ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

08.07.2008

Справа №2-17/10206-2005

За позовом Дочірнього підприємства “Кримавтодор” ВАТ “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”, м. Сімферополь

До відповідача Малого державного підприємства “Плам’я”, смт. Гвардійське

Про стягнення 1841,50 грн.

скарга на дії ВДВС

Суддя Гайворонський В.І

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Стягувач – Бабич С.М. представник дов. №13/08 від 03.01.08р.

Боржник – не з’явився

ВДВС – Муєдінова А.І. представник дов. пост.

Сутність спору: Викладена в рішенні ГС АРК від 21.07.2005 року згідно якому позов задоволено та стягнуто з відповідача 1841,50грн. заборгованості, судові витрати 102,00грн. держмита, 118,00грн. витрат по оплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Дочірнє підприємство “Кримавтодор” ВАТ “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” звернулась до Господарського суду АР Крим зі скаргою на дії ВДВС у Сімферопольському районі АРК, у якої просить визнати дії ВДВС Сімферопольського РУЮ АР Крим про винесення постанови від 14.02.08р. про відмову у відкритті виконавчого провадження незаконними, постанову відділу державної виконавчої служби Сімферопольського РУЮ АР Крим від 14.02.08р. про відмову у відкриті виконавчого провадження відмінити у повному обсязі, зобов’язати ВДВС Сімферопольського РУЮ АР Крим виконавче провадження про примусове виконання наказу ГС АРК №2-17/10206-05 від 22.07.05р. відновити у зв’язку з тим що держвиконавцем 14.02.07р. винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження, яке відправлено 21.02.08р., не відповідає ч.2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно якої така постанова спрямовується на наступний день.

ДВС у відзиві скаргу не визнала, вважає що вона діяла відповідно до законодавства.

Суд вважає що скарга задоволенню не підлягає, при цьому виходить з наступних обставин:

Згідно ст. 121-2 ГПК України скарга на дії чи бездіяльність ОДВС щодо виконання рішення може бути подана стягувачем протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Таким чином ст. 121-2 ГПК України передбачений 10 денний строк на оскарження. ГПК не передбачено підстав не розглядати або повертати скаргу у випадку, коли скарга подана з порушенням строку.

Крім цього по клопотанню сторони можливо було розглядати питання про відновлення строку.

Але оскільки відповідне клопотання подано не було, суд не вправі виходячи із закріпленого ст. 129 Конституції України розглядати це питання, обґрунтовувати та збирати відповідні докази в інтересах одній із сторін що сперечається.

Ст. 129 Конституції України передбачено, що сторона вільна в наданні суду доказів та доказуванні перед судом їх переконливості, а також закріплений принцип змагальності сторін, та їх рівності перед Законом та судом.

Згідно ст. 8 Конституції України вона має вищу юридичну силу та її норми є нормами прямої дії.

Про необхідність дотримання принципу диспозитивності сторін також указується в постанові Верховного Суду України від 20.05.2002 року № 02/132 (справа № Д12/12), а в постанові Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року “Про застосування норм Конституції України при здійсненні правосуддя” вказується, що суди вправі застосовувати безпосередньо норми Конституції як норми прямої дії.

Таким чином суд вправі розглянути справу по тим матеріалам які надані зацікавленими особами. В наданих матеріалах клопотання про відновлення строку відсутнє.

Більш того, розгляд судом по власної ініціативи питань які не ставить стягувач буде грубим порушенням прав ДВС, яка вправі знати про відповідні мотиви та заперечувати щодо них.

Оскільки відповідне клопотання не додане до справи до прийняття цієї ухвали, немає підстав залучити таке клопотання до справи після прийняття ухвали.

Неорганізованість або неуважність сторони не можуть бути поважними причинами.

Спірна постанова від 14.02.08р. згідно вхідного штампу стягувача на супровідному листі отримана стягувачем 27.02.08р.

Але згідно запису про подання скарги та штампу господарського суду скарга була подана нарочним 13.03.08р.

Таким чином стягувачем пропущений передбачений ст. 122-2 ГПК України десятиденний строк на подачу скарги.

Оскільки стягувач у зв’язку з пропуском строку не може подавати скаргу, відповідно, подана скарга задоволена бути не може.

Окрім цього вимоги по скарзі не обґрунтовані.

Так, згідно п.п 4, 5 ч.3 ст. 85 ЗУ «Про виконавче провадження» в скарзі повинно бути вказан зміст оскаржуваних дій, норма закону яка порушена та виклад обставин якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

Вимогами в скарзі є визнання дій про винесення спірної постанови незаконними, її відміну та відновлення виконавчого провадження.

Однак, обґрунтування вимог не має до них ніякого відношення.

Так, вимоги обґрунтовуються тим що держвиконавець в порушення ч.2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» не своєчасне спрямував стягувачу спірну постанову.

Таким чином по тім підставам, якими обґрунтовується скарга, вона задоволена бути не може.

При цьому необхідне відмітить що виходячи із закріпленого ст. 129 Конституції України принципу діспозитивності сторін суд не вправі з власної ініціативи розглядати інші підстави, якими скарга не обґрунтовується.

Більш того, розгляд таких підстав буде грубим порушенням прав ДВС, яка вправі знати про підстави скарги та заперечувати щодо них.

Підстав для відшкодування (стягнення) судових витрат в даному випадку не існує.

По справі оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст. ст.86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити повністю.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гайворонський В.І.