ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

15.09.08 о 12:10            Справа № А17/190-08

Господарський суд Київської області у складі судді Суховий В.Г.

при секретарі судового засідання Фролов О.С.

за участю представників:

позивач: Денисова О.В.

відповідача: Головко О.С.

третя особа Дідковський М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Державної інспекції з контролю за цінами в Київській області, м. Київ

до Закритого акціонерного товариства “А.Е.С.Київобленерго”, м. Вишневе

третя особа Національна комісія регулювання електроенергетики України

про стягнення 113249,49 грн

СУТЬ СПОРУ:

В господарський суд Київської області звернулася з позовом Державна інспекція з контролю за цінами в Київській області (далі – Позивач) до Закритого акціонерного товариства “А.Е.С.Київобленерго” (далі –Відповідач) про стягнення економічних санкцій на загальну суму 113249,49 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.04.2008р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.

Позивач обґрунтовує позов тим, що Державною інспекцією з контролю за цінами в Київській області (далі - Інспекція) при перевірці районних підрозділів Закритого акціонерного товариства “А.Е.С. Київобленерго” (відповідач) встановлено, що при нарахуванні плати споживачам-юридичним особам, для об’єктів споживача (гуртожитків тощо), що використовують електроенергію за загальним розрахунковим лічильником, здійснювалось за тарифом як для населення, в той час як згідно законодавства для споживачів, які розраховуються із постачальником за загальним розрахунковим лічильником, повинен застосовуватись тариф як для населених пунктів, в результаті чого відповідачем необґрунтовано отримано виручку на суму 37 749,83 грн., штраф в подвійному розмірі на загальну суму 75 499,66 грн., а разом економічних санкцій на загальну суму 113 249,49 грн.

За результатами перевірок Інспекцією прийняті рішення Про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін. Загальна сума економічних санкцій за вказаними рішеннями інспекції складає 113 249, 49 грн. На даний час рішення Інспекції від 21.11.2007 року № 327 та від 22.11.2007 року №328, №329, №331, №333 ЗАТ “А.Е.С. Київобленерго” у встановленому порядку не оскаржені, а тому підлягають виконанню. Отже, необґрунтовано отримана сума виручки відповідно до ст. 14 Закону України “Про ціни та ціноутворення” разом зі штрафом у подвійному розмірі підлягає вилученню до бюджету.

Відповідач у поданому запереченні від 19.05.2008р. проти позову заперечив, посилаючись на неправильність встановлення позивачем висновків по застосуванню тарифів для населених пунктів відповідачем. Підприємством відповідача не було застосовано для населених пунктів тариф для населення, а було застосовано саме тариф для населених пунктів згідно з Порядку застосування тарифів на електроенергією, що відпускається населенню і населеним пунктам (далі - Порядок).

Таким чином, відповідач вважає, що Державною інспекцією з контролю за цінами в Київській області було помилково прийняті відповідні рішення про порушення відповідачем п. 2.1, 2.2, 2.3 Порядку, оскільки тариф для населених пунктів визначений абз.1 та 2 Примітки Порядку однаковий в порівнянні з тарифом для населення визначений п. 1.1, 1.3 Порядку.

Ухвалою суду від 07.07.2008р. залучено до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Національну комісію регулювання електроенергетики України.

Третя особа у своєму поясненні по справі від 15.08.2008р. № 5113/13/17-08 пояснила, що відповідно до Порядку, затвердженого Постановою НКРЕ від 10.03.1999р. № 309 “Про тарифи на електричну енергію, що відпускається населенню і населеним пунктам”, відпуск електроенергії населенню проводиться за тарифом 20,3 коп. за 1 кВт.год. (без ПДВ), а населеним пунктам проводиться за Тарифом 19,7 коп. за 1 кВт.год. (без ПДВ) електрична енергія, яка використовується на технічні цілі (роботу ліфтів, насосів та інше) та освітлення дворів, східців і номерних знаків, оплачується за тарифом 20,3 коп за 1 кВт.год. (без ПДВ).

В судових засіданнях 19.05.2008р., 23.06.2008р.,07.07.2008р., 06.08.2008р., 18.06.2008р., 01.09.2008р. було оголошено перерви.

15.09.2008р. в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача суд в с т а н о в и в:

В період з 23.10.07 року по 16.11.07 року Державною інспекцією з контролю за цінами в Київській області (далі - Інспекція) при перевірці районних підрозділів Закритого Акціонерного Товариства “А.Е.С. Київобленерго” (відповідач) встановлено, що при нарахуванні плати споживачам-юридичним особам, для об’єктів споживача (гуртожитків тощо), що використовують електроенергію за загальним розрахунковим лічильником, здійснювалось за тарифом як для населення, в той час як згідно законодавства для споживачів, які розраховуються із постачальником за загальним розрахунковим лічильником, повинен застосовуватись тариф як для населених пунктів.

Так зокрема:

- 23.10.07 року було проведено перевірку по Ірпінському р.п. Товариства (по факт перевірки складено Акт №616 від 23.10.07 р.);

-          05.11.07 року було проведено перевірку по Біло-Церківському р.п. Товариства (по факту перевірки складено Акт №610 від 05.11.07 р.);

-          05.11.07 року було проведено перевірки по Києво-Святошинському р.п. Товариства (по факту перевірки складено Акт №645 від 05.11.07 р.);

-          15.11.07 року було проведено перевірку по Миронівському р.п. Товариства (по факту перевірки складено Акт №654 від 15.11.07 р.);

-          16.11.07 року було проведено перевірку по Кагарлицькому р.п. Товариства (по факту перевірки складено Акт №685 від 16.11.07 р.).

По факту проведення перевірок були винесенні рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, зокрема:

-          по Ірпінському р.п. Товариства винесено рішення №328 від 22.11.07 року про вилучення необґрунтовано отриманої суми виручки в розмірі - 9458,66 грн. та штраф в розмірі -18917,32 грн.;

-          по Білоцерківському р.п. Товариства винесено рішення №327 від 21.11.07 року про вилучення необґрунтовано отриманої суми виручки в розмірі - 853,22 грн. та штраф в розмірі - 1706,44 грн.;

-          по Києво-Святошинському р.п. Товариства винесено рішення №331 від 22.11.07 року про вилучення необґрунтовано отриманої суми виручки в розмірі - 24666,67 грн. та штраф в розмірі - 49333,34 грн.;

-          по Миронівському р.п. Товариства винесено рішення №333 від 22.11.07 року про вилучення необґрунтовано отриманої суми виручки в розмірі - 324,41 грн. та штраф в розмірі - 684,82 грн.;

-          по Кагарлицькому р.п. Товариства винесено рішення №329 від 22.11.07 року про вилучення необґрунтовано отриманої суми виручки в розмірі - 2428,87 грн. та штраф в розмірі - 4857,74 грн.

Підставою для винесення зазначених рішень є нарахування плати споживачам - юридичним особам, для об'єктів споживання (гуртожитків тощо), що використовують електроенергію за загальним розрахунковим лічильником, здійснювалось за тарифом як для населення, в той час як згідно законодавства для споживачів, які розраховуються із постачальником за загальним розрахунковим лічильником, повинен застосовуватися тариф як для населених пунктів. В результаті чого Товариством необґрунтовано отримано виручку (в розмірах визначених вищевикладеними рішеннями).

А саме, Держцінінспекція Київської області вважає порушеними з боку Товариства вимог п.2.1., 2.2., 2.3 «Порядку застосування тарифів на електроенергію, що відпускається населенню і населеним пунктам», затвердженого постановою НКРЕ від 10.03.99 р. №309 (зі змінами та доповненнями) (надалі - Порядок) та п.12.15. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.96 р. №28 (зі змінами та доповненнями) (надалі - ПКЕЕ).

Нарахування позивачем економічних санкцій відповідачу проведено на підставі порушення відповідачем, на думку позивача, п.2.1, 2.2 Порядку та п.12.15 ПКЕЕ, у зв’язку із застосуванням відповідачем для об’єктів споживача юридичної особи, які підпадають під категорію «населений пункт», тарифу як для населення, а не тарифу за спожиту електричну енергію як для населеного пункту.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Закрите акціонерне товариство «А.Е.С. Київобленерго»здійснює ліцензовану діяльність з постачання електричної енергії на території Київської області відповідно до ліцензії на постачання електричної енергії за регульованим тарифом виданої НКРЕ від 09.10.1996 року №1290, що засвідчено відповідними Актами перевірки позивача і сторонами не оспорюється.

Пунктом 1.2 ПКЕЕ визначено, що населеним пунктом є юридична особа-споживач (власник електроустановок населеного пункту або уповноважена власником (співвласниками) експлуатаційна організація, в господарському віданні якої є електроустановки населеного пункту), об’єднує населення на визначеній території та утримує ці електроустановки з метою забезпечення електричною енергією споживачів населеного пункту. Споживачем населеного пункту, згідно цього ж п.1.2 ПКЕЕ, є населення, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж населеного пункту та яке розраховується за використану електричну енергію з населеним пунктом.

Предметом перевірки відповідача позивачем були юридичні особи-споживачі, які утримують на балансі житлові будинки із загальнорозрахунковим лічильником електричної енергії –гуртожитки.

Споживання електричної енергії юридичними особами-споживачами, в тому числі і їх об’єктами «гуртожитками» здійснюється на підставі укладених з відповідачем типовими формами договорів, що підтверджено Актами перевірки, матеріалами справи і сторонами не оспорюється.

Пунктом 2.1 Порядку до населених пунктів віднесено споживачів, які розраховуються з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим лічильником за електроенергію, яка споживається населенням для різних побутових потреб у житлових будинках, квартирах, гуртожитках, для потреб особистих підсобних господарств, присадибних і садових ділянок, дач, освітлення гаражів та боксів для особистих автомобілів, човнів, а також установи виконання покарань і лікувально-трудові профілакторії, слідчі ізолятори.

Відповідно до п.12.15 ПКЕЕ населений пункт розраховується з постачальником електричної енергії за обсяги електричної енергії, спожитої для потреб населеного пункту, у тому числі на технічні цілі, за тарифами для населених пунктів, що встановлені НКРЕ.

Згідно з п.1.2 ПКЕЕ тарифом є регульована та/або визначена відповідно до нормативно-правових актів НКРЕ ціна (сукупність цін відповідно до часу доби) на певні види товарів чи послуг.

Тариф з постачання електричної енергії для населеного пункту визначений п.2.2 Порядку становить:

- 19,7 коп. за 1 кВт x год. (в редакції постанови НКРЕ N926 від 20.07.2006 р.);

- 15,75 коп. за 1 кВт x год. (в редакції постанови НКРЕ N401 від 30.03.2006 р.);

- 12,6 коп. за 1 кВт x год. (в редакції постанови НКРЕ №309 від 10.03.99 р.).

Тариф з постачання електричної енергії для населеного пункту (крім дачних, дачно-будівельних кооперативів і садових товариств, гаражно-будівельних кооперативів), розташованих у сільській місцевості визначений п.2.3 Порядку становить:

- 18,15 коп. за 1 кВт x год. (в редакції постанови НКРЕ N926 від 20.07.2006 р.);

- 14,5 коп. за 1 кВт x год. (в редакції постанови НКРЕ N401 від 30.03.2006 р.);

- 11,6 коп. за 1 кВт x год. (в редакції постанови НКРЕ №309 від 10.03.99 р.).

Тариф з постачання електричної енергії для населеного пункту (крім даних, дачно-будівельних кооперативів і садових товариств), електроенергія якого використовується на технічні цілі (роботу ліфтів, насосів та інше) та освітлення дворів, східців і номерних знаків визначний Примітками Порядку становить:

- 20,3 коп. за 1 кВт x год. (в редакції постанови НКРЕ N926 від 20.07.2006 р.);

- 16,25 коп. за 1 кВт x год. (в редакції постанови НКРЕ N401 від 30.03.2006 р.);

- 13,0 коп. за 1 кВт x год. (в редакції постанови НКРЕ №309 від 10.03.99 р.).

Тариф з постачання електричної енергії для населеного пункту розташованого в сільській місцевості (крім даних, дачно-будівельних кооперативів і садових товариств), електроенергія якого використовується на технічні цілі (роботу ліфтів, насосів та інше) та освітлення дворів, східців і номерних знаків визначений Примітками Порядку становить:

- 18,75 коп. за 1 кВт x год. (в редакції постанови НКРЕ N926 від 20.07.2006 р.);

- 15,0 коп. за 1 кВт x год. (в редакції постанови НКРЕ N401 від 30.03.2006 р.);

- 12,0 коп. за 1 кВт x год. (в редакції постанови НКРЕ №309 від 10.03.99 р.).

В обґрунтування винесених рішень про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, що підтверджено змістом Актів перевірки №616 від 23.10.07 року, №610 від 05.11.07 року, №645 від 05.11.07 року, №654 від 15.11.07 року, №658 від 16.11.07 року (п.3.2 Актів) позивачем визначено, що відповідачем замість п.2.2 та 2.3 Порядку застосовано п.1.1 та 1.3 Порядку. Тобто, замість тарифу для населеного пункту, застосовано тариф для населення.

Тариф з постачання електричної енергії для населення визначений п.1.1 Порядку становить:

- 20,3 коп. за 1 кВт x год. (в редакції постанови НКРЕ N926 від 20.07.2006 р.);

- 16,25 коп. за 1 кВт x год. (в редакції постанови НКРЕ N401 від 30.03.2006 р.);

- 13,0 коп. за 1 кВт x год. (в редакції постанови НКРЕ №309 від 10.03.99 р.).

Тариф з постачання електричної енергії для населення, яке проживає в сільській місцевості визначений п.1.3 Порядку становить:

- 18,75 коп. за 1 кВт x год. (в редакції постанови НКРЕ N926 від 20.07.2006 р.);

- 15,0 коп. за 1 кВт x год. (в редакції постанови НКРЕ N401 від 30.03.2006 р.);

- 12,0 коп. за 1 кВт x год. (в редакції постанови НКРЕ №309 від 10.03.99 р.).

З пояснень та заперечень представника відповідача вбачається, що тарифи для населення є тотожні тарифам для населених пунктів, що використовується ними на технічні цілі та освітлення дворів, східців і номерних знаків розмір яких визначений Примітками Порядку.

Примітки Порядку є складовою частиною цього порядку як нормативно правового акту і застосовуються на рівні з іншими нормами цього нормативного акту. Про необхідність застосування Приміток Порядку наголошує і тертя особа у своїх поясненнях №5113/13/17-08 від 15.08.08 року до справи, як орган який видав відповідну постанову, що Примітки Порядку необхідно враховувати так як тариф по використанню електричної енергії на технічні цілі та освітлення дворів, східців і номерних знаків оплачується за тарифом 20,3 коп. за 1 кВт х год.

Відповідно до змісту Актів перевірки позивача, позивачем не наведено умов використання населеними пунктами електричної енергії на технічні цілі та освітлення дворів, східців і номерних знаків їх пропорцій (обсягів використання тощо). Відповідачем же надано суду Акти технічної перевірки населених пунктів №944 від 10.09.08 року, №943 від 10.09.08 року, №942 від 10.09.08 року, № 941 від 10.09.08 року, №285 від 10.09.08 року, №281 від 10.09.08 року, №282 від 09.09.08 року, №283 від 08.09.08 року, №284 від 05.09.08 року, №б/н від 08.09.08 року, відповідно до яких було проведено перевірку об’єктів юридичних осіб-споживачів (гуртожитки) і виявлено фактичне використання гуртожитками електричної енергії не лише на побутові потреби населення, як передбачено п.2.1, 2.2 Порядку, а й на технічні цілі та освітлення дворів, східців тощо, як передбачено Примітками Порядку. Підтвердженням наявності витрат споживача на технічні цілі та освітлення дворів, східців і номерних знаків слугують і вимоги Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. №208 (далі - Положення). Зокрема, згідно п.20 Положення експлуатація гуртожитку здійснюється відповідним підприємством у віданні якої перебуває гуртожиток, відповідно до єдиних правил і норм експлуатації та ремонту житлового фонду. Так, обов’язковість витрачання електричної енергії на технічні цілі, освітлення підвальних та технічних приміщень, сходових клітин тощо передбачена нормами Правил утримання будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.05 р. №76, Примірного переліку з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.04 р. №150.

Третя особа у своїх поясненнях до справи, а також інших листах-роз’ясненнях, що містяться в матеріалах справи зазначає, що електроустановки населених пунктів мають бути забезпеченні засобами обліку, які враховують електричну енергію на технічні цілі (п.12.14 ПКЕЕ). При цьому Національна комісія регулювання електроенергетики не встановлює хто саме має здійснювати таке забезпечення.

При цьому, відповідно до аналізу норм розділу 3 ПКЕЕ, п.12.4 ПКЕЕ, п.22 Положення вбачається, що встановлення розрахункових приладів обліку електричної енергії має здійснюватися за рахунок споживача. Відповідальність за правильну експлуатацію та утримання гуртожитків, умов використання електричної енергії, розрахунків за неї, умов технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів населеного пункту несе споживач (підприємство, у віданні яких перебувають гуртожитки).

Позивачем не доведено обов’язку відповідача розмежовувати плату за спожиту електричну енергією населеним пунктам без наявності окремого приладу обліку - по тарифу для населеного пункту від тарифу за електричну енергію, яка витрачається на технічні цілі та освітлення дворів, східців і номерних знаків. Факту використання електричної енергії населеними пунктами на технічні цілі освітлення дворів, східців і номерних знаків тощо позивачем не оспорюється. Дійсний обсяг використаної електричної енергії населеними пунктами окремо по кожному тарифу (технічні цілі та освітлення відповідно до Приміток Порядку), за період проведеної перевірки відповідача, в Актах проведеної перевірки позивачем не відображено.

Згідно із ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 113 249,49 грн. економічних санкцій є необґрунтованими, та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 157-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити повністю.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного терміну на подання заяви про апеляційне оскарження/апеляційної скарги у разі їх не подання або після закінчення 20-денного терміну після подання заяви про апеляційне оскарження у випадку неподання апеляційної скарги або після закінчення апеляційного розгляду справи і залишення постанови без змін.

Дану постанову може бути оскаржено у 10-денний термін з дня складення у повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження/апеляційної скарги або у 20-денний термін після подання у 10-денний термін заяви про її апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Суховий В. Г.