ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2008 р.

№ 1/310-07 (22/251)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кривди Д.С.,

суддів:

Жаботиної Г.В.,

Уліцького А.М.

розглянувши касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

на постанову

від 12.02.08 Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі

№1/310-07(22/251)

господарського суду

Дніпропетровської області

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

до

1. Державного підприємства "Придніпровська залізниця"

2. Закритого акціонерного товариства "Єнакієвський коксохімпром"

про

стягнення 2752,07 грн.

за участю представників сторін

від позивача:

у засідання не прибули

від відповідача 1:

Селяков О.В., дов.

від відповідача 2:

Орлов В.В., дов.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" та Закритого акціонерного товариства "Єнакієвський коксохімпром" про стягнення з останнього 2752,07 грн. майнової шкоди.

Позов мотивовано встановленням недостачі продукції в кількості 2944 кг на суму 2752,07 грн. при поставці продукції позивачу за договором №685/4592 від 20.12.04, що підтверджується комерційними актами БК №061100/140 від 24.07.05, БК №061105/145 від 26.07.05, БК №061109/149 від 31.07.05.

Справа розглядалась судами неодноразово. Постановою від 20.06.07 Вищий господарський суд України скасував рішення і постанову в справі, направивши її на новий розгляд до суду першої інстанції. Касаційна інстанція зазначила про ненадання судами оцінки дотриманню позивачем вимог п. 6.1 укладеного між сторонами договору стосовно приймання товару за кількістю згідно з Інструкцією "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народної потреби за кількістю", затвердженої постановою Держарбітражу від 15.06.1965 №П-6 (далі –Інструкція П-6).

Рішенням від 16.10.07 господарський суд Дніпропетровської області (суддя Рудь І.А.) позов задовольнив, стягнувши із Закритого акціонерного товариства "Єнакієвський коксохімпром" на користь позивача 2752,07 грн. основної суми та судові витрати, а в позові до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" відмовив.

Рішення мотивовано посиланням на положення ст.ст. 105, 111, 129 Статуту залізниць України та підтвердження обставин недостачі відповідними комерційними актами. Щодо невиконання позивачем вимог Інструкції П-6 суд першої інстанції дійшов висновку про її необов'язковість, оскільки Статутом залізниць України встановлений інший порядок приймання.

Постановою від 12.02.08 Дніпропетровський апеляційний господарський суд (колегія суддів у складі: Герасименко І.М. –головуючий, Науменко І.М., Ясир Л.О.) рішення суду першої інстанції скасував, а у задоволенні позову відмовив.

Ухвалою від 04.04.08 Вищий господарський суд України порушив касаційне провадження за касаційною скаргою позивача, в якій заявлено вимоги про скасування постанови суду апеляційної інстанції та залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована наданням судами неправильної юридичної оцінки відносинам сторін з огляду на положення Статуту залізниць України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідачів, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, позивач за договором поставки від 20.12.04 №685/4592 отримав від відповідача по залізничних накладних №№52408739, 52408803, 52408802, 52408902 коксовий горішок. Видача вантажу здійснювалась залізницею відповідно до ст. 52 Статуту залізниць України з перевіркою ваги вантажу. При цьому виявлена недостача, про що складено комерційні акти БК №061100/140 від 24.07.05, БК №061105/145 від 26.07.05, БК №061109/149 від 31.07.05.

У зв'язку з викладеними обставинами позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з постачальника 2752,07 грн. майнової шкоди, яка виникла внаслідок недостачі продукції в кількості 2944 кг.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 11112 ГПК України при новому розгляді справи не врахував вказівки касаційної інстанції та не дослідив обставини щодо виконання позивачем умов договору поставки стосовно приймання товару по кількості.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що у п. 6.1 договору поставки сторони домовились про здійснення приймання товарів за кількістю відповідно до Інструкції П-6 з обов'язковим викликом представника постачальника в разі виявлення нестачі товару, що не було дотримано позивачем.

За висновком суду, в порушення п. 14 інструкції П-6, який встановлює порядок перевірки ваги нетто в разі неможливості переваження продукції без тари, позивачем не здійснено перевантаження тари вагону після звільнення її з-під продукції.

Також суд апеляційної інстанції встановив недотримання позивачем п. 4.3 ГСТУ 322-12-2-94, згідно з яким у випадку виявлення нестачі продукції споживач повинен здійснити контрольну перевірку масової долі загальної вологи коксу-продукції, розрахувати масу сухої речовини або надати обґрунтований розрахунок нестачі продукції згідно з актом приймання продукції за кількістю.

Виходячи з викладеного та положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недоведення позивачем обставин наявності спірної недостачі.

При зверненні з касаційною скаргою позивач не спростував вищевказані висновки суду про недотримання ним вимог Інструкції П-6, про застосування якої домовилися сторони у договорі поставки, та ненадання належних доказів на підтвердження позовних вимог.

З огляду на таке судова колегія не вбачає підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції та задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, 1119 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.02.08 у справі №1/310-07(22/251) залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Головуючий                                                                                Д.Кривда

Судді                                                                                                    Г.Жаботина

А.Уліцький