ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2008 р.

Справа № 16/252-07-6461

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.І. Бандури

суддів Л.В. Поліщук, В.Б. Туренко

при секретарі судового засідання: О.О. Соломахіній

за участю представників сторін:

від позивача –Шаркова Н.Р.

від відповідача –не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області

на підставі постанови Вищого господарського суду України від 11.03.2008 р.

на рішення господарського суду Одеської області від 10.09.2007 р.

у справі № 16/252-07-6461

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Маяк+”

до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області

про визнання права на користування земельною ділянкою, рішення недійсним, зобов’язання затвердити проект землеустрою, укласти договір оренди земельної ділянки

Згідно розпорядження голови Одеського апеляційного господарського суду № 56 від 05.05.2008 р. розгляд апеляційної скарги здійснюється колегією суддів у складі: головуючого судді Л.І. Бандури, суддів Л.В. Поліщук, В.Б. Туренко.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 12.06.2008 р.

ВСТАНОВИВ:

В липні 2007 р. ТОВ “Маяк+” звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права на користування земельною ділянкою, на якій розташований належний на праві власності товариству торговельно-розважальний комплекс; визнання недійсним рішення Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 533 від 10.05.2007 р.; зобов’язання сільради затвердити проект землеустрою по відведенню земельної ділянки в довгострокову оренду під розміщення торговельно-розважального комплексу; зобов’язання відповідача укласти з ТОВ “Маяк+” договір довгострокової оренди на 49 років земельної ділянки площею 0,6431 га під розміщення торговельно-розважального комплексу на підставі ст. ст. 116, 120, 124 ЗК України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач послався на порушення відповідачем його права на користування земельною ділянкою шляхом відмови в оформленні правовстановлюючих документів.

Рішенням господарського суду Одеської області від 10.09.2007 р. (суддя Желєзна С.П.) позов задоволено у повному обсязі з мотивів обґрунтованості позовних вимог.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.12.2007р. рішення місцевого господарського суду скасовано, провадження у справі припинено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України з мотивів порушення судом норм процесуального права.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.03.2008 р. постанова апеляційної інстанції скасована, справа направлена до Одеського апеляційного господарського суду для перегляду рішення місцевого суду в апеляційному порядку.

Заслухавши доводи представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши надані докази та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія встановила:

08.11.2001 р. ТОВ “Маяк+” на підставі розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації за № 714 від 01.11.2001 р. отримано свідоцтво про право власності на клуб, розташований за адресою: с. Санжейка, вул. Приморська, 4-б.

Рішенням Дальницької сільської ради за № 522-ХХІV від 30.03.2004 р. “Про надання дозволу на складання землевпорядній організації документів по передачі в оренду земельних ділянок” вирішено надати дозвіл ТОВ “Маяк +” на складання землевпорядної документації по передачі в оренду земельних ділянок в межах діючого землекористування під об'єктами та спорудами, які йому належать, у т. ч. під будинком культури.

На підставі даного рішення МПП “Гілея” виготовило проект відведення земельної ділянки загальною площею 0,6431 га в довгострокову оренду строком на 49 років під розміщення будинку культури. Даний проект погоджений з Дальницькою сільською радою, Овідіопольським районним відділом земельних ресурсів, відділом містобудування та архітектури Овідіопольської районної державної адміністрації, санітарно-епідеміологічною службою Овідіопольського району, Центральною регіональною інспекцією Державного управління екології та природних ресурсів в Одеській області, Управлінням охорони об’єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації. Згідно висновку державної землевпорядної експертизи за № 664 від 13.04.2005 р. після доопрацювання оцінка проектної документації позитивна.

В процесі розробки та складання землевпорядної документації, позивачем проведена реконструкція будинку культури (клуба) в торгово-розважальний комплекс, при цьому цільове призначення земельної ділянки не змінилось.

Рішенням господарського суду Одеської області від 03.07.2006 р. по справі № 9/169-06-5226 задоволено позов ТОВ “Маяк +” до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області: визнано право власності на об’єкт нерухомого майна –торгівельно-розважальний комплекс, розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжейка, вул. Приморська 4-б, до складу якого входять: 1-1 торгівельний зал площею 43,7 кв.м., 1-2 торгівельний зал площею 58 кв.м.; 1-3 коридор площею 4,05 кв.м.; 1-4 санвузол площею 2,55 кв.м.; 1-5 склад площею 16, 1 кв.м.; 1-6 кафе-бар площею 191,5 кв.м.; 1-7 кабінет площею11,4 кв.м.; 1-8 коридор, площею 8,3 кв.м., 1-9 підсобне, площею 8,4 кв.м., 1-10 туалет площею 2 кв.м.; 1-11 кабінет площею 8,4 кв.м.; 1-12 кабінет площею 21,2 кв.м.; 1-13 кабінет площею 20,7 кв.м.; а всього загальною площею 396,3 кв.м.

На підставі рішення виконавчого комітету Дальницької сільської ради №123 від 24.07.2006 р. ТОВ “Маяк+” видано свідоцтво про право власності на торгівельно-розважальний комплекс.

Рішенням Дальницької сільської ради № 533 від 10.05.2007 р. відмовлено ТОВ “Маяк +” у затвердженні виготовленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6431 га в довгострокову оренду під розміщення торгівельно-розважального комплексу та відмовлено в укладенні договору довгострокової оренди вказаної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Приписами ст. 5 ЗК України передбачено, що земельне законодавство базується у тому числі на принципах забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; забезпечення раціонального використання та охорони земель; забезпечення гарантій прав на землю.

П. 5 ст. 120 ЗК України, передбачено, що при переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда.

Відповідно до п. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

В ст. 12 цього Кодексу зазначено, що питання передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, а також надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності належать до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин.

П. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Задовольняючи вимоги позивача про визнання права на користування земельною ділянкою, суд першої інстанції виходив з факту знаходження на спірній земельній ділянці належного позивачу нерухомого майна. Такий висновок є необгрунтованим, оскільки чинне земельне законодавство (ст. 120 ЗК України) не передбачає автоматичного переходу до власника будівлі або споруди права користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда. Таке право користування виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації (п. 2 ст. 125 ЗК України).

Що стосується вимог позивача в частині визнання недійсним рішення Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 533 від 10.05.2007 р., яким було відмовлено ТОВ “Маяк +” у затвердженні виготовленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6431 га в довгострокову оренду під розміщення торгівельно-розважального комплексу та відмовлено в укладенні договору довгострокової оренди вказаної земельної ділянки, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб’єктів права власності та господарювання. Положення Земельного кодексу України встановлюють рівні способи захисту прав на земельні ділянки як для власників так і для землекористувачів. Так, згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов’язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до приписів цієї законодавчої норми, захист права громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання недійсним рішення органів місцевого самоврядування.

Згідно ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Крім того, у відповідності до положень п. 2 Роз’яснення президії ВАСУ від 26.01.2000 р. № 02-5/35 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів”, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. При цьому, незалежно від викладеного, обов’язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів суб’єктів підприємницької діяльності.

Текст спірного рішення не містить будь-які посилання на норми земельного законодавства, яких повинні дотримуватися всі учасники цивільних правовідносин. Крім того, відсутність законодавчих та інших правових норм, на підставі яких органом місцевого самоврядування приймається будь-яке рішення, яке, в свою чергу є актом обов’язкової дії для його учасників, та як будь-який акт ненормативного характеру повинен бути заснований на законі, свідчить як про невідповідність даного акту вимогам діючого законодавства (п. 9 ст. 123 ЗК України), так і про порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, на яких розповсюджується дія цього акту.

Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що шляхом прийняття Дальницькою сільською радою оспорюваного рішення порушені права ТОВ “Маяк +” на оформлення права користування на умовах оренди земельною ділянкою. Тобто позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що базуються на законних підставах, у зв’язку з чим місцевий суд правомірно їх задовольнив.

Висновок суду першої інстанції про обгрунтованість вимог щодо зобов’язання Дальницької сільської ради затвердити проект землеустрою, виготовлений МПП “Гілея” по відведенню земельної ділянки, площею 0,6431га в довгострокову оренду під розміщення торгівельно-розважального комплексу, який належить позивачу на праві власності, та зобов’язання відповідача укласти з ТОВ “Маяк +” договір довгострокової оренди земельної ділянки суперечать діючому законодавству України з огляду на таке.

Розробка проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки, площею 0,6431 га в довгострокову оренду під розміщення торгівельно-розважального комплексу здійснювалась позивачем в порядку, передбаченому ст. 123 ЗК України, за змістом якої дотримання замовником обумовленої положеннями даної статті процедури оформлення дозвільних та погоджувальних документів не є обов'язковою передумовою прийняття органом місцевого самоврядування позитивного рішення про надання земельної ділянки в оренду.

Обов'язок ради відвести земельну ділянку у користування необхідно відрізняти від її обов'язку оформити право на земельну ділянку, якщо воно виникло у зв'язку з переходом права на будівлю. В разі ухилення ради від оформлення права на земельну ділянку заінтересована особа відповідно до статей 74 і 77 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” вправі звернутись до господарського суду з заявою про спонукання ради видати державний акт чи укласти відповідну угоду.

Однак вирішення питань про передачу землі у користування є виключним правом ради як суб'єкта права власності на землю, тому заяви зацікавлених осіб про зобов'язання відповідної ради передати земельну ділянку у користування задоволенню не підлягають. Такі позовні вимоги виходять за межі компетенції судів, оскільки суд може лише спонукати раду розглянути подане клопотання без визначення певного змісту висновку рішення сесії, та суперечать положенням ст. 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, відповідно до якої рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

З урахуванням вищезазначеного, судова колегія вважає, що рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню, а позов частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 103 - 105 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 10.09.2008 р. у справі № 16/252-07-6461 скасувати, позов задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 10.05.2007 р. № 533 “Про затвердження ТОВ “Маяк +” проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду під розміщення торгівельно-розважального комплексу по вул. Приморській, 4-б в с. Санжейка”.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя                                                            Л.І. Бандура

Суддя                                                                                Л.В. Поліщук

Суддя                                                                                В.Б. Туренко