ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

18.09.2008

Справа №2-17/62-2006

за позовом ВАТ «Укртелеком» в особі Кримської філії, м. Сімферополь до відповідача Комунального підприємства «Комплексний благоустрій 2000», м. Феодосія

третя особа без самостійних вимог на предмет спору Насипновська селищна рада, м. Феодосія, смт. Насипне

про стягнення 15 652,87 грн.

Суддя В.І. Гайворонський

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Мандзюк М.В., представник

Від відповідача – не з’явився

Від третьої особи - не з’явився

За участю – експерта Міліціной Е.О., посвідчення

Сутність спору: згідно позовної заяви та уточнення до неї (т. 1 л.с. 137) позивач просить стягнути з відповідача 15652,87 грн. шкоди у зв’язку з тим, що при виконанні позивачем робіт з відновлення волоконно-оптичного кабелю в напрямку Феодосія-Коктебель по постійній схемі були використані додаткові кошти в сумі 9299,26 грн. (3002 грн. – по локальному кошторису і 6297,26 грн. витрати тарифних доходів), витрати на тимчасову організацію електрозв’язку складають 6353,61 грн.

Згідно статті 22 ГПК України уточнення позову є правом позивача. Таким чином, вважаються заявленими указані позовні вимоги, які і підлягають розгляду судом.

Позов обґрунтовується тим, що відповідач проводив земляні роботи та пошкодив кабель зв’язку.

Відповідач у відзивах позов не визнав, вважає його необґрунтованим та недоведеним.

У судовому засіданні по справі оголошену вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд –

ВСТАНОВИВ:

Позивач обґрунтовує позов тим, що відповідачем при проведенні земляних робіт був пошкоджений кабель зв’язку.

У підтвердження указаної обставини позивачем представлена копія постанови про відмову у порушенні кримінальної справи Феодосійським РО.

Однак, указана копія не може бути прийнята до уваги.

Так, ч. 2 статті 36 ГПК України передбачено, що письмові докази надаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Однак, вказана копія не засвідчена.

При цьому також необхідно відмітити, що виходячи із закріпленого ст. 129 Конституції України принципу диспозитивносиі сторін, суд не вправі знаходити докази за одну із сторін в спорі.

Згідно ст. 8 Конституції України вона має вищу юридичну силу та її норми являються нормами прямої дії.

Про необхідність дотримання принципу диспозитивності сторін також указується в постанові Верховного Суду України від 20.05.2002 року № 02/132 (справа № Д12/12), а в постанові Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року “Про застосування норм Конституції України при здійсненні правосуддя” вказується, що суди вправі застосовувати безпосередньо норми Конституції як норми прямої дії.

Таким чином суд не повинен витребувати докази в інтересах однієї сторони в спорі, і має право розглядати справу по тим доказам, що надані зацікавленими особами.

Крім цього, постанова органу дізнання згідно ст. 35 ГПК України не є документом, який звільняє від доказування.

Таким чином, позивач не довів те, що кабель пошкоджений відповідачем.

Оскільки відповідні докази не надані позивачем до винесення цього рішення, у суду немає підстав залучати їх до матеріалів справи після прийняття рішення по цій справі.

Підстав для відшкодування позивачу судових витрат згідно ч. 5 статті 49 ГПК України не існує.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85, ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гайворонський В.І.