ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.06.08

Справа № 15/272-08.

за позовом Відкритого акціонерного товариства «ДніпроАЗОТ», м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙМ 2002», м. Суми, Сумська область

про стягнення 4325 грн. 34 коп.

СУДДЯ                    Резниченко О.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: Пучков П.Б., довіреність №16/16-юр від 28.12.2007р.

Від відповідача: не з‘явився

Суть спору: Позивач просить стягнути з відповідача 4325 грн. 34 коп. заборгованості по поставці продукції згідно рахунку-фактури на оплату продукції від 29.06.2006р. та видаткової накладної №КМ-0000169 від 31.08.2006р., а саме: 4178 грн. 69 коп. основного боргу, 17 грн. 12 коп. –3% річних за період з 28.03.2008р. по 16.05.2008р., 129 грн. 53 коп. інфляційних збитків.

Позивач в судове засідання подав клопотання в якому просить долучити до матеріалів справи копію банківської виписки від 10.06.2008р. про перерахування відповідачем частини суми боргу у розмірі 1000 грн. 00 коп. Тому, позивач уточнює суму боргу та просить стягнути з відповідача 3178 грн. 69 коп. боргу за отриману продукцію, і, крім цього, інфляційні збитки – 129 грн. 53 коп. та 3% річних – 17 грн. 12 коп. Відповідно до ст. 22 ГПК України уточнення позовних вимог прийнято судом до розгляду.

Відповідач відзив на позов не подав, в засідання суду не з’явився. Тому, оскільки відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні (ухвалу про порушення провадження у справі відповідачем отримано 12.06.2008р., про що свідчить залучене до матеріалів справи повідомлення про вручення поштового відправлення), причину неявки суду не повідомив, про час і місце судових засідань був повідомлений належним чином, згідно ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд встановив:

Відповідно до усного договору поставки, укладеного у серпні 2006 року між позивачем та відповідачем, позивач прийняв на себе зобов‘язання поставити відповідачу продукцію виробничо-технічного призначення, а відповідач зобов‘язався прийняти та оплатити зазначену продукцію.

29.08.2006р. позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру на оплату продукції (клей КМЦ-Н) на суму 8378 грн. 69 коп., в кому був визначений строк сплати, а саме – до 31.08.2006р. та зазначені умови оплати товару: 4200 грн. 00 коп. попередня оплата (до моменту поставки), 4178 грн. 69 коп. – залишок коштів (оплата після здійснення поставки).

Відповідно до видаткової накладної №КМ-0000169 від 31.08.2006р. позивач в 2006 році поставив відповідачу продукцію у кількості 1,005 тон на загальну суму 8378 грн. 69 коп.

Факт отримання відповідачем продукції підтверджується матеріалами справи, а саме видатковою накладною №КМ-0000169 від 31.08.2006р., що підписана повноважними представниками позивача та відповідача, та довіреністю серії ЯМР №568459 від 30.08.2006р. на ім‘я Дзюба В.Д. видану на отримання товару, копії яких долучені до матеріалів справи.

30.08.2006р. платіжним дорученням відповідач перерахував позивачу 4200 грн. 00 коп. попередньої оплати за поставлену йому продукцію (копія вказаного платіжного доручення міститься матеріалах справи).

Оскільки оплату після здійснення поставки у сумі 4178 грн. 69 коп. відповідач позивачу не перерахував, тому згідно до ст. 530 Цивільного кодексу України позивач направив відповідачу претензію №016 від 17.03.2008р. з вимогою погасити заборгованість в сумі 4178 грн. 69 коп. протягом 7-ми днів з моменту пред’явлення вимоги.

Так як відповідач борг у строк встановлений претензією не погасив, позивач був вимушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.

Тобто, на день подачі позову до суду, заборгованість відповідача за поставлену йому позивачем продукцію склала 4178 грн. 69 коп.

Позивач в судове засідання подав клопотання в якому просить долучити до матеріалів справи копію банківської виписки від 10.06.2008р. про перерахування відповідачем частини суми боргу у розмірі 1000 грн. 00 коп. Тому, позивач уточнює суму боргу та просить стягнути з відповідача 3178 грн. 69 коп. боргу за отриману продукцію, і, крім цього, інфляційні збитки – 129 грн. 53 коп. та 3% річних – 17 грн. 12 коп. Відповідно до ст. 22 ГПК України уточнення позовних вимог прийнято судом до розгляду.

Таким чином, оскільки копією банківської виписки підтверджується перерахування 10.06.2008р. відповідачем позивачу 1000 грн. 00 коп. частини заборгованості, станом на день розгляду справи в суді, заборгованість відповідача за поставлену продукцію складає 3178 грн. 69 коп.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Не виконуючи належним чином свої зобов’язання, відповідач порушив вимоги ст. 526 ЦК України - допустив прострочення грошового зобов’язання.

Відповідачем не подано ні доказів сплати боргу, ні аргументованих заперечень проти вимог позивача, тому уточнені позовні вимоги щодо стягнення 3178 грн. 69 коп. коп. основного боргу суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на підставі ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України.

Також, за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань позивач просить стягнути з відповідача 17 грн. 12 коп. – 3% річних за період з 28.03.2008р. по 16.05.2008р. та 129 грн. 53 коп. інфляційних збитків.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимоги кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги стосовно стягнення 17 грн. 12 коп. – 3% річних та 129 грн. 53 коп. інфляційних збитків є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу понесені позивачем покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙМ 2002» (40030, м. Суми, вул. Менделєєва, 4, код 32185705) на користь Відкритого акціонерного товариства «ДніпроАЗОТ» (51909, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Горобця, 1, код 05761620) 4178 грн. 69 коп. основного боргу, 17 грн. 12 коп. –3% річних та 129 грн. 53 коп. інфляційних збитків, 102 грн. 00 коп. витрат по держмиту, 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                              О.Ю.Резниченко

В судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Повний текст рішення підписано 23.06.08 р.