ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.07.2008                                                                                           Справа № 17/198

За позовом Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ

до відповідача Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Закарпатгаз”, м. Ужгород

про стягнення 1 500 223,94 грн.

Суддя Г.Й. Бобрик

Представники:

від позивача:

від відповідача: Шкурко Р.В. - представник за довіреністю від 26.12.2007 р. № 07/3336

СУТЬ СПОРУ: Дочірня компанія „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ заявила позов до відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Закарпатгаз”, м. Ужгород про стягнення суми 1500223,94грн. інфляційних витрат та трьох відсотків річних.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що постановою Львівського апеляційного господарського суду у справі 10/194, яка набрала законної сили 04.07.2006 р., рішення господарського суду Закарпатської області від 02.02.06 скасовано та постановлено нове рішення, яким стягнуто з ВАТ „Закарпатгаз” на користь ДК „Газ України” НАК –8368572,12 грн.

Причиною виникнення даного спору є невиконання відповідного рішення, яке набрало законної сили, про стягнення боргу за порушення договірного зобов”язання та наявність у позивача підстави для отримання процентів за користування відповідачем його коштами з урахуванням інфляційних витрат та трьох відсотків річних з липня 2006 р. по 21.08.2007 р.

Представник позивача, присутній в попередніх судових засіданнях, позовні вимоги підтримав повністю. Вимоги вважає законними та обгрунтованими матеріалами справи.

Позивач подав суду клопотання про відкладення розгляду справи на інший термін, у зв"язку з неможливістю забезпечити явку представника для участі в засіданні суду по розгляду справи.

Дане клопотання судом відхилено з огляду на те, що з"ясовані судом обставини дають можливість без шкоди для справи вирішити позовні вимоги в даному судовому засіданні та враховуючи встановлений ст. 69 ГПК України строк вирішення спору.

Відповідач у даному суду письмовому відзиві на позов від 19.06.08 р. № 07/1864, письмових поясненнях по справі від 24.07.08 р. № 07/2559 та присутня в засіданні суду по розгляду справи уповноважений представник відповідача, позовні вимоги не визнала. Зокрема, покликається на те, що рішенням господарського суду Закарпатської області у справі № 10/194 від 02.02.2006 р. за позовом Дочірньої компанії "Газ Україна" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз Україна" до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" про стягнення 12 325 067,99 грн. та постановою Львівського апеляційного господарського суду у справі № 10/194 від 04.07.2006 р. встановлено, що вимоги позивача в частині стягнення з товариства фінансових санкцій - інфляційних відсотків, три відсотків річних та пеня - є такими, що не підлягають задоволенню. Факт безпідставності стягнення інфляційних витрат та річних встановлений за правилами ст. 35 ГПК України, яку суд повинен врахувати при вирішенні даного спору, відтак, на думку відповідача, позовні вимоги у справі не можуть бути задоволені судом.

Оцінивши наявні письмові докази та заперечення у даній справі, приймаючи до уваги доводи представників сторін та постанову Вищого господарського суду України від 09,04,2008 р., суд прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

ВАТ "Закарпатгаз" не сплачено присуджено постановою Львівського апеляційного господарського суду від 4.07.2006 у справі № 10/194 до стягнення на користь позивача 8368572,15 грн. Виконавче провадження з примусового виконання даної постанови зупинено, оскільки відповідач є підприємством, яке внесене до реєстру підприємств ПЕК, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України №2711 „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу”, що зумовлює обов’язкове зупинення виконавчого провадження до закінчення терміну дії даної процедури погашення заборгованості.

Даний спір розглядався господарськими судами неодноразово.

Вищий Господарський суд України постановою від 09.04.2008 р., рішення Господарського суду Закарпатської області від 12.10.2007 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.12.2007 р. у справі № 17/198 скасував, а справу направив на новий розгляд.

Предметом розгляду даного спору є вимога про стягнення інфляційних витрат в розмірі 1 217 528 грн. за період з липня 2006 р. по липень 2007 р., трьох відсотків річних в сумі 282 695,12 грн. за період прострочення з 05.07.2006 р. по 21.08.2007 р. на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 4 ЦК України в редакції 1963 р. та ст. 11 ЦК України, який вступив в силу з 01.01.2004 р. цивільні права та обов"язки сторін виникають в силу закону або договору, а у випадках встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов"язки можуть виникати на підставі судового рішення.

Крім цього, права та обов"язки сторін можуть виникати на підставі спеціальних норм, якщо вони відповідають чинному законодавству України.

Із матеріалів справи видно, що правовідносини між сторонами у даній справі грунтуються на договорі поставки природного газу від 12.01.2001 р. за № 10/1 - 214, яким сторони передбачили взаємні права та обов"язки.

Обсяг цього зобов"язання та суму до сплати 8368572,12 грн. за поставлений природній газ протягом лютого - грудня 2001 р. визначено постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2006 р. у справі № 10/194.

Оскільки, відповідач на день заявлення позову, заборгував позивачу за відпущений природній газ суму 8368572,15 грн., позивач за несвоєчасне виконання договірних зобов"язань відповідачем у даній справі, на підставі ст. 625 ЦК України, нарахував інфляційні витрати та відсотки річних з простроченої суми.

Загальна сума заборгованості, згідно доданими позивачем до позовної заяви розрахунків, становить 1500223,94 грн., яку позивач у даній справі просить стягнути з відповідача у примусовому порядку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, який вступив в законну силу з 01.01.2004 р., зобов"язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов’язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Обставини, які свідчили б про припинення грошових зобов’язань відповідача на підставі договору чи глави 50 ЦК України, у матеріалах справи відсутні.

Відкриття виконавчого провадження та зупинення його згідно п.15 ст.34 Закону України „Про виконавче провадження” на період участі боржника у процедурі погашення заборгованості, відповідно до Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” - не припиняє грошових зобов’язань відповідача та не виключає його відповідальності по відшкодуванню втрат від знецінених коштів внаслідок інфляції і відсотків за користування коштами за період порушення строків розрахунків.

В порушення ст.33 ГПК України відповідач не подав доказів погашення заборгованості перед позивачем, а також не надав доказів виконання судового рішення (постанови) Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2006 р.

У зв’язку з тим, що в країні відбулися інфляційні процеси, то позивач має право на збереження реальної величини грошей, присуджених до стягнення рішенням суду, але не виплачених у зв’язку з його невиконанням.

Обов’язок боржника відшкодувати кредитору спричинені інфляційні збитки з нарахуванням процентів річних випливає з статті 625 ЦК України.

При цьому, застосування положення частини другої названої статті не передбачає наявності вини боржника, оскільки згідно частини першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Чинним законодавством не встановлено, що зупинення виконання судового рішення, у тому числі у зв’язку з введенням мораторію, припиняє виконання зобов’язання.

Посилання відповідача на безпідставне стягнення сум інфляційних нарахувань і процентів річних, оскільки ці суми не підлягають стягненню в силу положень ч.2 ст.12 Закону України № 2711 є помилковим, бо ґрунтується на неправильному тлумаченню даної правової норми. Суд також не може взяти до уваги зіслання відповідача на ст.35 ГПК України, так як, у справи 10/194 позивачеві було відмовлено у стягненні інфляційних витрат та трьох відсотків річних за інший період та на підставі іншої правової норми. Заперечення відповідача про необхідність застосування ст. 35 ГПК України суд відхиляє оскільки у справі 10/194 сума інфляційних витрат та трьох процентів річних була нарахована за інший спірний період та з урахуванням прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до ст. 214" ЦК УРСР від 08.10.1999 за № 1136 - 14.

Враховуючи викладене, сума 1 500 223,94 грн. боргу, складає суму позову, яка є законною та обгрунтованої матеріалами справи, відповідачем не спростована, стягується з останнього в примусовому порядку.

Керуючись ст.ст. 526, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Закарпатгаз” (м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2, р/р 1615 в АБ "Промінвестбанк" м. Ужгород, МФО 312163, ) на користь дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (м. Київ. вул. Шолуденко, 1 р/р № 14 в ГОУ ПІБ України, МФО 300012, ) суму 1 500 223,94 грн. боргу та 15 121 грн. відшкодування судових витрат.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України і може бути оскаржено в порядку та строки визначені ГПК України.

Суддя                                                                                          Г.Й.Бобрик

Вступна та резолютивна частини рішення оголошено 24.07.2008 року.

Повний текст рішення виготовлений в повному обсязі та підписаний 31.07.2008 року.