РІШЕННЯ

"18" червня 2008 р.

Справа № 9/74-1681

Господарський суд Тернопільської
області

у складі

Розглянув справу

за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 АДРЕСА_1

до
Суб"єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 АДРЕСА_2.

За участю представників сторін:

позивача:  не з'явився

відповідача:    ОСОБА_3, адвокат , довіреність   № 1858 від 17.06.2008 р.

роз'яснивши  у розпочатому судовому засіданні
представнику  сторони права та
обов'язки  учасників господарського
процесу згідно з ст.ст. 22,  29  ГПК
України,

встановив:

Позивач, Суб'єкт підприємницької
діяльності -фізична особа ОСОБА_1 ,
звернувся   до господарського суду
Тернопільської області із   позовом до
Відповідача,  Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи  ОСОБА_2,  у
якому  просить суд стягнути з   Відповідача
3 712,50 грн. за користування                    9 торговими місцями та   зобов'язати його  звільнити
незаконно 18 кв.м.  орендованої
Позивачем земельної ділянки, що відповідають
дев'яти  торговим місцям та
усунути перешкоди  у користуванні   торговими
місцями на території ринку.

Обґрунтовуючи    вимоги ,
Позивач    стверджує, що   на підставі    договору оренди  землі  від 21.07.2005 р.  між ним
та  Теребовлянською  міською радою   отримав
земельну ділянку ,   площа
якої  0,50 га в м. Теребовля на Площі
ринок  для розміщення  на ній
торгівельних  об'єктів та
облаштування ринку. За умовами цього договору
Позивач отримав право
здавати   об'єкт оренди   або його
частину  в суборенду іншим  особам.

Уклавши договір  за № 40
від  01.10.2006 р.  з Відповідачем,  зазначає Позивач,   ним передано ОСОБА_2   у строкове платне  користування
9 торгових місць  на строк  до 31.12.2006 р., на яких Відповідач  встановив
кіоск , розміром  6 м на 3  м., що відповідає  9-ти
торговим місцям.

За умовами  договору
№ 40  від  01.10.2006 р.    СПД
ОСОБА_2  повинен сплачувати  ринковий збір у розмірі, який    встановлений  розпорядженням голови  Тернопільської   облдержадміністрації № 582 від
04.12.2003р.

За підрахунками  Позивача
розмір плати за послуги , що надаються
ринком  за утримання  9-ти
торгових місць у день торгівлі , становить   19,80 грн.,
але Відповідач    станом на  1 квітня 2007 року  плати за послуги  у
розмірі   3 712,50 грн.  не сплатив.
До того ж ,  вказує Позивач,  Відповідач
не  уклав  з Позивачем
договору суборенди    земельної
ділянки,  зайнятої торговими
місцями.

Таким чином,  Позивач
просить  суд позов задовольнити,
стягнути з Відповідача  3 712,50 грн.
заборгованості  та    зобов'язати   його
усунути перешкоди шляхом звільнення
належної Позивачу     на праві
оренди  землі ,  зайнятої
кіоском  Відповідача.

Представник  Відповідача,
яка з'явилася у судове засідання 18.06.2008 р., позов не визнала ,  просить суд
у задоволенні позову відмовити за
безпідставністю  вимог.

Проаналізувавши   подані
Позивачем   докази,    суд прийшов до висновку, що  позов
не підлягає  до задоволення,  враховуючи
наступне.

Як випливає з договору оренди  землі
від 21.07.2005 р. ,  Позивачу
Теребовлянською міською радою    була
надана  строком   на 5 років земельна для розміщення
торгових об'єктів та облаштування ринку .

Між тим,  подані
Позивачем  документи  не підтверджують   того,
що       Позивач здійснює  діяльність
, яка   характеризується
законодавством   як організація  ринків з продажу непродовольчими товарами.

Відповідно до  пункту
2   Правил  торгівлі
на ринку,   які затверджені  спільним наказом   Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України,
Державної податкової адміністрації України,
Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України
від                                       26.02.02 N
471, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України  22 березня 2002 р.  за                     N 3123-III,  ринком
визнається   суб'єкт
господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої
влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в
установленому порядку, функціональними обов'язками якого є надання послуг та
створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу
товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій.

Не маючи статусу  ринку,   Позивач так само   не має
права  на адміністрування   торгового
збору ,  оскільки    торговий збір   сплачується за право займання торговельного
місця на ринку на підставі    письмової
угоди   між адміністрацією  ринку
та продавцем , у якій
зазначається  термін дії угоди,
асортимент (вид) товарів, що реалізуються, розташування торговельного місця,
умови оренди торговельного місця, розмір та порядок оплати за оренду майна, перелік
послуг, які надає ринок, та їх вартість. ( пункти   13, 18, 20
Правил  торгівлі на ринку) .

Торговельне місце - площа, відведена для розміщення необхідного для
торгівлі інвентарю (вагів, лотків тощо) та здійснення продажу продукції з
прилавків (столів), транспортних засобів, причепів, візків (у тому числі
ручних), у контейнерах, кіосках, палатках тощо.

Разом з тим,     Позивач зазначає, що      підставою   встановлення    Відповідачем    кіоску, площею   18 кв. м.,
що відповідає  дев'яти торговим
місцям ,   був   договір, укладений між сторонами     01.10.2006 р.  за    №
40 .

Однак,  у договорі
не  вказано      розташування торгівельних місць.

Місцевими правилами забудови
встановлюється порядок вирішення питань розташування, надання дозволу на
будівництво об'єктів містобудування, надання дозволу на виконання
будівельних  робіт, прийняття цих
об'єктів в експлуатацію, а також порядок здійснення контролю за містобудівною
діяльністю (ч. 12 ст. 22 Закону України “Про планування і забудову територій”).

Згідно ч. 4 ст. 22 Закону України
“Про основи містобудування”
державний  контроль  за
використанням  і  забудовою
земель, визначених  для  містобудівних
потреб,  забезпечення   можливості
здійснення  на  них
запланованої    містобудівної    діяльності

провадиться   органами
виконавчої   влади,   органами
місцевого  самоврядування,   спеціально
уповноваженими   на  це
державними  органами та їх
підрозділами на місцях.

Визначення територій та вибір
земель для містобудівних потреб
здійснюються  за  погодженням
спеціально  уповноважених органів
з  питань
містобудування  та  архітектури.

При цьому, згідно з положеннями ч.
4 ст. 15 Закону “Про благоустрій населених пунктів”, будівлі та споруди
торговельного, соціально-культурного, спортивного та іншого призначення на
території об'єкта благоустрою можуть бути розташовані відповідно до
затвердженої містобудівної документації.

Позивачем
усупереч  статтям    33 та 34 ГПК України  не
доведено     належними  та допустимими доказами як факту
будівництва   Відповідачем на  земельній ділянці  кіоску (малої архітектурної форми) , так і  факту його
будівництва    з порушенням  містобудівного  законодавства.

При таких обставинах  справи, у задоволенні  позову
слід відмовити , а  судові витрати
покласти на Позивача  у справі.

У судовому засіданні 18.06.2008 р.
за згодою представника відповідача оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення суду відповідно до  ст.
85 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ч. 12
ст. 22 Закону України “Про планування і забудову територій”,  ч. 4 ст. 22 Закону України “Про основи
містобудування” , ч. 4 ст. 15 Закону України “Про благоустрій населених
пунктів”,    Правилами
торгівлі  на ринку від 22 березня
2002 р.  N 3123-III, ст.ст. 4, 22, 33,
34, 43, 49, 75,  82, 84, 85, 116, 117 ГПК
України, Господарський суд

Вирішив:

Відмовити  у
задоволенні позову  суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичній особі
ОСОБА_1, м. Теребовля, Тернопільської області, до  відповідача,   суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи  ОСОБА_2 про  стягнення 3712,50 грн   ,
зобов'язання   звільнити  незаконно зайняті 18кв.м.  орендованої Позивачем земельної ділянки, що
відповідають  дев'яти   торговим місцям , та усунути перешкоди  у користуванні   торговими
місцями на території ринку.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор -
апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання)   “25” червня
2008 р. рішення,  через  місцевий
господарський суд.

Суддя