ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"27" травня 2008 р.           Справа № 7/180-08

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Армкомплект”, м. Чернігів

до Приватного виробничо-комерційного підприємства „Нормаль-Слав-Україна”, м. Славутич

про стягнення 967, 84 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Руденко Т.М. (дов. б/н від 24.03.2008 р.);

від відповідача: не з’явився.

секретар судового засідання: Карпунов І. О.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Армкомплект” до Приватного виробничо-комерційного підприємства „Нормаль-Слав-Україна” про стягнення 967, 84 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.04.2008р. було порушено провадження у справі № 7/180-08 та призначено її розгляд на 08.05.2008р.

Позовні вимоги ґрунтуються на неналежному виконанні відповідачем свого зобов’язання щодо оплати товару, поставленого згідно усної домовленості між сторонами спору.

В зв’язку з неявкою представника відповідача в судове засідання 08.05.2008 р., розгляд справи відкладався до 27.05.2008 р.

В судовому засіданні 27.05.2008р. представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, повторно не з’явився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, документів, витребуваних ухвалою суду від 07.04.2008 р. не надав.

На підставі ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами, так як його нез’явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судових засіданнях докази, господарський суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. При цьому господарський суд виходить з наступного.

У 2005 році Товариство з обмеженою відповідальністю „Армкомплект” (позивач) та Приватним виробничо-комерційним підприємством „Нормаль-Слав-Україна” (відповідач) уклали усну домовленість про поставку сантехнічних матеріалів.

Протягом серпня-вересня 2005 року позивач поставив відповідачеві Товар на загальну суму 1929,84 грн., що підтверджується видатковими накладними №РН-0000490 від 31.08.2005р. та № РН-0000538 від 22.09.2005р. (належним чином завірені копії в матеріалах справи) та не заперечується відповідачем.

Таким чином, фактично між сторонами на підставі ст. ст. 202, 203, 205 Цивільного кодексу України виникли правовідносини купівлі-продажу, згідно яких у відповідача на підставі ст. ст. 11, 509, 626 та 655 ЦК України виникло зобов’язання щодо оплати за отриманий товар.

За отримані сантехнічні вироби Відповідач розрахувався частково: 350, 00 грн. –01.12.2005 р. та 612, 00 грн. - 05.01.2006 р. (всього 962, 00 грн.), що підтверджується відповідними платіжними дорученнями № 578 та № 1.

Таким чином, відповідач заборгував позивачеві 967, 84 грн.

Оскільки, зі змісту укладеного сторонами договору шляхом складання документів, а саме вказаних вище накладних, неможливо визначити строк оплати за отриманий товар відповідачем, господарський суд дійшов висновку, що момент оплати товару сторонами не визначений.

Згідно з частиною другою ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 15.11.2007р. позивач направив відповідачеві Претензію з пропозицією негайно розрахуватися за отриманий товар. Вищевказана претензія залишена Приватним виробничо-комерційним підприємством „Нормаль-Слав-Україна” без відповіді та задоволення. 26.02.2008 р. Позивач повторно направив на адресу відповідача претензію з вимогою оплати товару. Зазначена претензія також залишена без відповіді та задоволення.

Оскільки сторонами строк настання оплати невизначений, а вимога позивача про сплату заборгованості була направлена відповідачеві 15.11.2007р., обов’язок відповідача по сплаті заборгованості, з урахуванням семиденного строку, передбаченого ст. 530 ЦК України, настав 22.11.2007р.

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача за отриманий товар на момент звернення до суду не сплачена і становить 967,84 грн.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 967,84 грн. заборгованості за отриманий по видатковим накладним товар є обґрунтованими, документально підтверджуються, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного виробничо-комерційного підприємства „Нормаль-Слав-Україна” (07100, Київська обл., м. Славутич, Київський квартал, 3 кв. 18, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Армкомплект” (14037, м. Чернігів, вул. Інструментальна, 15, ) 967 (дев’ятьсот шістдесят сім) грн. 84 коп. заборгованості та судові витрати: 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя Антонова В.М.