ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2008 р.

№ 2-25/12808-2007

Доповідач –суддя Плюшко І.А.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Разводової С.С.,

Самусенко С.С.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційне

подання           Військового прокурора Севастопольського гарнізону

на рішення           господарського суду Автономної Республіки Крим від 10.09.2007 року

у справі          № 2-25/12808-2007

господарського суду          Автономної Республіки Крим

за позовом          Севастопольської міської державної адміністрації

до          Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Сігма"

про          спонукання до виконання дій

за зустрічним позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Сігма"

до           Севастопольської міської державної адміністрації

про           врегулювання розбіжностей при укладенні договору

за участю представників:

позивача –          не з'явились

відповідача –          Хайдуков С.В. –директор,

Дюкарь Р.С. –довіреність б/н від 25.01.2008 року прокуратури –           Спорий І.Г. –посвідчення № 4 від 09.01.2002 року

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2007 року Севастопольська міська державна адміністрація звернулася до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Сігма" про: спонукання до виконання дій.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техно-Сігма" в процесі розгляду справи по суті подало зустрічний позов до Севастопольської міської державної адміністрації про врегулювання розбіжностей при укладенні договору, який прийнятий судом до розгляду з первісним позовом.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 10 вересня 2007 року у справі № 2-25/12808-2007 (суддя Копилова О.Ю.):

у задоволенні первісного позову відмовлено;

зустрічний позов задоволено;

затверджено договір оренди землі між Севастопольською міською державною адміністрацією та TOB «Техно-Сігма»(м. Сімферополь, вул.. Некрасова, 30, кв. 14; ) у наступні редакції:

ДОГОВІР ОРЕНДИ ЗЕМЛІ

м.Севастополь           "          "          2007р.

ОРЕНДОДАВЕЦЬ Севастопольська міська державна адміністрація в особі Казаріна Володимира Павловича з одного боку,

ОРЕНДАР та товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО-СІГМА»в особі директора підприємства Драч Олега Володимировича, що діє на підставі Статуту підприємства з другого, уклали цей договір про нижченаведене:

ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ

1. Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне корис-тування земельну ділянку, яка знаходиться м.Севастополь, Балаклавський район, вул.Пролітна 55

ОБ'ЄКТ ОРЕНДИ

2. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 185,0934 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 170,00 гривень за один кв.м., що підтверджується Випискою з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданої Севастопольським міським головним управлінням земельних ресурсів_____________________

3. На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна, що належать ОРЕНДАРЮ на праві власності.

СТРОК ДІЇ ДОГОВОРУ

4. Договір укладено на сорок дев'ять 49 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять (30) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

ОРЕНДНА ПЛАТА

5. Орендна плата вноситься орендарем у грошової формі та розмірі 131108,00 грн. в місяць до введення об'єкта будівництва (реконструкції) в експлуатацію, на термін не більш трьох років.

5.1. На період від трьох років до моменту закінчення терміну дії договору - розмір орендної плату складає 655540,00 в місяць.

6. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

7. Орендна плата вноситься шляхом передплати не пізніше третього (3) числа кожного місяця, що до настання звітного.

8. Розмір орендної плати переглядається кожен рік у разі: - зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

-в інших випадках, передбачених законом.

9. Уразі невнесення орендної плати у строки, визначені цим

договором, справляється пеня у розмірі подвійної розрахункової ставки Національного Банку України від розміру несплаченої суми за кожний день прострочення.

УМОВИ ВИКОРИСТАННЯ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ

10. Земельна ділянка передається в оренду для обслуговування будівель і споруд, що є власністю ОРЕНДАРЯ, використання мереж комунікацій, будівництва та реконструкції та обслуговування об'єктів готельно-рекреаційного призначення

11. Цільове призначення земельної ділянки землі рекреаційного приз-начення

УМОВИ І СТРОКИ ПЕРЕДАЧІ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ В ОРЕНДУ

12. Передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення.

13. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у десятиденний (10) строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

УМОВИ ПОВЕРНЕННЯ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ

14. Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов'язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв'язується у судовому порядку.

15. Здійснені орендарем без згоди орендодавця витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню.

16. Поліпшення стану земельної ділянки, проведені орендарем за письмовою згодою з орендодавцем землі, не підлягають відшкодуванню. Умови, обсяги і строки відшкодування орендарю витрат за проведені ним поліпшення стану земельної ділянки визначаються окремою угодою сторін.

17. Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання орендодавцем зобов'язань, передбачених цим договором.

Збитками вважаються:

- фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;

- доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

18.          Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

ОБМЕЖЕННЯ (ОБТЯЖЕННЯ) ЩОДО ВИКОРИСТАННЯ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ

19. На орендовану земельну ділянку не встановлено обмеження (обтяження), будь-які права третіх осіб.

20. Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку.

ПРАВА ТА ОБОВ'ЯЗКИ СТОРІН

21. ОРЕНДОДАВЕЦЬ має право вимагати від орендаря:

- використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди;

- дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів;

- дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються;

- своєчасного внесення орендної плати.

22.          ОРЕНДОДАВЕЦЬ зобов'язаний:

- передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди;

- при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки;

- не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою;

- відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов'язані з поліпшенням стану об'єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця;

- попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об'єкта оренди;

- до 1 лютого надавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

23. ОРЕНДАР земельної ділянки має право:

- самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі;

- зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію і доходи;

- здійснювати в установленому законодавством порядку будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем.

24. ОРЕНДАР земельної ділянки зобов'язаний:

- приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку;

- виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

- дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;

- нести видатки по створенню інженерних комунікацій в с.Флотське, смт.Балаклава що визначається сторонами додатково.

- у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби.

РИЗИК ВИПАДКОВОГО ЗНИЩЕННЯ АБО ПОШКОДЖЕННЯ ОБ'ЄКТА ОРЕНДИ ЧИ ЙОГО ЧАСТИНИ

25. Ризик випадкового знищення або пошкодження об'єкта оренди чи його частини несе орендар

СТРАХУВАННЯ ОБ'ЄКТА ОРЕНДИ

Згідно з цим договором об'єкт оренди підлягає страхуванню на весь період дії цього договору.

Страхування об'єкта оренди здійснює орендар.

Сторони домовилися про те, що у разі невиконання свого обов'язку стороною, яка повинна згідно з цим договором застрахувати об'єкт оренди, друга сторона може застрахувати його і вимагати відшкодування витрат на страхування.

ЗМІНА УМОВ ДОГОВОРУ І ПРИПИНЕННЯ ЙОГО ДІЇ

29. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

30. Дія договору припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- придбання орендарем земельної ділянки у власність;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- ліквідації юридичної особи-орендаря.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

31. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

32. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

33. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також організація (ліквідація) юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Право на орендовану земельну ділянку у разі ліквідації орендаря переходить до інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ СТОРІН ЗА НЕВИКОНАННЯ АБО НЕНАЛЕЖНЕ ВИКОНАННЯ ДОГОВОРУ

34. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

35. Сторона, яка порушила зобов’язання, звільняється від відповідаль-ності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ

36. Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий - в орендаря, третій - в органі, який провів його державну реєстрацію

Цей договір підлягає нотаріальному посвідченню відповідно до Закону України «Про нотаріат».

НЕВІД’ЄМНИМИ ЧАСТИНАМИ ДОГОВОРУ Є:

- план або схема земельної ділянки;

- кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів;

- акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- акт приймання-передачі об’єкта оренди;

РЕКВІЗИТИ СТОРІН

ОРЕНДОДАВЕЦЬ

ОРЕНДАР

ПІДПИСИ СТОРІН

ОРЕНДОДАВЕЦЬ

ОРЕНДАР

стягнуто з Севастопольської міської державної адміністрації на користь ТОВ «Техно-Сігма»держмито в сумі 85,00 грн., та 118,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим Військовий прокурор Севастопольського гарнізону звернувся до Вищого господарського суду України з касаційним поданням, в якому просить рішення господарського суду Автономної Республіки Крим скасувати та постановити нове рішення, яким за первісним позовом –провадження у справі припинити, за зустрічним позовом –в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, оскільки рішення прийняте з порушенням норм процесуального і матеріального права та не відповідає обставинам справи.

Військовий прокурор Севастопольського гарнізону в касаційному поданні зазначає наступне, спірна земельна ділянка розташована в адміністративних межах міста Севастополя і повноваження щодо її розпорядження віднесені до компетенції Севастопольської міської Ради, тому Севастопольська міська державна адміністрація є неналежним позивачем за первісним позовом та неналежним відповідачем за зустрічним позовом. Прокурор також вказує на те, що не надано належної оцінки цільовому призначенню цієї земельної ділянки, а також не прийнято до уваги, що земельна ділянка віднесена до категорії земель оборони.

Відповідно до ст.29 ГПК України прокурор може повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб, для представництва інтересів держави. Згідно рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999р. № 3-рп/99 під представництвом прокуратурою України інтересів держави в господарському суді за змістом п.2 ст.121 Конституції України та ст.ст.2, 29 ГПК України треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави. Ці дії включають подання прокурором до господарського суду позовної заяви, його участь у розгляді справи за позовною заявою, а також у розгляді судом будь-якої іншої справи за ініціативою прокурора чи за визначенням суду, якщо це необхідно для захисту інтересів держави. Проте, як зазначено в даному рішенні інтереси держави можуть збігатися, зокрема з інтересами державних органів та державних підприємств. І з врахуванням того, що “інтереси держави” є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У судовому засіданні був присутній представник прокуратури, який підтримав касаційне подання у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників відповідача та представника прокуратури оцінивши доводи касаційного подання, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення місцевого суду відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Рішенням господарського суду АРК від 30.07.2007 року по справі № 2-17/10516-2007 за TOB «Техно-Сігма»визнано право користування земельною ділянкою площею 185,0934 га, розташованою в місті Севастополі, Балаклавський район, село Флотське; Севастопольську державну міську адміністрацію зобов'язано укласти договір оренди земельної ділянки площею 185,0934 га, розташованої в м. Севастополь, Балаклавський район, село Флотське із TOB «Техно-Сігма».

18 серпня 2007 року у відповідності зі статтею 641 Цивільного кодексу України, статтею 181 Господарського кодексу України, позивачем направлено на адресу відповідача проект типового договору оренди землі №1, форма якого затверджена Постановою Кабінету Міністрів України № 220 від 03 березня 2004 року «Про затвердження Типового договору оренди землі»з пропозицією про узгодження суттєвих та ініціативних умов даного договору та його укладання.

Замість погодження умов договору оренди землі, або надання TOB «Техно-Сігма»протоколу розбіжностей по запропонованій оферті відповідача за первісним позовом відповідно із приписами статті 181 Господарського кодексу України, 27 серпня 2007 року Севастопольська міська державна адміністрація звернулась із позовом про зобов'язання TOB «Техно-Сігма»здійснити юридично значущі дії стосовно отримання від Севастопольської міської державної адміністрації дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 185,0934 га, що розташована с.Флотське, Балаклавський район.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком суду першої інстанції щодо не задоволення позовних вимог за первісним позовом.

Згідно рішення XIX сесії Севастопольської міської ради № 4114 від 13 грудня 2005 року «Про затвердження Генерального плану міста Севастополя до 2025г.»спірна земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення. Таким чином, зміна цільового призначення земельної ділянки не потрібна, відповідно проект відведення земельної ділянки в порядку, встановленому статтями 123-126 Земельного кодексу України не розробляється.

Дана позиція закріплена статтею 123 Земельного кодексу України, статтею 50 Закону України «Про землеустрій», Постанови Кабінету Міністрів України № 677 від 26 травня 2004 року «Про затвердження Порядку розробки проектів землеустрою по відведенню земельних ділянок».

Ніяких документів, що свідчать про віднесення спірної земельної ділянки до земель оборони, Севастопольською державною міською адміністрацією не надано. Крім того, згідно вказаного рішення сесії ради, спірна земельна ділянка має іншу категорію - землі рекреаційного призначення.

Стосовно твердження прокурора, що спірна земельна ділянка розташована в адміністративних межах міста Севастополя і повноваження щодо її розпорядження віднесені до компетенції Севастопольської міської Ради, колегія суддів Вищого господарського суду зазначає, що у відповідності до норм статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановленні рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Так, рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 30.07.2007 року у справі № 2-17/10516-2007 за позовом Севастопольської міської державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Сігма", зазначено що спірна земельна ділянка перебуває у державній власності та відноситься до компетенції Севастопольської міської державної адміністрації.

Щодо вимог по зустрічній позовній заяві, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо їх задоволення у повному обсязі виходячи з наступного:

Як зазначалось раніше, згідно рішення господарського суду АРК від 30.07.2007 року по справі № 2-17/10516-2007 Севастопольську державну міську адміністрацію зобов'язано укласти з TOB «Техно-Сігма»договір оренди спірної земельної ділянки, однак відповідачем за зустрічним позовом рішення суду не виконано, доказів його виконання не надано.

Викладені обставини свідчать про ухилення органу місцевого самоврядування від оформлення прав на земельну ділянку відносно TOB «Техно-Сігма», що перешкоджає реалізації права на користування землею гарантованих Земельним кодексом України, відповідних прав позивача.

Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно із статтею 20 Господарського кодексу України права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються у тому числі і шляхом визнання наявності або відсутності прав, присудження до виконання обов'язку в натурі, установлення господарських правовідносин, іншими способами, передбаченими законом.

З врахуванням вищевказаного, судова колегія вважає, що рішення господарським судом першої інстанції прийняте при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Колегія вважає, що судами попередніх інстанцій при розгляді цієї справи по суті правильно застосовано норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, висновки судів першої та апеляційної інстанції про обґрунтованість позовних вимог є правомірними.

Отже, при вирішенні спору, судами попередніх інстанцій правильно встановлені усі обставини, що мають значення для справи, їм надана вірна юридична оцінка, норми права застосовані вірно, а доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду.

За наведених вище обставин, Вищий господарський суд України не знайшов законних підстав для повного або часткового задоволення вимог касаційної скарги, а тому судові акти слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного вище і керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, –

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційне подання Військового прокурора Севастопольського гарнізону залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 10.09.2007 року у справі № 2-25/12808-2007 залишити без змін.

Головуючий                                                                                 І. А. Плюшко

Судді                                                                                                    С. С. Разводова

С. С.Самусенко