ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008 р.

№ 30/401

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Укр-Ком”, м. Київ (далі –ТОВ “Укр-Ком”)

на рішення господарського суду міста Києва від 25.12.2007 та

постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2008

зі справи № 30/401

за позовом ТОВ “Укр-Ком”

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, м. Київ (далі –відділення ФДМ України),

Державного комітету телебачення і радіомовлення України, м. Київ (далі –Держкомтелерадіо), та

Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, м. Київ

про визнання права власності.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

ТОВ “Укр-Ком” –Семенець О.С.,

відділення ФДМ України –Костишеної В.Л.,

Держкомтелерадіо –Павлюка М.П.,

Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення –Кондратенка О.О.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ТОВ “Укр-Ком” звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до відділення ФДМ України, Держкомтелерадіо, Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання позивача співвласником орендованих приміщень у зв’язку з їх поліпшенням.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.12.2007 (суддя Ващенко Т.М.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2008 (колегія суддів у складі: суддя Андрієнко В.В. –головуючий, судді Малетич М.М., Студенець В.І.), в задоволені позову відмовлено, зокрема, з тих мотивів, що поліпшення орендованого позивачем за Договором № 2710 майна було проведено без письмового дозволу відділення ФДМ України.

ТОВ “Укр-Ком” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів скасувати і прийняти нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи. В касаційній скарзі з посиланням, зокрема, на приписи статті 23 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” (далі –Закон), статтей 331, 778 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) зазначено, що:

позивачем відповідно до робочого проекту ремонту було проведено ремонтні роботи в орендованих приміщеннях, які значно покращили їх стан, корисність, комфортабельність;

зроблений позивачем ремонт є фактично завершенням будівництва, в результаті якого було створене нове нерухоме майно зі зміненими функціональними ознаками, співвласником якого став позивач;

умовами договорів оренди спірного майна не передбачено обмежень щодо набуття орендарем права власності на створену ним в результаті поліпшення об’єкта оренди нову річ;

відсутність відповідного дозволу на ремонт одного з орендованих позивачем приміщень не є підставою для відмови у визнанні позивача співвласником нового, утвореного внаслідок ремонту приміщень, нерухомого майна, оскільки взаємне розташування цих приміщень не дозволяло зробити ремонт лише в одному з них, а в результаті проведеного ТОВ “Укр-Ком” поліпшення, вказані приміщення стали єдиним приміщенням із закінченою архітектурно-дизайнерською концепцією.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судовими інстанціями у справі встановлено, що:

- 06.12.2004 відділення ФДМ України (орендодавець) та ТОВ “Укр-Ком” (орендар) уклали договір № 1244 оренди нерухомого державного майна (далі – Договір № 1244), за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нерухоме майно площею 124, 99 кв.м. по вул. Прорізній, 2 в м. Києві для розміщення у цьому приміщенні закладу громадського харчування;

- пунктом 6.2 підпункту 6 Договору № 1244 встановлено, що зміни до складу орендованого майна, реконструкція та технічне переоснащення, які призводять до підвищення вартості цього майна, здійснюються за письмовим дозволом орендодавця;

- 10.08.2005 ТОВ “Укр-Ком” надіслало орендодавцеві листа № 131 з проханням надати дозвіл на проведення ремонтних робіт в орендованому за Договором № 1244 приміщенні, а саме: робіт з улаштування системи кондиціювання, вентиляції пожежно-охоронної сигналізації та проведення загальнобудівельних робіт з оздоблення приміщення та прилеглої території з дворової частині будівлі;

- з листа відділення ФДМ України від 13.09.2005 № 30-04/6634, вбачається, що ТОВ “Укр-Ком” отримало згоду на проведення вказаного ремонту;

- 10.02.2006 відділення ФДМ України (орендодавець) та ТОВ “Укр-Ком” (орендар) уклали договір № 2710 оренди нерухомого державного майна (далі –Договір № 2710), за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нерухоме майно площею 62 кв.м. по вул. Прорізній, 2 в м. Києві для розміщення у цьому приміщенні закладу громадського харчування без права продажу товарів підакцизної групи;

- підпунктом 6.2 пункту 6 Договору № 2710 встановлено, що орендар має право вносити зміни до складу орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне переоснащення, що зумовлює підвищення його вартості, тільки з письмового дозволу орендодавця;

- докази отримання позивачем у встановленому порядку дозволу на проведення ремонту орендованого за Договором № 2710 приміщення відсутні;

- ТОВ “Укр-Ком” провело ремонтні роботи зазначених об’єктів оренди;

- позивач звернувся до господарського суду з вимогою визнати його співвласником приміщення загальною площею 183, 5 кв.м, створеного на базі орендованих приміщень за Договором № 1244 площею 124, 99 кв.м. та за Договором № 2710 площею 62 кв.м., в частині зробленого ТОВ “Укр-Ком” поліпшення на суму 322 987,00 грн., що становить 30,56 % від вартості новоствореного майна;

- на момент укладення Договорів № 1244, № 2710 орендовані позивачем приміщення перебували в оперативному управлінні Держкомтелерадіо, а з 31.01.2007 –Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення.

Причиною виникнення спору у даній справі стало питання про наявність або відсутність підстав для визнання права власності позивача на частину майна, зазначеного в його позовній заяві.

Відповідно до частини третьої статті 773 ЦК України наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця.

Зазначений припис статті 773 ЦК України кореспондується зі змістом частини першої статті 778 ЦК України, в якій зазначено, що наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця.

Частиною четвертою статті 778 ЦК України передбачено: якщо в результаті зробленого за згодою наймодавця поліпшення приймачем речі, переданої у найм, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною четвертою статті 23 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” визначено: якщо в результаті поліпшення, зробленого орендарем за згодою орендодавця, створена нова річ, орендар стає її власником у частині необхідних витрат на поліпшення, якщо інше не передбачено договором оренди.

Отже, будь-яка зміна стану речі, в тому числі її поліпшення, може бути проведена наймачем виключно за згодою наймодавця (орендодавця), і наслідки такого поліпшення залежать від згоди наймодавця (орендодавця) на його проведення.

З огляду на викладене попередні судові інстанції, встановивши, що позивач без згоди наймодавця (орендодавця) зробив ремонт в орендованому за Договором № 2710 приміщенні, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання права ТОВ “Укр-Ком” на спільну часткову власність приміщення по вул. Пушкінській, 2 в м. Києві загальною площею 183, 5 кв.м, що утворилося як в результаті ремонту орендованого за Договором № 1244 приміщення, так і в результаті ремонту приміщення, орендованого за Договором № 2710.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків місцевого та апеляційного господарських судів.

Таким чином, визначених законом підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається.

Керуючись статтями 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 25.12.2007 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2008 зі справи № 30/401 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Укр-Ком” – без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов