ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" вересня 2008 р.

Справа № 16-22/112-08-2607

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Шевченко Г.В.;

За участю представників сторін:

Від позивача: Іожицький О.В. за дов. №159 від 29.05.2008р.,

Від відповідача: Бобровник Д.О. за дов №1 від 01.07.2008р.;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні з оголошенням перерви згідно ст..77 ГПК України справу за позовом кредитної спілки “Перше кредитне товариство” до товариства з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “Круг” про зобов’язання здійснити певні дії та стягнення моральної шкоди у розмірі 10000грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 24.06.2008р. господарським судом Одеської області було порушено провадження у справі № 22/112–08–2607 за позовом кредитної спілки “Перше кредитне товариство” до товариства з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “Круг” про визнання відомостей, що поширювало товариство з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “Круг” такими, що не відповідають дійсності, у зв’язку з чим, це призвело до завдання шкоди ділової репутації позивачу; зобов’язання товариства з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “Круг” принести вибачення кредитній спілці “Перше кредитне товариство” за завдання шкоди її діловій репутації шляхом трансляції цього вибачення під час випуску новин товариства з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “Круг” та стягнення 10000 грн. в якості компенсації моральної шкоди, заподіяної телевізійними сюжетами.

На підставі розпорядження голови господарського суду Одеської області №226-р від 05.08.2008р., ухвалою суду від 08.08.2008р. дана справа була прийнята до провадження в іншому складі суду з присвоєнням їй номеру 16-22/112-08-2607.

При розгляді справи у новому складі суду позовні вимоги були підтримані кредитною спілкою “Перше кредитне товариство” у повному обсязі. Свої вимоги позивач обгрунтовує підготовкою та трансляцією відповідачем 12 та 14 квітня 2008 року сюжетів, в яких в некоректній формі та з перекручення дійсної інформації мали місце висловлення на адресу кредитної спілки “Перше кредитне товариство” в особі голови правління Азарова А.С., що, за думкою позивача, безумовно призвело до приниження ділової репутації товариства та завдало шкоди його діловій репутації. Вимоги про стягнення моральної шкоди обгрунтовані конституційними гарантіями судового захисту на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав та поширенням недостовірної інформації.

Відповідач повністю заперечує проти заявлених вимог, посилаючись на відсутність у спірних репортажів будь-яких висловлень стосовно саме кредитної спілки “Перше кредитне товариство”, а також вважаючи наведені позивачем висловлення оціночними судженнями, за які ніхто не можу бути притягнутий до відповідальності відповідно до приписів ст. 47-1 Закону України “Про інформацію”.

В процесі розгляду справи судом було з’ясовано, що репортажі від 12 та 14 квітня 2008 року були підготовлені конкретними авторами –кореспондентом Коваль Л.В. та журналістом Барановським В.М., які, як зазначає відповідач, поряд з товариством з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “Круг”, є авторами зазначених сюжетів.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 28.09.1990р. “Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій” (з послідуючими змінами та доповненнями), відповідачем у справі про захист честі і гідності може бути фізична або юридична особа, яка поширила відомості, що порочать позивача. Якщо позов пред'явлено про спростування відомостей, опублікованих в пресі або поширених іншими засобами масової інформації (по радіо, телебаченню), як відповідачі притягаються автор та відповідний орган масової інформації (редакція, агентство, інший орган, що здійснив випуск інформації). При публікації або іншому поширенні відомостей без позначення автора орган масової інформації за вимогою суду зобов'язаний назвати особу, яка надала відомості, про спростування котрих пред'явлено позов. Як зазначалося по тексту ухвали вище, товариством з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “Круг” були названі суду конкретні особи, які є соавторами поряд з відповідачем сюжетів, трансляція яких здійснювалася 12 та 14 квітня 2008 року – Коваль Лариса Василівна та Барановський Валерій Миколайович.

Крім того, згідно приписів п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. за №4 “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” (з послідуючими змінами та доповненнями), при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди, заподіяної особі поширенням відомостей, які не відповідають дійсності і порочать її честь, гідність та ділову репутацію, необхідно враховувати роз'яснення, які дав Пленум Верховного Суду України в постанові від 28 вересня 1990 року N 7 "Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій", зокрема, судам слід мати на увазі, що у справах про спростування відомостей, поширених засобами масової інформації (в пресі, по радіо і телебаченню), як відповідачі до участі притягаються автор, орган засобу масової інформації, що їх поширив, а у передбачених законом випадках, і відповідна службова особа цього органу, які й несуть обов'язок по відшкодуванню заподіяної моральної шкоди відповідно до ступеня вини кожного з них.

Пунктом 9.1. роз’яснень Вищого арбітражного суду України від 29.02.96 р. N 02-5/95 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням моральної шкоди”, встановлено, що прийняття рішення про відшкодування моральної шкоди, заподіяної поширенням відомостей, що не відповідають дійсності або викладені неправдиво, неможливе без їх попереднього спростування. Тому справи у спорах про відшкодування моральної шкоди, заподіяної поширенням таких відомостей, підлягають розгляду господарськими судами лише за умови попереднього вирішення питання про їх спростування у загальному суді або добровільно (у тому числі на вимогу заявника) особою, яка поширила відомості. Під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачі по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації, оприлюднення в іншій формі, у тому числі в заявах, оголошеннях тощо.

Приймаючи до уваги, що предметом розгляду по даній справі є позовні вимоги про визнання відомостей, що поширювало товариство з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “Круг” такими, що не відповідають дійсності, у зв’язку з чим, це призвело до завдання шкоди ділової репутації позивачу; зобов’язання товариства з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “Круг” принести вибачення кредитній спілці “Перше кредитне товариство” за завдання шкоди її ділової репутації шляхом трансляції цього вибачення під час випуску новин товариства з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “Круг” та стягнення 10000 грн. в якості компенсації моральної шкоди, заподіяної телевізійними сюжетами, що безпосередньо тягне за собою необхідність встановлення наявності або відсутності факту як поширення відомостей, що не відповідають дійсності, так і факту заподіяння шкоди ділової репутації і понесених моральних витрат, суд доходить висновку щодо необхідності залучення до участі в даній справі в якості інших відповідачів авторів сюжетів, трансляція яких здійснювалася 12 та 14 квітня 2008 року – Коваль Ларису Василівну та Барановського Валерія Миколайовича.

Однак, відповідно до ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Так, згідно ч. 1 ст. 1 ГПК України до господарського суду мають право звертатися, згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ, за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням тільки підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Доказів стосовно наявності у авторів сюжетів –Коваль Л.В. та Барановського В.М. статусу суб’єктів підприємницької діяльності відповідачем суду надано не було.

Враховуючи відсутність у суду інформації щодо набуття кореспондентом Коваль Л.В. та журналістом Барановським В.М. статусу суб’єкта підприємницької діяльності, та з огляду на наведені вище приписи ст.ст.1, 21 Господарського процесуального кодексу України, необхідність залучення до участі у даній справі в якості відповідачів фізичних осіб, які не є суб’єктами підприємницької діяльності унеможливлює подальший розгляд даної справи за правилами господарського судочинства.

Наведена правова позиція суду з цього питання підтверджується також приписами пункту 9.1. роз’яснень Вищого арбітражного суду України від 29.02.96 р. N 02-5/95 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням моральної шкоди”, якими встановлено, що відповідно до чинного законодавства обов'язок відшкодування моральної шкоди покладений на автора інформації (фізичну особу) та на орган масової інформації, які несуть відповідальність, виходячи із ступеня вини кожного з них. Оскільки без участі у справі автора - фізичної особи спір про відшкодування моральної школи вирішити неможливо, а господарському суду непідвідомчі спори за участю фізичних осіб, позивач може звернутися до господарського суду з позовом до органу масової інформації лише у тому випадку, коли цей орган не надав позивачеві відомостей про автора і, отже, всю вину за поширення відомостей, які порочать ділову репутацію, взяв на себе. Якщо ж позов подано лише до органу масової інформації, який повідомив позивача про автора, спір підлягає вирішенню загальним, а не господарським судом.

Більш того, наведені питання необхідності залучення до участі в справах даної категорії спорів в якості відповідача поряд з органом масової інформації, яким спірні відомості були розповсюджені, автора відомостей, про спростування яких вимагається, що, в свою чергу, з огляду на суб’єктний склад учасників спірних правовідносин призводить до необхідності вирішення питання щодо підвідомчості справи, знайшли своє відображення і в чинній судовій практиці, яка склалася за результатами розгляду даної категорії спорів. Так, викладена вище позиція суду підтверджується матеріалами оглядового листа Вищого господарського суду України від 16.03.2006 р. N 01-8/638, Постановою Вищого господарського суду України від 26.09.2006р. по справі №12/189, Постановою Верховного Суду України від 27.03.2007р..

Підсумовуючи зазначене, враховуючи ті обставини, що спір про визнання відомостей, що поширювало товариство з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “Круг” такими, що не відповідають дійсності, у зв’язку з чим це призвело до завдання шкоди ділової репутації позивачу; зобов’язання товариства з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “Круг” принести вибачення кредитній спілці “Перше кредитне товариство” за завдання шкоди її діловій репутації шляхом трансляції цього вибачення під час випуску новин товариства з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “Круг” та стягнення 10000 грн. в якості компенсації моральної шкоди, заподіяної телевізійними сюжетами неможливо розглядати по суті без притягнення до участі у даній справі в якості інших відповідачів фізичних осіб авторів сюжетів, трансляція яких здійснювалася 12 та 14 квітня 2008 року – Коваль Лариси Василівни та Барановського Валерія Миколайовича, дана справа з огляду на суб’єктний склад необхідних учасників спірних правовідносин, не підсудна господарському суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Таким чином, керуючись ст.ст. 1, 21 ГПК України, пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 вересня 1990 року N 7 "Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій", пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. за №4 “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди”, пунктом 9.1. роз’яснень Вищого арбітражного суду України від 29.02.96 р. N 02-5/95 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням моральної шкоди”, суд вважає даний спір непідвідомчий господарським судам України, у зв’язку з чим, провадження у справі № 16 -22 / 112–08 –2607 підлягає припиненню відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що даний спір за колом його учасників за умови необхідності залучення до участі у даній справі в якості інших відповідачів фізичних осіб без статусу суб’єкта підприємницької діяльності не є підвідомчим господарським судам України та підлягає розглядові за правилами цивільного судочинства, у зв’язку з чим, позивач має право звернутися до відповідного місцевого загального суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Керуючись пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 вересня 1990 року N 7 "Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій", пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. за №4 “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди”, пунктом 9.1. роз’яснень Вищого арбітражного суду України від 29.02.96 р. N 02-5/95 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням моральної шкоди”, ст.ст. 1, 21, п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.          Провадження у справі припинити.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 ГПК України ухвалу про припинення провадження у справі може бути оскаржено в порядку ст.ст. 106, 111-13 ГПК України.

Суддя Желєзна С.П.