 18.12.2007 р., 26.12.2007 р. та 03.01.2008 р. провів постачання кондитерських виробів з наданням торгівельних знижок в розмірі 10% на суму 76564,75 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-ФП-002729, РН-ФП-002608, РН-ФП-000009, РН-ФП-002670 та довіреностями ЯНС №993184, ЯНС №993186, ЯНС №993187.

Відповідно до п.3.1 укладеного договору, оплата за продукцію сплачується по вільним цінам на момент її поставки.

Відповідно до п.6.1. укладеного договору, оплата продукції повинна здійснюватися з відстрочкою платежу на протязі 21 календарних днів з моменту її отримання. Згідно договору оплата за отриману продукцію мала проводиться шляхом перераховування грошових коштів на поточний рахунок позивача або готівкою.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач здійснив поставку продукції відповідачу на загальну суму 76564,75 грн., про що свідчать наступні видаткові накладні № РН-ФП-002729, РН-ФП-002608, РН-ФП-000009, РН-ФП-002670 та довіреності ЯНС №993184, ЯНС №993186, ЯНС №993187.

Відповідач розрахувався за надану продукцію позивачем частково на суму 26050,60 грн.

Крім того, згідно акту звірки розрахунків наданого позивачем також підтверджується наявність заборгованості відповідача в сумі 50514,15 грн.

За приписами ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За правилами ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За невиконання належним чином грошових зобов'язань згідно до вимог чинного законодавства України у встановлений строк, передбачений п. 9.4 договору №41 від 17.10.07р. відповідачеві нарахований штраф в розмірі 1% від суми зобов’язань –505,14 грн.

Для досудового розв'язання спору позивач направив відповідачу претензію за №19 юр від 31.01.2008р. Відповідач відповіді на претензію не надав.

Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов’язання за договором поставки, загальна заборгованість правомірно склала 51019,29 грн.

Отже, в спірних правовідносинах відповідачем порушені норми та приписи діючого законодавства, в зв’язку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач своїм правом не скористався.

Враховуючи викладене, позовні вимоги заявлені обґрунтовано у відповідності до вимог чинного законодавства, матеріалами справи підтверджені, відповідачем не спростовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Приватного підприємства Компанії «ВІВА»(54055, м. Миколаїв, вул. Дзержинського, 56-а, кв. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельної групи «Фора Плюс», (62450, Харківська область, Харківський район, с. Манченки, вул. Наберіжна, 8, ) –50514,15 грн. основного боргу, штраф в сумі 505,14 грн., 510,19 грн. держмита та 118 грн. витрат на ІТЗ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя О.Г. Смородінова