ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" червня 2008 р.

Справа № 27/5-08-1198

За позовом

товариства з обмеженою відповідальністю „Орлан-Ю.Г.”

До відповідача

товариства з обмеженою відповідальністю „Платінум В”

Про стягнення 19325,28 грн.

Суддя Семенюк Г.В.

Представники:

Від позивача

Бешляга А.В., довіреність від 04.01.2008 року;

Від відповідача

Лернер Н.М., директор;

Суть спору:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення 19325,28 грн.

У судовому засіданні від 23.06.2008 року Позивач надав до господарського суду Одеської області уточнення позовних вимог стосовно нарахування штрафних санкцій, за якими нараховані позивачем: пеня складає –986,62 грн., індекс інфляції –1685,34 грн., 3% - 157,95 грн.

У судовому засіданні від 23.06.2008 року Відповідач надав до господарського суду Одеської області відзив на позов, у якому визнає в повному обсязі основний борг в сумі 15655,93 грн. та штрафні санкції.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи та заслухавши представників позивача та відповідача, суд, встановив.

19 січня 2007 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір поставки № 34314.

Згідно з п. 1.1 означеного вище договору Постачальник (Позивач) зобов’язується в порядку та на умовах, визначених цим договором поставити продукти харчування, надалі Товар, у власність Покупця (Відповідача), а Покупець (Відповідач) зобов’язується прийняти та оплатити такий товар.

У відповідності до умов договору поставки № 34314 від 19 січня 2007 року Позивачем була здійснена поставка товарів Відповідачу за накладними:

- видаткова накладна № 6-7017973 від 10.09.2007 року –на суму 2856,00 грн.;

- видаткова накладна № 6-7019018 від 24.09.2007 року –на суму 2142,00 грн.;

- видаткова накладна № 121-6008820 від 24.09.2007 року –на суму 908,40 грн.;

- видаткова накладна № 121-6009474/3 від 01.12.2007 року –на суму 1603,20 грн.;

- видаткова накладна № 6-7020821/1 від 01.12.2007 року - на суму 2142,00 грн.;

- видаткова накладна № 6-7019609/3 від 01.12.2007 року –на суму 2856,00 грн.;

- видаткова накладна № 6-7020237/1 від 01.12.2007 року –на суму 1428,00 грн.;

- видаткова накладна № 121-6009796/1 від 01.12.2007 року –на суму 2175,17 грн.

Відповідач частково сплатив борг за поставку товару, за вищевказаними накладними.

20.12.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю „Орлан-Ю.Г.” та товариством з обмеженою відповідальністю „Платінум В” був підписаний акт звірки розрахунків, за яким заборгованість відповідача перед позивачем на дату підписання акту складає –15655,93 грн.

У судовому засіданні від 23.06.2008 року Відповідач надав до господарського суду Одеської області відзив на позов, у якому визнає в повному обсязі основний борг в сумі 15655,93 грн. та штрафні санкції.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України - в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 15655,93 грн. обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами, відповідають чинному законодавству, відповідачем не заперечуються, отже підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, - Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 551 Цивільного кодексу України, - якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 8.1 договору Покупець (Відповідач), що не розрахувався з Постачальником (Позивачем) за Товари в установлений строк, в повному об’ємі повинен сплатити Постачальнику (Позивачу) пеню в розмірі 1% від неоплаченої суми за кожен день прострочки платежу.

Згідно розрахунку позивача наведеному в уточнені позовних вимог (стосовно нарахування штрафних санкцій), сума пені, з врахуванням ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” № 543/96-ВР від 22 листопада 1996 року, складає –986,62 грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 986,62 грн. обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами, відповідають чинному законодавству, відповідачем не заперечуються, отже підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, - боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно з розрахунком Позивача:

індекс інфляції складає –1685,34 грн.;

3 % річних –157,95 грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення індексу інфляції та 3 % річних також обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами, відповідають чинному законодавству, відповідачем не заперечуються, отже підлягають задоволенню.

У своїй позовній заяві третім пунктом позивач просить суд з метою забезпечення позову накласти арешт на розрахунковий рахунок відповідача № 2825 у ОФ „Укрєксимбанк”, МФО 328618.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, - господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

В своїй позовній заяві позивач не навів необхідності вжиття заходів до забезпечення позову та не підтвердив вказані в заяві обставини доказами необхідними в розумінні розділу V ГПК України.

Вказані докази та письмове обґрунтування необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, позивачем не було надано і під час судового розгляду справи, в зв’язку з чим, вимога позивача про забезпечення позову - задоволенню не підлягає.

В частині стягнення 839,44 грн. провадження по справі припинити, на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України, у зв’язку з відмовою від позову.

Витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу віднести за рахунок сторін, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44-49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.

Позов задовольнити частково.

2.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Платінум В” (юр. адреса: 65088, м. Одеса, Люстдорфська дорога, б. 142, корп. 1, кв. 28; факт. адреса: 65000, м. Одеса, вул. Промишленная № 3в), , р/р 2825 у ОФ „Укрєксимбанк”, МФО 328618 на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Орлан-Ю.Г.” (65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 29), , р/р 4 в АБ „Південний”, МФО 328209 –15655,93 грн. основного боргу, 986,62 грн. пені, 1685,34 грн. індекс інфляції, 157,95 грн. 3 % річних, 184,85 грн. державного мита та 112,87 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.

В частині стягнення 839,44 грн. провадження по справі припинити.

Наказ видати у порядку ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 85 ГПК України.

Суддя Семенюк Г.В.