ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2008 р.

№ 37/420

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

суддів

Кота О.В.,

Владимиренко С.В.

Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу

Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго"

на рішення господарського суду м. Києва від 21.11.2007 р. та

постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2008 р.

у справі № 37/420

за позовом

Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго"

До

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Маяк-6"

Про

зобов'язання укласти договір

за участю представників:

позивача: Жекова Г.І.; Мосійчук А.П.;

відповідача: Пінчук М.М.

в с т а н о в и в :

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.11.2007 р. (суддя Кондратова І.Д.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2008 р. (судді Григорович О.М., Гольцова Л.А., Рябуха В.І.), в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, Акціонерна енергопостачальна компанія "Київенерго" (надалі за текстом –"АЕК "Київенерго") звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів та передати справу на новий розгляд.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарськими судами, листом № 030 від 16.03.2007 р. Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку „Маяк-6” (надалі за текстом –"ОСББ "Маяк-6") повідомило АЕК "Київенерго" про припинення дії договору від 01.03.2005 р. № 1630255.

12.06.2007 р. АЕК "Київенерго" листом № 048-21-8450 звернулась до "ОСББ "Маяк-6" з пропозицією розглянути та підписати у термін до 18.06.2007 р. проект договору про постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.06.2007 р. № 1631255.

Пунктом 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до п.п. 1.1 та 2.1 Статуту ОСББ "Маяк-6", останнє створено власниками квартир та приміщень багатоквартирних будинків з метою забезпечення захисту прав його членів (власників квартир та приміщень багатоквартирних будинків) та дотримання ними обов'язків щодо належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Отже, відповідно до статуту відповідач не є суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг.

Згідно вимог ч. 2 ст. 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у випадку, якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Так, відповідач, як балансоутримувач житлових будинків, не є особисто виконавцем житлово-комунальних послуг, а тому йому необхідно укласти договір на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Статтею 6 та 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При укладенні господарських договорів, відповідно до ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України, зміст договору визначається на основі, зокрема, вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Таким чином, норми діючого законодавства не зобов'язують будь-яку особу укладати договір на постачання теплової енергії, в разі якщо у неї відсутній намір отримувати та споживати теплову енергію. Господарськими судами встановлено, що відповідач відмовляється від укладення договору про постачання теплової енергії у гарячій воді та не бажає отримувати від позивача відповідні послуги.

Отже, матеріали справи свідчать, що господарськими судами в порядку ст. 43 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і вірно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарськими судами норм законодавства при прийнятті рішення і постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових актів колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11110, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду міста Києва від 21.11.2007 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2008 р. у справі № 37/420 залишити без змін, а касаційну скаргу Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" –без задоволення.

Головуючий суддя                                            О. Кот

судді                                 С. Владимиренко

С. Шевчук