ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" вересня 2008 р.

Справа № 12/669

Розглянувши матеріали за позовом Прокурора м. Кам’янця-Подільського в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства енергопостачальна компанія „Хмельницькобленерго” за дорученням якої діє Кам’янець-Подільський міський район електромереж м. Кам’янець-Подільський

до Закритого акціонерного товариства „Тепловоденергія” м. Кам’янець-Подільський

про стягнення 712194грн. 56коп.

Суддя Шпак В.О.

Представники сторін:

Позивача: Гріх Л.В. –за довіреністю №3583 від 29.12.2007р.

Відповідача: Антощук О.А. –за довіреністю №25 від 08.01.2008р.

Прокуратури : Параскевич О.Г. –представник прокурату

Рішення приймається 09.09.2008р., оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Суть спору:

Прокурор м. Кам'янця-Подільського звернувся з позовом в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства енергопостачальна компанія "Хмельницькобленерго" за дорученням якої діє Кам'янець-Подільський міський район електромереж м. Кам'янець-Подільський до Закритого акціонерного товариства "Тепловоденергія" м. Кам'янець-Подільський про стягнення 712194грн. 56коп., з яких 127030грн. 92коп. заборгованості за спожиту активну електроенергію, 404027грн. 54коп. п'ятикратної вартості граничної величини доведеної як договірна, 103564грн. 75коп. різниці від встановленого індексу інфляції, 30189грн. 99коп. 3% річних, 47381грн. 36коп. пені.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем мов договору про постачання електричної енергії №37 від 29.10.2004р.

В судовому засіданні 20.02.2008р. представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог, оскільки відповідачем погашено суму заборгованості за активну електричну енергію в сумі 127030грн. 92коп. Просить суд стягнути з відповідача 404027грн. 54коп. п'ятикратної вартості граничної величини доведеної як договірна, 103564грн. 75коп. різниці від встановленого індексу інфляції, 30189грн. 99коп. 3% річних, 47381грн. 36коп. пені.

В судовому засіданні 08.05.2008р. позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог. В зв’язку з проведенням уточнюючих розрахунків інфляційних, 3% річних, пені, просить суд стягнути з відповідача 442586грн. 98коп., з яких 404027грн. 54коп. 5-тикратна вартість перевищення граничної величини доведеної як договірна, 5201грн. 02коп. 3% річних, 5935грн. 11коп. пені, 27423грн. 31коп. різниці від встановленого індексу інфляції.

Відповідач проти позову заперечив, у відзиві на позовну заяву зазначив, що позовна заява не обґрунтована, безпідставна, суперечить змісту договору №37 від 29.10.2004р., укладеного між сторонами та подана прокурором в інтересах ВАТ ЕК "Хмельницькобленерго" за дорученням якої діє Кам'янець-Подільський МРЕМ в порушення вимог ч.2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України, п.2 ст.121 Конституції України.

За змістом п.2 ст.121 Конституції України та ст.2 Господарського процесуального кодексу України, обсяг наданих прокурору ст.29 Господарського процесуального кодексу України прав, представництво прокуратурою інтересів держави у господарському суді є одним із видів представництва в суді, яке за своєю правовою природою є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов'язки. Але представництво прокурором інтересів держави в суді відрізняється від інших видів представництва рядом специфічних ознак: складом представників та колом суб'єктів, інтереси яких вони представляють, обсягом повноважень, формами їх реалізації.

З огляду на це, обґрунтовуючи у позовній заяві необхідність захисту інтересів держави та зазначаючи орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах прокурор, а вирішуючи питання про порушення справи за позовними заявами прокурора і суд, повинні враховувати, що закріплені нормами Конституції України та іншими правовими актами інтереси держави у своїй основі потребують здійснення загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямування на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, економічної безпеки, охорону землі як національного багатства тощо і можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної властивості у статутному фонді або держави може вбачати свої інтереси і в діяльності приватних підприємств, товариств.

Проте, інтереси держави є відмінними від інтересів інших учасників суспільних відносин і даючи офіційне тлумачення положень ст.2 Господарського процесуального кодексу України, Конституційний Суд України у рішенні від 8 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 зазначив, що підставою для порушення справи у суді є заява, у якій прокурор обґрунтовує порушення чи загрозу порушення інтересів держави, зазначає орган, уповноважений державою здійснити відповідні функції у спірних відносинах, під яким відповідно до ст.ст. 6, 7 та 143 Конституції України потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади, а не підприємства, установи і організації, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

Порушуючи провадження у справі за позовом прокурора в інтересах держави в особі Міністерства палива та енергетики України в особі відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії "Хмельницькобленерго", суд на зазначене вище уваги не звернув і не врахував, що позов заявлено в інтересах суб'єкта господарювання, управління господарською діяльністю якого здійснюється через його органи управління, а тому за таких обставин порушувати провадження у справі за позовом прокурора та розглядати спір по суті підстав не було.

Крім того, зміст п.5.4 до Розділу 5 Договору №37 від 29.10.2004 р. укладеного між сторонами не надавав права позивачу на сплату п'ятикратну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини, оскільки перевищення ліміту споживання електричної енергії не було.

Просить суд позов залишити без розгляду.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

29.10.2004р. між ВАТ ЕК „Хмельницькобленерго” в особі Кам’янець-Подільського міського РЕМ (постачальник) та Закритим акціонерним товариством „Тепловоденергія” (споживач) укладено договір №37 про постачання електричної енергії юридичним та фізичним особам –суб’єктам підприємницької діяльності.

Відповідно до умов даного договору (п.1.1. п.5.4, п.8.1, п.11.3) постачальник електричної енергії здійснює передачу та постачання електричної енергії споживачу, а споживач оплачує постачальнику спожиту електроенергію та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід’ємними частинами. За підсумками розрахункового періоду договірна (гранична) величина споживання електричної енергії для споживача коригується постачальником до рівня фактично оплаченої за цей період величини її споживання. Розрахунковий період споживання та оплати за електроенергію визначається календарним місяцем. Споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу електричної енергії згідно додатку №1 з врахуванням очікуваного споживання електроенергії за розрахунковий період у відповідності: до 1 числа розрахункового періоду 33% від договірної величини споживання електроенергії розрахункового періоду; до 10 числа розрахункового періоду наступні 33% від договірної величини споживання електроенергії розрахункового періоду; до 20 числа розрахункового періоду наступні 34% від договірної величини споживання електроенергії розрахункового періоду. Даний договір вважається чинним з моменту його сторонами і діє до 31.12.2004р. Цей договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не поступить письмова заява однієї із сторін про відмову від цього договору або про перегляд його умов.

Позивач, на виконання своїх договірних зобов’язань, постачав споживачу (відповідачу) електроенергію, що підтверджується рахунками позивача №37.

Відповідач умов договору належно не виконав, розрахунків за використану електроенергію вчасно та у повному обсязі не провів, внаслідок чого у нього станом на 24.01.2008р. виникла перед позивачем заборгованість за активну електроенергію та 404027грн. 54коп. 5-тикратна вартість граничної величини доведеної як договірна.

Після подачі позовної заяви до суду, відповідач сплатив 127030грн. 92коп. заборгованості за активну електроенергію.

На момент прийняття рішення в матеріалах справи відсутні будь-які докази погашення відповідачем 404027грн. 54коп. 5-тикратної вартості перевищення граничної величини доведеної як договірна в добровільному порядку.

Пунктом 8.1 договору від 29.10.2004р. передбачено, що у випадку ненадходження коштів в обумовлені в цьому пункті строки споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% за кожний день прострочки платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБУ), 3% річних та інфляційні.

Відповідно позивачем нараховано 5935грн. 11коп. пені за період з серпня 2007р. по січень 2008р.

З посиланням на ст.625 Цивільного кодексу України позивач нарахував відповідачу 27423грн. 31коп. різниці від встановленого індексу інфляції та 5201грн. 02коп. різниці від встановленого індексу інфляції за період з січня 2005р. по січень 2008р.

Правовідносини, які виникли між сторонами на підставі договору №37 про постачання електричної енергії юридичним та фізичним особам - суб’єктам підприємницької діяльності від 29.10.2004р., за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.           Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач зобов’язання стосовно своєчасної оплати за використану електроенергію не виконав.

Виходячи із вищенаведеного, позов Прокурора м. Кам’янця-Подільського в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства енергопостачальна компанія „Хмельницькобленерго” за дорученням якої діє Кам’янець-Подільський міський район електромереж м. Кам’янець-Подільський до Закритого акціонерного товариства „Тепловоденергія” м. Кам’янець-Подільський в частині стягнення 27423грн. 31коп. різниці від встановленого індексу інфляції, 5201грн. 02коп. 3% річних, 5935грн. 11коп. пені є обґрунтованим, підтвердженим матеріалами справи і належними доказами та підлягає задоволенню.

В частині стягнення 127030грн 92коп. заборгованості за спожиту активну електроенергією провадження по справі належить припинити на підставі п.1.1 ст.80 ГПК України, оскільки дана сума заборгованості сплачена відповідачем після звернення з позовом до суду.

Вимоги позивача в частині стягнення 404027грн. 54коп. 5-тикратної вартості перевищення граничної величини доведеної як договірної не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” ( в редакції закону на час проведення нарахування) у випадку перевищення договірної величини потужності споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) сплачують енергопостачальникам п'ятикратну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності.

Відповідно до додатку №1 до договору відповідачу було доведено договірну величину споживання електричної енергії.

Під час розгляду справи позивач не надав доказів перевищення споживачем вказаних величин.

З пояснення представника позивача вбачається, що ним проведено нарахування, виходячи із суми недоплаченої енергії, тобто фактично споживач в односторонньому порядку змінив договірну величину споживання електроенергії, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Тому, позивач неправомірно здійснив вказане нарахування.

З огляду на викладене, в позові про стягнення 404027грн. 54коп. 5-тикратної вартості перевищення граничної величини доведеної як договірної належить відмовити.

У відповідності із ст. 49 ГПК України судові витрати у справі належить покласти на відповідача пропорційно, виходячи із суми правомірно заявлених вимог.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 22, 44, 49, п.1.1 ст.80, 82-84, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд –

в и р і ш и в:

Позов Прокурора м. Кам’янця-Подільського в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства енергопостачальна компанія „Хмельницькобленерго” за дорученням якої діє Кам’янець-Подільський міський район електромереж м. Кам’янець-Подільський до Закритого акціонерного товариства „Тепловоденергія” м. Кам’янець-Подільський про стягнення 442 586грн. 98коп. задоволити частково.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Тепловоденергія” м. Кам’янець-Подільський, вул. Тімірязєва, 123 (р/р 1055 у ПІБ, МФО 315416, код 32844038) на користь Відкритого акціонерного товариства енергопостачальна компанія „Хмельницькобленерго” за дорученням якої діє Кам’янець-Подільський міський РЕМ м. Кам’янець-Подільський, вул. Голосківське шосе, 8 (р/р 993 в ВАТ ДОБ „Україна”, МФО 315784, код 22764672) –27423грн. 31коп. (двадцять сім тисяч чотириста двадцять три гривні 31коп.) різниці від встановленого індексу інфляції, 5201грн. 02коп. (п’ять тисяч двісті одна гривня 02коп.) 3% річних, 5935грн. 11коп. (п’ять тисяч дев’ятсот тридцять п’ять гривень 11коп.) пені.

Видати наказ.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Тепловоденергія” м. Кам’янець-Подільський, вул. Тімірязєва, 123 (р/р 1055 у ПІБ, МФО 315416, код 32844038) в доход державного бюджету України по коду бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банку 095 через відділення державного казначейства (на рахунок 0002 УДК у м.Хмельницькому, код 23565225, ГУ ДКУ у Хмельницькій області) державне мито в розмірі 1655грн. 90коп. (одну шістсот п’ятдесят п’ять гривень 90коп.).

Видати наказ.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Тепловоденергія” м. Кам’янець-Подільський, вул. Тімірязєва, 123 (р/р 1055 у ПІБ, МФО 315416, код 32844038) в доход державного бюджету України через відділення державного казначейства (на рахунок 0002, код банку 815013, ГУ ДКУ у Хмельницькій області, УДК м. Хмельницький, призначення платежу: 22050000) витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 34грн. 30коп. (тридцять чотири гривні 30коп.).

Видати наказ.

В частині стягнення 127030грн. 92коп. заборгованості за спожиту активну електроенергію провадження по справі припинити.

В позові Прокурора м. Кам’янця-Подільського в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства енергопостачальна компанія „Хмельницькобленерго” за дорученням якої діє Кам’янець-Подільський міський район електромереж м. Кам’янець-Подільський до Закритого акціонерного товариства „Тепловоденергія” м. Кам’янець-Подільський про стягнення 404027грн. 54коп. 5-тикратної вартості перевищення граничної величини доведеної як договірної відмовити.

Суддя