ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2008 р.

№ 15/28

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. –головуючого, Воліка І. М., Дунаєвської Н. Г.,

за участю представників сторін: позивача –Водзінського О. В. дов. № 5-01 від 10.01.2008 року, відповідача-2 –Колонтирської М. Д. дов. № 3 від 28.02.2008 року,

розглянувши касаційну скаргу ВАТ «Шепетівський цукровий комбінат»на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29 травня 2008 року у справі господарського суду Рівненської області за позовом ВАТ «Шепетівський цукровий комбінат»до ТОВ «Міжнародна насіннєва компанія»та ТОВ «Рівненський насіннєвий завод (Євронасіння)»про визнання договору недійсним,

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2008 року ВАТ «Шепетівський цукровий комбінат»звернулося до господарського суду з позовом до ТОВ «Міжнародна насіннєва компанія»(далі –відповідач-1) та ТОВ «Рівненський насіннєвий завод (Євронасіння)»(далі –відповідач-2) про визнання недійсним договору поруки, укладеного між відповідачами.

Просив визнати цей договір недійсним на підставі ст. 207 ГК України, ст. ст. 203 ч.1, 5; 234 ЦК України з тих мотивів, що сторони основного договору не обумовили поруку як забезпечення виконання основного зобов’язання, а спірний договір є фіктивним.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 12 березня 2008 року у позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29 травня 2008 року рішення суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі ВАТ «Шепетівський цукровий комбінат»просить скасувати судові рішення і задовольнити позов, посилаючись на його обґрунтованість.

У судове засідання не з’явився представник відповідача-1. Враховуючи, що про час і місце розгляду касаційної скарги сторони повідомлені належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Вислухавши пояснення представників позивача і відповідача-2, обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст.548 ЦК України виконання зобов’язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Судами встановлено, що 10 вересня 2007 року між відповідачами укладено договір поруки № 411, за яким поручитель –ТОВ «Рівненський насіннєвий завод «Євронасіння»зобов’язався відповідати в повному обсязі перед кредитором –ТОВ «Міжнародна насіннєва компанія»за своєчасне і повне виконання зобов’язань зі сплати основного боргу ВАТ «Шепетівський цукровий комбінат»за договором поставки № 20/10-5 від 20 листопада 2006 року на постачання цукрових буряків урожаю 2007 року.

За вказаним договором поставки ТОВ «Міжнародна насіннєва компанія»зобов’язалося поставити ВАТ «Шепетівський цукровий комбінат»цукрові буряки, які ВАТ «Шепетівський цукровий комбнат»зобов’язався оплатити до 9 листопада 2007 року.

Пунктом 3 спірного договору поруки поручитель зобов’язався у випадку порушення позивачем зобов’язання, забезпеченого порукою, виконати в повному обсязі зобов’язання боржника зі сплати основного боргу. Порука припиняється після закінчення двох місяців з дня настання строку виконання основного зобов’язання боржником за договором поставки.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що спірний договір жодним чином не порушив прав позивача і не позбавив останнього можливості виконати свої зобов’язання з розрахунку за цукрові буряки урожаю 2007 року.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій повно встановили суттєві для справи обставини, правильно застосували ст.ст. 203, 215, 511, 546, 548, 553-559, 627 ч.1 ЦК України, прийшли до юридично вірного висновку, що договір поруки може укладатись також і в формі окремого правочину і обґрунтовано відмовили в позові.

За таких обставин судові рішення законні та обґрунтовані, а тому зміні не підлягають.

Доводи касаційної скарги, які стосуються переоцінки доказів і носять характер припущень, суд не розглядає, оскільки вони виходять за межі повноважень суду касаційної інстанції і необґрунтовані.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117 –1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29 травня 2008 року –без зміни.

Головуючий                                                                       Т. Козир

Судді                                                                                І. Волік

Н. Дунаєвська