ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.08.08 р.                     Справа № 38/76

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Зікєєвої Л.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу

за позовом: Державного підприємства „Шахтоуправління „Південнодонбаське № 1” м.Вугледар Донецька область

до відповідача: Державного підприємства „Петровський завод вугільного машинобудування” м. Донецьк

про стягнення 71 544грн.80коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: Ігнатов С.Є. провідний юрисконсульт за дов. № 2909 від 05.11.2007 р.

від відповідача: Гусєва Т.О. - провідний юрисконсульт юридичного відділу за дов.№ 02/21 від 03.01.2008 р.

Суть спору:

Позивач, Державне підприємство „Шахтоуправління „Південнодонбаське № 1” м.Вугледар Донецька область, звернувся до господарського суду з позовом до Державного підприємства „Петровський завод вугільного машинобудування” м. Донецьк про стягнення пені у розмірі 14898грн.70коп. та штрафу в сумі 56646 грн. 10 коп., а всього 71544грн. 80коп.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на договір від 04.04.2007р. № 02-01/1-60 про закупівлю по результатам відкритих торгів, які відбулися 14.03.2007р.

27.05.2008р. на адресу господарського суду надійшов лист із Головного управління статистики у Донецькій області від 20.05.2008р. № 22-10/1510, відповідно до якого Державне підприємство „Петровський завод вугільного машинобудування” м. Донецьк значиться у ЄДРПОУ як юридична особа (ідентифікаційний код 24806498) та знаходиться за адресою: 83038, м. Донецьк, Петровський район, вул.Чусівська,1 який судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

27.05.2008р. на адресу господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №02/425 від 26.05.2008р., в якому він повідомив суду, що з позовними вимогами не згоден, посилаючись на наступне.

Позивачем двічі нараховані штрафні санкції за одне несвоєчасне виконане зобов’язання та, на думку відповідача, посилання позивача на частину 2 ст.231 ГК України, є незаконним.

Крім того, відповідач зазначив, що оскільки договір від 04.04.2007р. № 02-01/1-60 про закупівлю по результатам відкритих торгів, які відбулися 14.03.2007р. є трьохстороннім, то судовий розгляд неможливо проводити без третьої сторони за договором.

Таким чином, відповідач просив суд визвати до суду третю особу по договору –представника Міністерства вугільної промисловості в особі заступника Міністра-голови тендерного комітету, як сторони , яка є власником та розпорядником грошових коштів за договором №02-01/1-251 від 02.10.2007р. та відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог.

Відзив судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.06.2008р. строк вирішення спору по справі №38/76 було продовжено до 12.08.2008р.

28.06.2008р. від відповідача на адресу господарського суду надійшли доповнення до відзиву №02/540 від 17.06.2008р., в яких відповідач зазначив, що позивач не має права застосовувати положення ч.2 ст.231 ГК України до положень договору №02-01/1-80 від 04.04.2007р. про застосування інших штрафних санкцій, не вказаних у цьому договорі.

Крім того, відповідачем не признаються штрафні санкції у вигляді штрафу у розмірі 56 646грн.10коп, які нараховані позивачем всупереч вимогам та умовам договору №02-01/1-80 від 04.04.2007р.

Доповнення до відзиву судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

04.07.2008р. від позивача на адресу господарського суду надійшли заперечення на відзив, в яких позивач зазначив, що договором передбачено, що підприємство сплачує вартість поставленої продукції та оплата проводиться за рахунок виділених коштів із Державного бюджету України, які судом розглянуті та залучені до матеріалів справи.

12.08.2008р. позивач у судовому засіданні надав заяву про зменшення суми позову, в якій просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 9 739грн.53коп., а від штрафу у розмірі 56 646грн.10коп. відмовляється.

Заява судом розглянута, прийнята до уваги та залучена до матеріалів справи.

12.08.2008р. у судовому засіданні відповідач надав суду уточнення до відзиву №02/682 від 12.08.2008р., які судом розглянуті та залучені до матеріалів справи.

Крім того, відповідач у судовому засіданні 12.08.2008р., надав суду заяву, в якій повідомив суду, що не наполягає на залученні у якості третьої особи – Міністерства вугільної промисловості м. Київ.

Заява судом розглянута, прийнята до уваги та залучена до матеріалів справи.

Перед початком розгляду справи по суті представники сторін були ознайомлені з правами та обов’язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні сторони надали клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі та вислухавши уповноважених представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.04.2007р. між Міністерством вугільної промисловості України, яке не є платником податку на прибуток (за договором – замовник), Державним підприємством „Шахтоуправління „Південнодонбаське № 1” м.Вугледар Донецька область, яке є платником податку на прибуток на загальних умовах, ( за договором - платник, далі – позивач) та Державним підприємством „Петровський завод вугільного машинобудування” м. Донецьк ( за договором – виконавець, далі – відповідач) було укладено договір № 02-01/1-60 про закупівлю по результатам відкритих торгів, які відбулися 14.03.2007р. ( далі – договір), згідно до п.3.1 якого виконавець передає у власність платника продукцію, а платник сплачує за продукцію у асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації, що додається до договору про закупівлю і є його невід’ємною частиною.

Виконавець передає у власність платника товар на умовах DDP не пізніше 30 календарних днів з моменту перерахування платником 100% передплати за товар на розрахунковий рахунок виконавця (п.4.1 договору).

Загальна вартість договору складає 1 618 460грн.00коп., в тому числі ПДВ 269 743грн.34коп. (п.3.3 договору).

Розділом 4 договору та додатковою угодою №1 від 25.04.2007р. до договору № 02-01/1-60 від 04.04.2007р. сторони передбачили доставку, транспортування і документацію, а саме: пунктом 1 додаткової угоди зазначено, що виконавець передає у власність платника товар на умовах DDP протягом 3 місяців з моменту перерахування платником 100% передплати за товар на розрахунковий рахунок виконавця.

Суд вважає договір № 02-01/1-60 від 04.04.2007р. укладеним згідно вимог ст.638 ЦК України.

Позивачем на виконання умов договору була здійснена 100% передоплата продукції та перераховано відповідачу 1 618 460грн., що підтверджено платіжними дорученнями № 4 від 27.04.2007р. на суму 931 000грн. та №16 від 28.04.2007р. на суму 687 460грн.

Відповідно до умов договору відповідач повинен був поставити товар протягом 90 календарних днів, тобто до 27-28.07.2007р., але фактично відповідач поставив товар лише 18.08.2007р. ( накладна № 75) та 05.09.2007р. (накладна № 15), тобто із прострочкою відповідно на 22 дня та 38 днів.

Пунктом 10.1 договору передбачено, у разі затримки поставки товару, або поставки не в повному обсязі, виконавець сплачує пеню в розмірі однієї облікової ставки Національного банку України від суми непоставленого товару за кожний день затримки.

У зв’язку з цим, відповідачу нарахована пеня за прострочку поставки продукції, з урахуванням заяви про зменшення суми позову від 12.08.2008р., у розмірі 9 739грн.53коп., яку позивач і просить суд стягнути з відповідача.

Крім того, позивач наполягав на стягненні з відповідача штрафу у розмірі 56 646грн.10коп., але звернувся до суду із заявою від 12.08.2008р., в якій уточнив суму позовних вимог та відмовився від стягнення штрафу у розмірі 56 646грн.10коп.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у підтвердження позовних вимог посилається на договір № 02-01/1-60 від 04.04.2007р. про закупівлю по результатам відкритих торгів, які відбулися 14.03.2007р., специфікацію до договору, додаткову угоду №1 від 25.04.2007р., платіжні доручення №4 від 27.04.2007р. , №6 від 28.04.2007р., накладні № 75 від 18.08.2007р. та № 15 від 05.09.2007р., заперечення на відзив від 04.07.2008р., заяву про зменшення суми позову від 12.08.2008р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідач посилається на відзив на позовну заяву від 26.05.2008р. №02/425, доповнення до відзиву №02/540 від 17.06.2008р., уточнення до відзиву від 12.08.2008р. №02/682, заяву від 12.08.2008р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки між сторонами по справі уклалися господарські правовідносини, то судом застосовані положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює право відношення у господарській сфері.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК України)

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання ( ч. 1 ст. 231 ГК України).

Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інши правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою та іншими видами забезпечення згідно ч. 1 ст.546 ЦК України.

Пунктом 10.1 договору передбачено, у разі затримки поставки товару, або поставки не в повному обсязі, виконавець сплачує пеню в розмірі однієї облікової ставки Національного банку України від суми непоставленого товару за кожний день затримки.

Оскільки відповідач порушив строки договору щодо поставки товару, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 9 739грн.53коп. є обґрунтованими, доказаними та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги підтверджуються представленими доказами по справі.

У зв’язку із відмовою позивача від позову в частині стягнення штрафу у сумі 56 646грн.10коп., суд вважає, що слід припинити провадження у справі в цій частині.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 174, 193, 231 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 509, 526, 546 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 78, п. 4 ст.80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства „Шахтоуправління „Південнодонбаське № 1” м.Вугледар Донецька область до Державного підприємства „Петровський завод вугільного машинобудування” м. Донецьк про стягнення пені у розмірі 9 739грн.53коп. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства „Петровський завод вугільного машинобудування” м. Донецьк (83038, м. Донецьк, вул.Чусовська,1, р/р 8001 у ВАТ АКБ “Капітал” м.Донецька, МФО 334828, ) на користь Державного підприємства „Шахтоуправління „Південнодонбаське № 1” м.Вугледар Донецька область (85670, Донецька область, м.Вугледар, р/р 6784 у філії ДУ “Промінвестбанка”, МФО 334635, ) пеню у розмірі 9 739грн.53коп. за прострочку поставки товару, держмито у сумі 715грн.44коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 56 646грн.10коп., у зв’язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

Рішення оголошено у судовому засіданні 12.08.2008року.

Видати наказ після набрання рішення законної сили, по закінченні десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

Надруковано 3 примірника:

1 – до справи

2—сторонам у справі