СУД
Ухвала

Іменем України

12
червня 2008 року

Справа
№ 2-29/1279-2008А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді
Голика В.С.,

суддів
Волкова К.В.,

Гоголя Ю.М.,

секретар
судового засідання                                        Хміль О.Ю.

за участю
представників сторін:

позивача
- ОСОБА_1, паспорт  НОМЕР_1   від 26.10.04; ОСОБА_2, паспорт  НОМЕР_2
від 07.02.00

відповідача
-  Чурочкін Андрій Борисович, довіреність
№  2454/9/10-014   від 03.12.07;

розглянувши
апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим на
постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Башилашвілі О.І.) від 20 березня 2008 року по
справі № 2-29/1279-2008А

за
позовом           фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до           Державної
податкової інспекції у місті Алушта Автономної Республіки Крим (вул. Леніна
22-а, Алушта, 98500)

про
визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

За
результатами проведеної Державною податковою інспекцією в м. Алушта перевірки
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань використання праці найманих
працівників за період з 01.01.2007 по 12.09.2007 (акт № 1747/17-02/
від 24.12.2007) Державною податковою інспекцією в м. Алушта прийнято податкове
повідомлення-рішення від 29.12.2007 за № /0 про нарахування
податкового зобов'язання в сумі 100,00 грн.

Під
час перевірки працівники податкової інспекції встановили порушення позивачем
статті 2 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку і
звітності суб'єктів малого підприємництва”, а саме: позивач використовував
найманого працівника без оформлення відповідних документів, тобто укладення
трудового договору, та не сплачував єдиний податок за найманого працівника.

Постановою
господарського суду Автономної Республіки Крим від 20 березня 2008 року у
справі № 2-29/1279-2008А (суддя О.І. Башилшвілі) позов задоволено: визнано
протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.12.2007 за №
/0.

При
прийнятті постанови місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що  донарахування
єдиного податку  за найманих
працівників  можливо  лише при наявності найманих працівників,
тобто фізичних осіб, які обов'язково мають трудовий договір у письмовій
формі  із роботодавцем, у той час як
між  позивачем та  громадянкою ОСОБА_3  такий договір укладений не був.

Відповідач
оскаржує постанову господарського суду Автономної Республіки Крим у зв'язку із
порушенням норм матеріального та процесуального права, вважаючи необґрунтованим
висновок суду першої інстанції про відсутність трудових відносин між позивачем
та ОСОБА_3 та протиправним розгляд справи без участі представника податкового
органу.

Більш
детально доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі.

Розпорядженням
голови Севастопольського апеляційного господарського суду  Коваля В.М. від 12 червня 2008 року  суддю Черткову І.В. у складі колегії замінено
у зв'язку із зайнятістю у іншому судовому процесі на суддю Гоголя Ю.М.

Судова  колегія, розглянувши  матеріали справи, заслухавши представників
сторін, апеляційну скаргу визнає такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із
наступного.

Відповідно до частини 3 статті 2 Указу
Президента України за №727/98 від 03.07.1998. „Про спрощену систему
оподаткування, обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва”, у разі коли
платник єдиного податку здійснює підприємницьку діяльність з використанням
найманої праці або за участю у підприємницькій діяльності членів його сім'ї,
ставка єдиного податку збільшується на 50 відсотків за кожну особу.

Відповідно
до частини 2 статті 1 Закону України „Про порядок вирішення колективних
трудових спорів (конфліктів)”, найманий працівник - фізична особа, яка працює
за трудовим договором на підприємстві, в установі та організації, в їх
об'єднаннях або у фізичних осіб, які використовують найману працю.

Згідно
статті  24 Кодексу законів про працю
України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі.

Додержання
письмової форми є обов'язковим:

1)          при організованому наборі
працівників;

2)          при
укладенні    трудового договору
про роботу в районах з особливими
природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного
ризику для здоров'я;

3)          при укладенні контракту;

4)          у
випадках,   коли  працівник
наполягає    на    укладенні трудового договору у письмовій формі;

5)          при укладенні трудового договору з
неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);

6)          при укладенні трудового договору з
фізичною особою;

7)          в інших випадках, передбачених
законодавством України.

При
укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший
документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених
законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про
стан здоров'я та інші документи.

Як
правильно зазначає місцевий господарський суд, наведена норма повністю виключає
будь-який усний трудовий договір або угоду між вказаними особами та позивачем.

Отже,
судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що  донарахування єдиного податку за найманих
працівників можливо лише при наявності найманих працівників, тобто фізичних
осіб, які обов'язково мають письмовий трудовий договір із роботодавцем, тобто в
даному випадку - із позивачем.

Також,
колегія суддів вважає за необхідне зауважити на тому, що  до компетенції податкових органів не
віднесено самостійно, без відповідного рішення суду встановлювати факти
наявності або відсутності трудових відносин між особами.

Відповідно
до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Заявник
апеляційної скарги не навів апеляційному господарському суду  доказів, яки б спростовували  вищевикладене.

За таких обставин, судова
колегія не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови місцевого господарського суду.

Керуючись статтею 195,
пунктом 1 частини 1 статті 199, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205,
статтями 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим
залишити без задоволення.

2. Постанову господарського
суду Автономної Республіки Крим  від 20
березня 2008 року у справі № 2-29/1279-2008А залишити без змін.

Ухвала суду набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного
місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду україни.

Головуючий суддя                                        В.С.
Голик

Судді
К.В. Волков

Ю.М. Гоголь