ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" серпня 2008 р. Справа № 18/406-08

Розглянувши справу за позовом Приватного підприємства "Белос"

До           Петропавлівсько-Борщагівської сільської Ради народних депутатів

Про визнання права власності

суддя Кошик А. Ю.

за участю представників сторін:

позивача Зарубіна Т.М.

відповідача не прибув

Суть спору:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно –нежитлову будівлю (виробничу базу): цех столярного виробництва (літера А) загальною площею 1334,1 кв.м. та склад (літера Б) загальною площею 146,0 кв.м., що знаходиться за адресою с. Петропавловська-Борщагівка, вул. Садова, 51, Києво-Святошинського району Київської області.

В судове засідання відповідач не з’явився, про день судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідач подав до суду заяву з проханням слухати зазначену справу за його відсутності.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні у справі документи, судом встановлено.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09 вересня 2003 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки від 09.09.2003 р. За цим договором відповідач (орендодавець), згідно з рішенням №8 від 22 травня 2003 р. 8-ї сесії ХХІУ-го скликання виконкому Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, надав в оренду позивачу земельну ділянку загальною площею 2,5 га строком на 50 років, розташовану на землях, що знаходяться на території відповідача, по вул. Садовій, під №51 з цільовим призначенням –будівництво бази столярного виробництва. На даний час договір оренди земельної ділянки є чинним, дійсним та укладеним відповідно до вимог законодавства України.

16 вересня 2003 року був складений Акт обстеження в натурі земельної ділянки, яка рекомендується для будівництва виробничої бази (деревообробне виробництво).          22 вересня 2003 року на замовлення позивача було складено Архітектурно-планувальне завдання №231/03 на проектування об’єктів нового будівництва, розширення, реконструкції, капітального ремонту будівель і споруд та комплексного устрою територій щодо об’єкту –виробнича база (деревообробне виробництво). Архітектурно-планувальне завдання №231/03 було затверджене Управлінням містобудування та архітектури Київської обладміністрації. Також було складено Завдання на проектування по робочому проекту «Виробнича база (деревообробне виробництво) ПП «Белос»в селі Петропавловська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області.

Позивачем на території даної орендованої земельної ділянки було побудовано об’єкт нерухомого майна –виробничу базу (деревообробне виробництво). Нерухоме майно було створено позивачем за рахунок власних коштів і відповідно до балансу підприємства балансова вартість виробничої бази становить –442 405,02грн.

В червні 2008 року позивач звернувся до відповідача з заявою про погодження самочинного будівництва та оформлення права власності на нерухоме майно.

27 червня 2008 року Виконавчий комітет Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області своїм рішенням за №355 «Про визнання права власності на самочинно побудовані будівлі ПП «Белос»відмовив ПП «Белос»у задоволенні заяви.

Позивач є законним користувачем земельної ділянки, а здійснене ним будівництво нежитлової будівлі: цех столярного виробництва (літера А) загальною площею 1334,1 кв.м. та склад (літера Б) загальною площею 146,0 кв.м., що знаходиться за адресою с. Петропавловська-Борщагівка, вул. Садова, 51, Києво-Святошинського району Київської області не порушує прав інших осіб.

Згідно інвентаризаційної справи №2397, складеної КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області»Позивачем на території даної орендованої земельної ділянки було побудовано об’єкт нерухомого майна –виробничу базу (деревообробне виробництво), а саме цех столярного виробництва (літера А) загальною площею 1334,1 кв.м. та склад (літера Б) загальною площею 146,0 кв.м., що знаходиться за адресою с. Петропавловська-Борщагівка, вул. Садова, 51, Києво-Святошинського району Київської області.

Нерухоме майно було створено позивачем за рахунок власних коштів і відповідно до довідки ПП «Белос»від 23.07.2008р. №01/07/08 –Б про балансову вартість майна балансова вартість виробничої бази становить –442 405,02грн.

17 червня 2008 року позивач звернувся до відповідача з заявою про погодження самочинного будівництва та оформлення права власності на нерухоме майно. 27 червня 2008 року Виконавчий комітет Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області своїм рішенням за №355 «Про визнання права власності на самочинно побудовані будівлі ПП «Белос»відмовив ПП «Белос»у задоволенні заяви.

Відповідно до частини першої ст. 376 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як встановлено судом, будівництво відбулось на земельній ділянці, відведеній позивачеві для такої мети, однак, без належного дозволу та затвердженого проекту.

Згідно з частиною п’ятою ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В зв’язку з відсутністю у позивача проектно-кошторисної документації на будівництво та акту державної комісії про готовність закінченого будівництвом об’єкту до експлуатації, господарський суд дійшов висновку, що спірна будівля є самочинним будівництвом позивача на орендованій ним земельній ділянці.

Крім того, відповідно до договору оренди, орендована позивачем земля вільна від обтяжень, майнових прав і претензій третіх осіб та сервітутів, тому будівництво на такій земельній ділянці безпосередньо стосується прав власника землі та користувача земельної ділянки, тобто відповідача та позивача, які не порушені.

Судом досліджено, що спірний об’єкт побудований з належних позивачеві матеріалів, що підтверджується накладними, його балансова вартість відповідає вартості використаних матеріалів. Розташування та призначення об’єкту не порушують безпеки довкілля та не суперечить суспільним інтересам.

Здійснене будівництво нежитлової будівлі: цеху столярного виробництва (літера А) загальною площею 1334,1 кв.м. та складу (літера Б) загальною площею 146,0 кв.м., що знаходиться за адресою с. Петропавловська-Борщагівка, вул. Садова, 51, Києво-Святошинського району Київської області на орендованій земельній ділянці відповідає умовам Договору оренди земельної ділянки та не порушує прав інших осіб.

Відповідно до ч.2 та 4 ст. 41 Конституції України передбачено, що: «Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним».

Заперечень проти розташування такого спірного об’єкту будівництва зі сторони інших осіб не подано, відповідно до Акту Києво-Святошинського БТІ об’єкт має характеристики нежитлової будівлі з готовністю, необхідною для його використання у визначених цілях.

Таким чином, об’єкт, який завершений будівництвом і введений в експлуатацію підприємством у відповідності до його призначення, на вимогу позивача може бути визнаний за ним на праві приватної власності, оскільки судом досліджено права осіб, яких може стосуватись самочинне будівництво, і порушень прав інших осіб не встановлено.

Позивачем доведено, що об’єкт споруджено ним для використання у власних господарських цілях на земельній ділянці, наданій в оренду для будівництва, тому перешкод у визнанні за позивачем права власності на будівлю, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги правомірні та обґрунтовані, відповідачем не заперечені, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судові витрати незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки, спір виник у зв’язку з необхідністю визнання права власності на самочинно споруджену позивачем будівлю, тобто внаслідок його неправильних дій, суд вважає, що судові витрати, сплачені позивачем, не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, в діях якого відсутні порушення.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати за Приватним підприємством «Белос» (, юридична адреса: 08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавловська Борщагівка, вул. Садова, 51) право власності на нерухоме майно –нежитлову будівлю (виробничу базу): цех столярного виробництва (літера А) загальною площею 1334,1 кв.м. , склад (літера Б) загальною площею 146,0 кв.м., що знаходиться за адресою с. Петропавловська-Борщагівка, вул. Садова, 51, Києво-Святошинського району Київської області.

Суддя Кошик А. Ю.