ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

26.06.2008

Справа №2-2/6460-2008

За позовом: КП Жилово – експлуатаційне об’єднання Залізничного району 995006, м.Сімферополь, вул.Дзюбанова, 13)

до відповідача: Головне управління юстиції (м.Сімферополь, вул.Карла Лібкнехта, 16)

про стягнення 13 407грн.51коп.

Суддя Толпиго В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача : Дробот – нач.юр.відд, довір у справі.

Від відповідача : Кветкіна - гол.фах, довір у справі.

Суть спору:

Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до відповідача про стягнення 13 407грн.51коп. заборгованості по орендній платі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами було укладено договір оренди нежитлового приміщення від 28.5.2007р №9, відповідно до якого орендатору – відповідачу передано нежитлове приміщення по вул.Набережна, 89, загальною площею 122,6м.кв. для розміщення відділу реєстрації актів громадського стану Залізничного району. Але у порушення умов договору відповідач не належним чином сплачує орендну плату, в результаті чого за відповідачем склалася заборгованість у розмірі суми позову, яка погашена не була та що стало підставою для звернення позивача з позовом у суд.

Відповідач у судовому засіданні надав суду відзив №6977/08/01-05 від 26.6.2008р, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки сторонами додаткова угода про зміну істотної умови договору не підписувалася.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, суд встановив:

Суд вважає необхідним дотримуватися принципів судочинства, що встановлені ст. 129 Конституції України, нормами якої вказано, що основними засідками судочинства є зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тобто суд вважає потрібним застосувати принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а саме розглянути спір з урахуванням лише підстав позову, що вказані позивачем.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частина 1ст. 14 ЦК України передбачає, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Позовні вимоги про стягнення 13 407грн.51коп. заборгованості по орендній платі не підлягають задоволенню за наступними підставами:

Між сторонами був укладений типовий договір 39 від 18.5.2007р оренди нежитлових приміщень та індивідуально встановленого майна, яке належить до комунальної власності м.Сімферополя, а саме: нежитлове приміщення по вул.Набережна, 89, загальною площею 122,6м.кв.

Відповідно до п.10.1 договору він був укладений на строк до 27.5.2008р включно .

Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. (п.5. ст.626 ЦК України).

Відповідно до п.п.1,2 ст.632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Пунктом 3 статті 180 ГК України встановлено, що при укладенні господарського договору сторони зобов’язані у будь – якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до п.3.1 договору орендна плата за договором визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів від 04.10.1995р №786; її розмір визначається для орендаря як для бюджетної установи та складає одну гривню на рік відповідно до п.10 Методики.

У договорі можуть бути передбачені доплати, але за договором оренди 39 від 18.5.2007р вони не передбачені.

Згідно з п.8.2 договору, орендодавець - КП ЖЕО Залізничного району м.Сімферополя має право виступати з ініціативою відносно внесення змін в договір або його розірвання, у випадку погіршення стану орендованих приміщень (майна) в результаті невиконання або неналежного виконання умов договору.

У відповідності до п.1.ст.21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін, що узгоджується з нормою ст.286 ГК України.

Але, як встановлено матеріалами справи зміни, щодо орендної плати, у вказаний договір не вносилися, тоді як відповідач, користуючись орендованим приміщенням для розміщення відділу реєстрації актів громадського стану Залізничного району Сімферопольського міського управління юстиції АРК, повністю виконував прийняті за договором обов’язки та своєчасно вносив орендну плату.

Отже позовні вимоги про стягнення 13 407грн.51коп. заборгованості по орендній платі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті держмита, інформаційно-технічних послуг судового процесу відносяться на позивача.

За згодою представників сторін в засіданні суду оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене та підписане 01.7.2008р.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.49,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.