ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.08                                                                                 Справа № 2/47

За позовом Державного підприємства «Макіїввугілля м. Макіївка Донецької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Індекспром», м. Луганськ

про стягнення 42285 грн. 39 коп.,

Суддя Седляр О.О.,

при секретарі судового засідання Савенко В.Ю.,

за участю представників сторін:

від позивача –Котілевська І.В., дов. від 03.01.08 № 08-81/10,

від відповідача –Коліуш Г.В., дов. від 05.05.08 № 05/05/08 від 05.05.08,

розглянувши матеріали справи,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені за прострочення поставки товару у сумі 56695 грн. 49 коп.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 06.06.08 № 06/6-1 проти позову заперечує, посилаючись на те, що: порушення терміну поставки продукції мало місце з вини позивача, оскільки ним були внесені корективи до заявки від 06.11.07 № 06/11-03. А також він вважає, що вживання вимог п.10.1 договору щодо сплати пені суперечить підставі для її застосування, з огляду на строк виконання зобов’язань по поставці, який встановлений п.4.1 договору.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов наступного:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне:

За результатами відкритих торів, які відбулись 14.03.07, між замовником торгів - Міністерством вугільної промисловості України, позивачем - ДП «Макіїввугілля»як платником та відповідачем - ТОВ «Індекспром»як постачальником було укладено договір про закупівлю № 02-01/1-110 від 04.04.07, за умовами якого «Постачальник (відповідач у справі)) зобов'язаний передати у власність «Платнику»(позивач у справі) продукцію, а саме: конвеєр стрічковий 3Л 100У –02 у кількості 1 одиниця (далі за текстом - товар), а останній зобов'язаний прийняти та здійснити оплату за товар, згідно специфікації.

На виконання вказаного договору (п.3.2) позивачем було перераховано відповідачеві згідно платіжного доручення від 03.10.07 № 173 передоплату 2451879 грн.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що доставка - конвеєр стрічковий 3Л 100У-02 - 1 одиниця - здійснюється на умовах DDP (за правилами ІНКОТЕРМС -2000) автомобільним або залізничним транспортом протягом до 90 календарних днів з дати одержання грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Згідно з п. 4.3 договору зазначено, що датою поставки товару вважається дата, яка вказана платником на товаросупроводжувальних документах, наданих постачальнику, про прийняття товару.

Фактична поставка товару була здійснена відповідно до акту приймання-передачі 14.01.08.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому постачальник сплачує пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ від суми недопоставленого товару за кожен день затримки з дня одержання коштів на його розрахунковий рахунок, а за прострочення більше тридцяти днів, додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми.

Фактична поставка товару була здійснена відповідно до акту приймання-передачі 14.01.08.

На думку позивача, відповідачем порушено обов’язки за договором у частині поставки товару у встановлений строк, тому у відповідності до умов п.10.1 ним нарахована відповідачеві пеня за період з 05.10.07 по 14.01.08 у сумі 55 352 грн.

Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 01-14/29 від 12.01.08 з вимогою про сплату пені за договором, однак відповідач вимоги позивача відхилив, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач позовні вимоги відхилив, з підстав визначених у відзиві.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності суд вважає, позовні вимоги такими що підлягають задоволенню частково, посилаючись на наступне.

Керуючись ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до приписів ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мас виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або Інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із матеріалів справи, грошові кошти за товар перераховані на поточний рахунок відповідача згідно платіжного доручення від 03.10.07 № 173 та отримані відповідачем 05.10.05, а тому товар повинен бути поставлений у строк до 02.01.08 (включно).

Відповідач виконав свої зобов'язання перед позивачем 14.01.08, тобто несвоєчасно, що відповідно до п. 10.1, укладеного сторонами договору дають підставу для нарахування пені.

Посилання відповідача на те, що несвоєчасність поставки виникла через вину позивача ним документально не підтверджено, а тому судом не приймається до уваги.

Щодо посилань відповідача на визнання недійсним п.10.1 договору № 02-01/1-110 від 04.04.07, то суд вважає, що такі підставі відсутні з огляду на наступне.

Відповідно до умов ст. 6 Цивільного кодексу України зазначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Зі змісту договору № 02-01/1-110 від 04.04.07 вбачається, що право на нарахування пені за затримку поставки товару виникає при невиконанні п. 4.1 договору, який є суперечливим. Так, за п. 10.1 договору передбачений початок періоду нарахування пені - з дня одержання коштів при умові 100% передплати (п. 7.2 договору), а. п. 4.1 договору передбачена доставка товару протягом 90 календарних днів з дня одержання грошових коштів.

Тому, п. 4.1 договору дає підстави для нарахування пені за прострочення поставки обладнання з 91 дня з моменту одержання грошових коштів (03.01.08).

Отже є підставним розрахунок позивача пені, згідно якому період прострочення зобов'язань відповідача за договором № 02-01/1-110 від 04.04.07 складає з 03.01.08 по 13.01.08.

Однак слід зазначити наступне, що відповідно до розпорядження КМУ від 28.11.07 № 1059-р «Про перенесення робочих днів у 2008 році»у зв’язку з Новорічними та Різдвяними світами першим робочим днем у 2008 році було 8 січня 2008 року, тому прострочення виконання зобов’язання по поставці складає шість календарних днів, тому пеня за даний період складає 4030 грн. 49 коп. (2451879 грн. х 6 дн. х 10% (облікова ставка НБУ): 365 дн.).

Враховуючи те, що договір № 02-01/1-110 від 04.04.07 сторонами виконано, подальше нарахування пені відповідно до п. 10.1 договору неможливо, а стягнуті з відповідача сума пені, у порівнянні із сумами, нарахованими позивачем, є нижча, недоцільно визнавати частково п. 10.1 договору, недійсним.

З врахуванням вищевикладеного, позовні вимоги позивача слід задовольнити частково та стягнути з відповідача пеню у розмірі 4030 грн. 49 коп., з віднесенням на нього витрат пропорційно задоволеній сумі.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.          Позовні вимоги задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Індекспром», м. Луганськ, вул. К.Маркса, буд. 26, кв. 10, код 32138959 на користь Державного підприємства «Макіїввугілля», м. Макіївка Донецької області, пл. Радянська, буд. 2, код 32442295 пеню у сумі 4030 грн. 49 коп., витрати по державному миту у сумі 40 грн. 30 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 8 грн. 39 коп., видати наказ.

3.          У решті у задоволенні позовних вимог відмовити.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписано 04.08.08.

Суддя

О.О. Седляр