ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к. 322
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.06.2008

Справа
№2-27/232-2008

За
позовом Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1, Білогірський район,
АДРЕСА_1.

До
відповідача  Управління ПФУ в
Білогірському районі, м. Білогірськ, вул.. Островського, 3.

Про
скасування рішення та спонукання до вчинення певних дій.

Суддя
Н.В. Воронцова.

При
секретарі Пономаренко Н. О.

представники:

Від
позивача -    не з'явився.

Від
відповідача - Майборода, дор. у справі.

Сутність
спору:

ОСОБА_1
звернувся до Білогірського районного суду АР Крим із  адміністративною позовною заявою до
Управління ПФУ в Білогірському районі та просив  суд скасування рішень №№ 227, 228, 229 про
застосування фінансових санкцій.   Також
просив суд забовязати відповідача видати йому довідку про відсутність
заборгованості для виключення позивача зі списку державного реєстру.

Ухвалою
Білогірського районного суду АР Крим від 09.11.2007 р. було відкрите
провадження по справі № 2 - а - 502/07 та призначено справу до переднього
судового розгляду  на 29.11.2007 р. на 16
г. 40 хв.

В
ході проведення попереднього судового засідання судом встановлено, що позивачем
по справі є суб'єкт підприємницької діяльності і,  таким чином, дана справа, у відповідності до
п. 6 розділу VII КАС України «Прикінцеві та перехідні положення», підлягає
розгляду господарськими судами України.

При
таких обставинах, справа була передана за підсудністю до ГС АР Крим відповідно
до ухвали Білогірського районного суду АР Крим від 30.11.2007 р. по справі № 2
- а - 502/07.

Справу
передано судді ГС АР Крим Воронцової Н. В. з привласненням їй номеру №2-27/232
- 2008А.

Ухвалою
ГС АР Крим 11.01.2008 р. справу було прийнято до розгляду суддею ГС АР Крим
Воронцовою Н. В.

Позивач
вимоги за позовом обґрунтовує тим,  що
ним дійсно було укладено трудові договори з двома робітниками,  які були зареєстровані в центрі зайнятості,  однак фактично вказані особи на позивача
жодного дня не працювали,  і
підприємницькою діяльністю позивач також не займався.

Відповідач
у запереченнях на позов повідомив про те, що спірні рішення були винесені
цілком правомірно та у відповідності до чинного законодавства України.

Позивач
явку представника в судове засідання, що відбулося 11.06.2008 р.,  не забезпечив, про час та місце розгляду
справи був сповіщений належним чином.

Відповідач
проти позовних вимог заперечує по мотивам, викладеним у запереченнях на позов.

В
процесі розгляду справи судом надсилалися запити до Білогірського районного
центру зайнятості з питання надання необхідних для розгляду справи документів
та ДПІ в Білогірського району з питання надання облікової справи позивача по
справі.

В
судове засідання,  що відбулося
11.03.2008 р., викликалися як свідки гр. ОСОБА_2. і гр. ОСОБА_3., з якими
позивач уклав  трудові договори  для дачі пояснень по справі.

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши представлені докази,  заслухавши пояснення представника
відповідача, суд -

В С Т
А Н О В И В :

12.09.2007р.,
зокрема, у відповідності до п. «е» ст.. 3 Указу Президента України від
23.07.1998 р. №817/98 «Про деякі заходи по дереголюванню підприємницької
діяльності»,    Управління ПФУ в
Білогірському районі була проведена перевірка з питань своєчасності,
достовірності,  повноти нарахування та
перерахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, достовірності відомостей, які були надані до системи персоніфікаційної
звітності відомостей фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, за результатами якої
був складений акт перевірки№18-ф від 12.09.2007р.

Відповідно
до зазначеного акту були виявлені наступні порушення: донарахований фонд сплати
праці - 1343,66 грн. за період з червня по вересень 2006р., донараховані
страхові внески у розмірі 451,68 грн., у тому числі й за ставкою 31,8% у
розмірі 427,28 грн. та за ставкою 1-2% у розмірі 24,40 грн.

У
зв'язку з вищенаведеним,  стосовно
позивача відповідачем,  на підставі ст..
106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»,   була винесена вимога
№Ф-583 від 12.09.2007р. на суму 451,68 грн.

При
цьому, у зв'язку з виявленими
порушеннями до позивача були застосовані штрафні санкції у розмірі 1343,66
грн. на підставі положень п. 3 ч 9 ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» згідно рішення про
застосування фінансових санкцій №№227, 228, 229 від 09.10.2007р.

Згідно
доданих до матеріалів справи трудових договорів №№241 та 233 від
13.06.2006р.  та від 08.06.2006р.
відповідно, укладених позивачем із  гр.
ОСОБА_3. та гр. ОСОБА_2., зазначені договори були зареєстровані  районним Центром зайнятості, у зв'язку з чим
суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно
до положень ст. 24-1 Кодексу Законів про працю України  трудовий договір укладається в письмовій
формі та реєструється в державній службі зайнятості протягом тижня з моменту
фактичного допуску до праці.

Тобто,
діючим законодавством передбачається, що державна служба зайнятості є
наглядовим органом, який спостерігає за дотриманням законодавства про працю.

При
цьому, суд звертає увагу на те, що позивачем з дійсного спору були не тільки
зареєстровані зазначені трудові договори, але й сплачені внески до центру
зайнятості за найманих працівників, у зв'язку з чим суд критично ставиться до
тверджень позивача щодо того, що оплата за працю працівниками не надавалася,
здебільшого, що трудові взаємовідносини в частині своєчасності та повноти  розрахунку працедавця із найманими
працівниками належить до площини трудового та цивільного законодавства.

У
зв'язку з чим, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Оспорюючи
рішення про застосування штрафних (фінансових санкцій),  позивач з дійного спору,  не оспорює самої вимоги на суму 451,68 грн.
№Ф-583 від 12.09.2007р. щодо донарахованих страхових внесків, суму за якою
позивач сплатив, як він сам зазначив у додатковій заяві (а.с. 54-55).

Таким
чином, суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до положень Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також
відповідно до п. 5.1.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 р.,
передбачено, що нараховані за відповідний базовий звітний період страхові
внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських
рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього
періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких
нараховуються страхові внески. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Відповідно
до п. 6. ст. 17 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» страхувальник зобов'язаний нараховувати,  обчислювати та  сплачувати у встановлений термін та у повному
обсязі страхові внески. При цьому. відповідно до положень ст. 106 зазначеного
закону,  вимоги про сплату недоїмки є
виконавчим документом  та у строк 10
робочих днів від дня одержання якого страхувальник  зобов'язаний
сплатити суми недоїмки, після спливу яких сума недоїмки вважається
узгодженою.

Згідно
п. п. 2,3 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування»  суми страхових внесків,
вчасно не нараховані та/або не сплачені
страхувальниками  в строки,
зазначені ст. 20 даного Закону,
вважаються простроченою заборгованістю
по сплаті страхових внесків  і стягуються
з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. Територіальні
органи  Пенсійного фонду  за формою та у строки, зазначені правлінням
Пенсійного фонду, направляють страхувальникам, що мають недоїмку, вимогу про її
сплату.

Згідно
до положень ч. 3 п. 9 ст 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за приховування (заниження) страхувальником суми
заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески,
накладається штраф у розмірі всієї суми прихованої (заниженої) заробітної плати
(виплат, доходу), а в разі повторного протягом року такого порушення - штраф у
триразовому розмірі суми

прихованої
(заниженої) заробітної плати (виплат, доходу).

Викликані
в судове засідання свідки повідомили про те, що
вони ніколи не працювало на позивача по справі та трудових відносин між
ними і позивачем ніколи не виникало.

Відповідно
до ст.. 69 КАСУ дані,  на підставі  яких
суд  встановлює  наявність
або відсутність обставин,  що
обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі,  та інші обставини,  що мають значення для правильного вирішення
справи.  Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень сторін,  третіх  осіб
та  їхніх  представників, показань   свідків,
письмових   і   речових
доказів,  висновків
експертів.  Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати   надати  додаткові
докази  або  витребувати додаткові докази за клопотанням
осіб,  які беруть участь у справі, або з
власної ініціативи.

Відповідно
до ст.. 70 КАСУ належними  є докази, які
містять інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази,
які  не  стосуються предмету доказування.  Обставини,
які  за  законом
повинні  бути  підтверджені певними засобами доказування,  не можуть підтверджуватися  ніякими іншими  засобами
доказування,  крім  випадків,
коли  щодо  таких обставин не виникає спору.

Однак
показання свідків суд не може прийняти до уваги,  оскільки вони не підтверджується жодним
належним і допустимим доказом.

Трудові
договори реєструються по факту фактичного допуску робітника до виконання
трудових обов'язків, а раз трудові договори були зареєстровані,  то можно зробити висновок,  що між позивачем і гр. ОСОБА_2. і гр.
ОСОБА_3. існували трудові відносини.

Таким
чином, на думку суду, оспорювані за дійсним позовом рішення відповідача про
застосування фінансових санкцій прийняті відповідачем відповідно до діючого
законодавства в рамках повноважень, які надані відповідачу з дійсного спору, у
зв'язку з чим у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог у
розумінні положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно
до ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
грунтуються її вимоги і заперечення.

За
таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог
необхідно відмовити у повному обсязі.

Постанову
проголошено 11.06.2008 р.

Постанову  повному обсязі складено 17.06.2008  р.

На  підставі викладеного та керуючись ст. ст..
94, 98, 122, 158 - 164, 167  Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У
позові відмовити.

У
разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили
через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо
після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана,
Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Постанова
може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим
Воронцова Н.В.