ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"18" вересня 2008 р. Справа № 7/406-08

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши справу

за позовом Закритого акціонерного товариства «ІНПРОМСЕРВІС», м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецінтертранс», с. Гореничі, Києво-Святошинський район

про стягнення 6054, 85 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Сологуб С.І. (дов. б/н від 13.09.2008 р.);

від відповідача: не з’явився.

секретар судового засідання: Гайдамаченко Н.Ф.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Закритого акціонерного товариства «ІНПРОМСЕРВІС»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецінтертранс»про стягнення 6054, 85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого зобов’язання щодо оплати товару, поставленого згідно усної домовленості між сторонами спору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.07.2008р. було порушено провадження у справі № 7/406-08 та призначено її розгляд на 19.08.2008р.

В зв’язку з неявкою представників сторін в судове засідання 19.08.2008 р., розгляд справи відкладався до 18.09.2008 р.

Через загальний відділ суду 18.09.2008р. представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог, в зв’язку з частковим погашенням відповідачем суми заборгованості.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, повторно не з’явився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, документів, витребуваних ухвалою суду від 28.07.2008 р. не надав.

На підставі ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами, так як його нез’явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив

У 2007 році Закрите акціонерне товариство «ІНПРОМСЕРВІС»(позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецінтертранс» (відповідач) уклали усну домовленість про поставку запчастин (далі-Товар).

Протягом лютого 2007 року позивач поставив відповідачеві Товар на загальну суму 7906,69 грн., що підтверджується видатковими накладними № К-0122 від 23.02.2007р. та № К-0140 від 28.02.2007р. з відмітками відповідача (належним чином завірені копії в матеріалах справи).

Фактично між сторонами на підставі ст. ст. 202, 203, 205 Цивільного кодексу України виникли правовідносини купівлі-продажу, згідно яких у відповідача на підставі ст. ст. 11, 509, 626 та 655 ЦК України виникло зобов’язання щодо оплати за отриманий товар.

Факт отримання відповідачем Товару підтверджується довіреностями серії ЯН № 724160 від 13.02.2007 р. та серії ЯНМ № 724173 від 28.02.2007 р.

За отримані запчастини відповідач розрахувався частково, в сумі 2806, 69 грн.

В зв’язку з наявністю заборгованості, в сумі 5100, 00 грн. та з метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією № 22/05 від 07.05.2008 р. про оплату за поставлений Товар. Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно з частиною другою ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки, зі змісту укладеного сторонами договору шляхом складання документів, а саме вказаних вище накладних, неможливо визначити строк оплати за отриманий товар відповідачем, господарський суд дійшов висновку, що момент оплати товару сторонами не визначений.

Оскільки сторонами строк настання оплати невизначений, а вимога позивача про сплату заборгованості була направлена відповідачеві 07.05.2008р., обов’язок відповідача по сплаті заборгованості, з урахуванням семиденного строку, передбаченого ст. 530 ЦК України, настав 15.05.2008р.

На момент розгляду справи, відповідачем частково погашено існуючу заборгованість, в сумі 500, 00 грн., що підтверджується доданою до заяви про зменшення позовних вимог копією банківської виписки від 12.08.2008 р.

Таким чином, сума основної заборгованості відповідача перед позивачем становить 4600, 00 грн.

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача за отриманий товар становить 4600,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача 3% річних від простроченої суми становлять –95, 86 грн.; розмір інфляційних збитків –858, 99 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд здійснив перерахунок суми основної заборгованості та штрафних санкцій, нарахованих позивачем і дійшов до висновку про правильність їх нарахування. За таких обставин, з урахуванням зменшених позовних вимог, позов підлягає задоволенню повністю, у сумі 5554, 85 грн.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, п. 1-1 ст. 80, ст. ст. 82-85 ГПК України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецінтертранс» (08114, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Гореничі, вул. Леніна, 205, ) на користь Закритого акціонерного товариства «ІНПРОМСЕРВІС»(61001, Харківська область, м. Харків, провул. Микитинський, 24, ) 4600 (чотири тисячі шістсот) грн. 00 коп. заборгованості, 95 (дев’яносто п’ять) грн. 86 коп. –3% річних, 858 (вісімсот п’ятдесят вісім) грн. 99 коп. –інфляційних збитків та судові витрати: 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                          Антонова В.М.