ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.08                                                                                           Справа№ 2/2

Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. при секретарі Залицайло М.С. за участю старшого помічника Львівського міжрайонного транспортного прокурора Барабаша Д.В., представника позивача Янковської І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Львівського міжрайонного транспортного прокурора в інтересах держави в особі Міністерства транспорту і зв’язку України, яке представляє Державне територіально-галузеве об’єднання “Львівська залізниця”, м. Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІКА”, м.Львів про повернення 12240 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В

Представникам роз’яснено їх права та обов’язки, передбачені ст. 22 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

Львівський міжрайонний транспортний прокурор в інтересах держави в особі Міністерства транспорту і зв’язку України, яке представляє Державне територіально-галузеве об’єднання “Львівська залізниця”, м. Львів звернувся до господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІКА” м.Львів про повернення 12240 грн. 00 коп.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і ухвалою від 03.07.2008р. призначив розгляд справи на 17.07.2008р.

Представники позивача та прокуратури в судове засідання 17.07.2008р. з’явилися, позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з’явився, подав письмове клопотання від 15.07.2007р. про відкладення розгляду справи. Ухвалою суду від 17.07.2008р. розгляд справи відкладено на 29.07.2008р.

Представники позивача та прокуратури в судове засідання 29.07.2008р. з’явилися, позовні вимоги підтримали, подали уточнення позовних вимог, просили стягнути з відповідача 12240 грн. 00 коп. Відповідач в судове засідання не з’явився, подав письмове клопотання від 28.07.2007р. про відкладення розгляду справи у зв’язку з хворобою, доказів на підтвердження фактів, викладених в клопотанні, суду не надав. Ухвалою суду від 29.07.2008р. розгляд справи відкладено на 20.08.2008р.

Представники позивача та прокуратури в судове засідання 20.08.2008р. з’явилися, позовні вимоги підтримали повністю. Відповідач в судове засідання не з’явився, подав письмове клопотання від 19.08.2007р. про відкладення розгляду справи у зв’язку з хворобою, доказів на підтвердження фактів, викладених в клопотанні, суду не надав. Представник прокуратури проти даного клопотання заперечив з огляду на те, що відповідач повторно подає клопотання про відкладення розгляду справи і не вжив жодних заходів щодо залучення представника, а розгляд спору обмежений двомісячним строком.

Враховуючи, що відповідач в судові засідання 17.07.2008р., 29.07.2008р. та 20.08.2008р. не з’явився, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не надав, вимог ухвали суду від 03.07.2008р. не виконав, подав письмові клопотання (від 15.07.2008р., 28.07.2008р. та від 19.08.2008р.) про відкладення розгляду справи, однак доказів на підтвердження фактів, викладених в клопотаннях, суду не надав, тому, у відповідності до ст. 75 ГПК, України суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та прокуратури, суд встановив наступне.

Відповідач усно звернувся до позивача з пропозицією придбати історико-біографічний енциклопедичний довідник “Нові імена. Львівщина та львів’яни”, третій випуск та запропонував розмістити у вказаному довіднику біографічну інформацію про видатних працівників залізниці.

На виконання цієї пропозиції відповідач 20.11.2007р. надіслав позивачу рахунок-фактуру №20/11 на оплату ілюстрованого історико-біографічного енциклопедичного довідника „Нові імена. Львівщина та львів’яни” 3-й випуск в кількості 40 шт. на загальну суму 12240 грн. 00 коп. Приймаючи дану пропозицію, як пропозицію щодо укладення договору, позивач 20.11.2007р. платіжним дорученням №2017 перерахував відповідачу 12240 грн. 00 коп.

У зв’язку з тим, що письмовий договір не був укладений, обумовлена кількість довідників з необхідною інформацією не була передана, позивач 27.12.2007р. звернувся до відповідача з вимогою (лист за вих. №НА-19/468 від 25.12.2007р.) про повернення 12240 грн. 00 коп.

27.12.2007р. відповідач підставі накладної №27/12 намагався передати позивачу 40 примірників довідника “Нові імена. Львівщина та львів’яни”, які представниками позивача прийняті не були з причин відсутності обумовленої в пропозиції інформації, зокрема відсутності інформації про видатних працівників залізниці. Також, як вбачається з накладної та з письмових пояснень позивача, відповідач мав намір передати історико-біографічні енциклопедичні довідники „Нові імена. Львівщина та львів’яни” попереднього видання, а не оплаченого відповідно до рахунку-фактури №20/11 та викладеного в пропозиціях 3-го випуску.

04.03.2008р. за вих. №НА-19/72 позивач повторно звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштів, яка залишена останнім без розгляду.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов’язків. Двостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином відповідач свої зобов’язання щодо видання ілюстрованого історико-біографічного енциклопедичного довідника „Нові імена. Львівщина та львів’яни” 3-й випуск не виконав, перераховані йому кошти в розмірі 12240 грн. 00 коп. не повернув, письмові вимоги позивача про виконання зобов’язання чи повернення перерахованих коштів залишив без розгляду.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов’язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом. Аналогічна норма міститься у ст. 665 ЦК України, відповідно до якої у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитись від договору купівлі-продажу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення повністю.

Оскільки спір виник з вини відповідача, то судові витрати по розгляду справи необхідно покласти на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 526, 610, 615, 665 ЦК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 80, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІКА”, м. Львів, проспект Червоної Калини, 88/20 (ідентифікаційний код 19172554) на користь Державного територіально-галузевого об’єднання “Львівська залізниця”, м. Львів, вул. Гоголя, 1 (ідентифікаційний код 01059900) 12240 грн. 00 коп. боргу.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІКА”, м. Львів, проспект Червоної Калини, 88/20 (ідентифікаційний код 19172554) в дохід державного бюджету 122 грн. 40 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Мазовіта А.Б.