ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.08.08                                                                                           Справа№ 26/208

За позовом: Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, смт. Великий Любінь Городоцького району Львівської області

до відповідача: Виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, смт. Великий Любінь Городоцького району Львівської області

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство „Самбірське лісове господарство „Комарнівське лісництво”, м. Комарно Городоцького району Львівської області

про: визнання частково недійсним рішення виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області від 26.06.1998 р. № 24

Суддя Деркач Ю.Б.

при секретарі Боровець Я.

Представники:

від позивача Рісний М.Б. –адвокат (довіреність б/н від 21.07.2008 р.)

від відповідача Гладун А.І. –представник (довіреність б/н від 26.12.2005 р.)

від третьої особи не з’явився

Представникам сторін роз’яснено їх права та обов’язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України

Суть спору: Великолюбінська селищна рада Городоцького району Львівської області, смт. Великий Любінь Городоцького району Львівської області звернулася до господарського суду з позовом до Виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, смт. Великий Любінь Городоцького району Львівської області за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –Державного підприємства „Самбірське лісове господарство „Комарнівське лісництво”, м. Комарно Городоцького району Львівської області про визнання частково недійсним рішення виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області від 26.06.1998 р. № 24, в частині, що стосується передачі Комарнівському лісництву Самбірського лісгоспзагу 27,83 га земель.

Ухвалою суду від 24.07.2008 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 05.08.2008 р.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання з’явився, подав відзив від 01.08.2008 р. на позовну заяву, відповідно до якого повідомив, що заперечень щодо предмету позову не має.

Третя особа явки повноважного представника в судове засідання не забезпечила, вимог ухвали суду від 24.07.2008 р. не виконала, причин неявки не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення № 3287269.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника третьої особи за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, суд встановив наступне:

26.06.1998 р. Виконавчим комітетом Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області (далі по тексту –відповідач) прийнято рішення № 24 «Про затвердження матеріалів по проведенні проектно – пошукових робіт по видачі державного акта на право постійного користування землею філіалу акціонерного товариства санітарно – курортних установ профспілок України «Укрпрофздравниця «Любінь Великий». У п. 1 вказаного рішення відповідач вирішив вилучити з території філіалу акціонерного товариства санаторно –курортних установ профспілок України «Укрпрофздравниця»«Любінь Великий»земельну ділянку площею 39,51 га. З них 27,83 га вирішено передати Комарнівському лісництву Самбірського лісгоспзагу.

Повноваження органів місцевого самоврядування визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні»від 21.05.1997 р. № 280/97 ВР. Так, п. 34 ч. 1 ст. 26 вказаного Закону встановлено, що виключно на пленарних засіданнях міських, сільських, селищних рад вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЗК України від 18.12.1990 р. № 561 (який діяв на момент прийняття відповідачем рішення від 26.06.1998 р. № 24), розпорядження землею відноситься до компетенції місцевих рад, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або у користування та вилучають їх.

Главою 2 розділу 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»від 21.05.1997 р. № 280/97 ВР визначено повноваження виконкому міської, селищної, сільської рад. Так, ст. 33 вказаного Закону визначено власні та делеговані повноваження виконкому у сфері регулювання земельних відносин, до яких належить: підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; справляння плати за землю; здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів; реєстрація суб’єктів права власності на землю; реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею; підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; погодження питань про надання дозволу на спеціальне використання природних ресурсів загальнодержавного значення; вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Проаналізувавши вказані нормативно –правові акти суд дійшов висновку, про те, що до компетенції відповідача не входить прийняття рішення про надання земельних ділянок у власність чи у користування, вказане питання повинно вирішуватися виключно на пленарному засіданні відповідача.

Частиною 2 ст. 73 ЗК України від 18.12.1990 р. № 561 (який діяв на момент прийняття відповідачем рішення від 26.06.1998 р. № 24), з метою охорони природних лікувальних факторів земель оздоровчого призначення встановлюються округи санітарної охорони. У межах цих округів забороняється передавати земельні ділянки у власність і надавати їх у користування, в тому числі в оренду, тим підприємствам, установам, організаціям і громадянам, діяльність яких є несумісною з охороною природних лікувальних властивостей та забезпеченням сприятливих умов для відпочинку населення.

На підставі постанови Ради Міністрів УРСР від 30.05.1979 р. № 277, копія якої наявна в матеріалах справи, земельна ділянка площею 27,83 га, яка передана третій особі рішенням відповідача від 26.06.1998 р. № 24, належить до категорії земель оздоровчого призначення та входить до округу і зон санітарної охорони курорту «Любінь Великий»у Львівській області.

Як з’ясовано судом, діяльність третьої особи –Комарнівського лісництва Самбірського лісгоспзагу несумісна з охороною природних лікувальних властивостей та забезпеченням сприятливих умов для відпочинку населення.

На підставі вказаного суд дійшов висновку, про те, що земельна ділянка площею 27,83 га, яка входить до округу і зон санітарної охорони, не повинна та не може належати йому на праві власності чи користування.

Відповідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення повністю.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні” ст.ст. 3, 73 ЗК України від 18.12.1990 р. № 561 та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Визнати недійсним п. 1. рішення Виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області від 26.06.1998 р. № 24 в частині, що стосується передачі Комарнівському лісництву Самбірського лісгоспзагу 27,83 га земель.

3.          Стягнути з Виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, смт. Великий Любінь, вул. Львівська, 74, Городоцький район, Львівська область () на користь Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, смт. Великий Любінь, вул. Львівська, 74, Городоцький район, Львівська область () 85 грн. 00 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя