ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.08                                                                                 Справа № 9/127пд

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Закритого акціонерного товариства Горнозбагачувальна фабрика "Краснолуцька", м. Красний Луч Луганської області

до 1. Державного підприємства "Луганськвугілля", м. Луганськ,

2. Дочірнього підприємства "Донбаснафтопродукт" ТОВ "Донбаснафтопродукт", м. Луганськ

про визнання договору недійсним

в присутності представників:

від позивача –Грекова Г.В., дов. б/н від 01.02.08,

від 1-го відповідача – Снегірьов М.А., дов. № 03/5-157 від 07.05.08,

від 2-го відповідача –Гамза О.П., директор, паспорт ЕК 016524, наказ № 15 від 30.05.08

в с т а н о в и в:

позивач, ЗАТ ГЗФ "Краснолуцька", звернувся з позовом до відповідачів, у якому просить:

- визнати договір цесії № 7уст (відступлення права вимоги) від 02.07.08, укладений між 1-м відповідачем, ДП "Луганськвугілля", та 2-м відповідачем, ДП "Донбаснафтопродукт", недійсним.

1-й відповідач, ДП "Луганськвугілля", відзивом на позовну заяву, наданому у засіданні 08.08.08, та в ході судового розгляду справи просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на відповідність спірного договору чинному законодавству.

2-й відповідач, ДП "Донбаснафтопродукт", відзивом на позов, наданим у судовому засіданні та у судовому засіданні, просить у задоволенні позову відмовити з тих же підстав.

В обгрунтування позову позивач, ЗАТ ГЗФ "Краснолуцька", посилається на таке.

7 липня 2008 року на його адресу від 1-го відповідача надійшло повідомлення № 03/1-216 від 02.07.08 про відступлення на користь 2-го відповідача права вимоги відвантаження продуктів збагачення, що на думку 1-го відповідача виникло на підставі договорів збагачення № 62 від 09.06.05, № 28 від 29.07.05, № 16 від 21.06.05 та № 11П від 10.03.06, укладених між позивачем та 1-м відповідачем.

Підставою відступлення права вимоги 1-й відповідач посилався та надав копію договору цесії № 7 від 2 липня 2008 року, який був укладений між відповідачами.

Посилаючись на ст. 2 ГПК України, п. 2 ч. 2 ст. 16, ч. 3ст. 215 ЦК України, позивач вважає, що спірним договором цесії його права та законні інтереси були порушені з огляду на наступне.

1-й відповідач є боржником за переліченими вище договорами збагачення, що підтверджується відповідними рішеннями господарського суду Луганської області, які набрали законної сили.

Відповідно до п. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Зазначеними вище договорами збагачення передбачена обов'язковість отримання згоди боржника щодо передавання прав та обов'язків кредитором третім особам (п. 9.3).

1-й відповідач не звертався за згодою до позивача на відступлення права вимоги на користь 2-му відповідачу та таку згоду не отримував. Таким чином, при укладенні договору цесії № 7 1-й відповідач порушив вимоги ст. 516 ЦК України, оскільки без згоди позивача не мав права відступати право вимоги 2-му відповідачу. З іншого боку 2-й відповідач був повідомлений 1-м відповідачем про договори, щодо яких отримував право вимоги, а відтак, повинен був знати про неможливість передавання права вимоги 1-м відповідачем без згоди позивача.

Оцінивши матеріали справи, вислухавши доводи представників сторін, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

Позивач, ЗАТ ГЗФ "Краснолуцька", вважає, що при укладенні спірного договору цесії № 7уст (відступлення права вимоги) від 02.07.08 між 1-м відповідачем, ДП "Луганськвугілля", та 2-м відповідачем, ДП "Донбаснафтопродукт", було порушено його законний інтерес як боржника за цим договором внаслідок порушення відповідачами закону при укладанні спірної угоди.

Господарські договори відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Як встановлено судом, 7 липня 2008 року на позивач отримав від 1-го відповідача повідомлення № 03/1-216 від 02.07.08 про відступлення на користь 2-го відповідача права вимоги відвантаження продуктів збагачення, що на думку 1-го відповідача виникло на підставі договорів збагачення № 62 від 09.06.05, № 28 від 29.07.05, № 16 від 21.06.05 та № 11П від 10.03.06, укладених між позивачем та 1-м відповідачем.

Підставою відступлення права вимоги 1-й відповідач посилався та надав копію договору цесії № 7 від 2 липня 2008 року, який був укладений між відповідачами.

Щодо вищезазначених договорів на здійснення послуг зі збагачення вугілля, то відповідно до їх пункту 9.3 жодна із сторін не вправі без письмового погодження іншої сторони передавати свої права та обов'язки за договором третім особам.

У вказаних договорах, які були укладені між позивачем та 1-м відповідачем, позивач повинен був збагатити вугілля, поставлене 1-м відповідачем, та передати продукти збагачення останньому на умовах, визначених договором.

Щодо спірного договору цесії.

Відповідно до ст. 203 ЦК України:

·          зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства,

·          особа, що вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності,

·          волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі,

·          правочин має вчинятися у формі, встановленій законом,

·          правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки умовами договорів на збагачення вугілля № 62 від 09.06.05, № 28 від 29.07.05, № 16 від 21.06.05 та № 11П від 10.03.06 було встановлено інше, 1-й відповідач, укладаючи спірний договір цесії, мав звернутись до позивача за письмовим погодженням, чого не здійснив.

За таких підстав суд погоджується з доводами позивача щодо невідповідності укладеного договору цесії вимогам чинного законодавства.

Судові витрати стягуються з 1-го відповідача, оскільки через його неправомірні дії з укладання спірного договору виник спір, а 2-й відповідач міг дізнатися проти порушення закону лише після підписання цього договору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати договір цесії № 7уст (відступлення права вимоги) від 02.07.08, укладений між 1-м відповідачем, ДП "Луганськвугілля", та 2-м відповідачем, ДП "Донбаснафтопродукт", недійсним.

3. Стягнути з 1-го відповідача, ДП "Луганськвугілля", 91022, м. Луганськ, вул. Лермонтова, б. 1-в, код 32473323, на користь позивача, ЗАТ ГЗФ "Краснолуцька", 94502, Луганська обл., м. Красний Луч, код 32163608, рахунок 6713 у філії ЗАТ "ПУМБ" м. Луганська, МФО 304966, державне мито у розмірі 85,0 грн. та інформаційно-технічні витрати –118,0 грн.

Наказ видати після набрання законної сили даним рішенням.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписане 11.09.08.

Суддя                                А.Г.Ворожцов