ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2008 р.

№
37/316-07

Колегія  суддів
Вищого господарського суду України
у складі:

Головуючого  судді                                               Кузьменка М.В.,

суддів
Васищака
І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши            касаційне подання прокурора
Харківської області на рішення господарського суду Харківської області від
20.11.2007р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від
28.01.2008р.

у  справі                     №37/316-07 господарського суду
Харківської області

за позовом                 прокурора м. Харкова в
інтересах держави в особі

Харківської
міської ради

до відповідача          Управління
комунального майна та приватизації

Департаменту економіки та
комунального майна Харківської міської ради,

Науково-виробничого концерну "Контакт"

третя особа               суб'єкт підприємницької діяльності

ОСОБА_1

про                              визнання договору
недійсним

за участю представників:

Харківської
міської ради -  не з'явилися;

Управління
комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна
Харківської міської ради -  не з'явилися;

НВК
"Контакт" -
не з'явилися;

СПД ОСОБА_1 -  не з'явилися;

ГПУ -Івченко О.А.

в с т а н о в и л а :

прокурор
м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до
господарського суду Харківської області з позовом та просив суд визнати
недійсним договір купівлі-продажу №3573-В-С від 10.04.2006р., укладений між
відповідачами у справі -Управлінням комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та комунального майна від імені Харківської міської ради
та Науково-виробничим концерном "Контакт".

В
обґрунтування заявлених вимог, прокурор посилається на те, що відповідно до
спірного договору відчужено частину нежилого приміщення площею 34,8м2
-підвалу №№0-10а, 0-10б в літ. "А-14" будинку №86 по пр. Гагаріна в
м. Харкові без згоди на те власників квартир, тобто в порушення ч.2 ст.10
Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (т.1
а.с.3-6).

Відповідач
у справі - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки
та комунального майна Харківської міської ради у відзиві на позов зазначило, що
спірний договір укладено на підставі рішення Харківської міської ради щодо
включення вказаних спірних приміщень до Переліку об'єктів, що підлягають
приватизації шляхом викупу, на виконання якого і укладено договір (т.1
а.с.60-61).

Ухвалою
господарського суду Харківської області від 15.10.2007р. до участі у справі в
якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено суб'єкта
підприємницької діяльності Онищенко Інесу Віталіївну (т.1 а.с.74-79).

Відповідач
у справі - Науково-виробничий концерн "Контакт", заперечуючи проти
заявлених вимог, посилається на те, що:

-
спірне приміщення не є допоміжним, у зв'язку з чим укладення спірного договору
купівлі-продажу не потрібно було узгоджувати з власниками квартир у будинку;

-
об'єкт купівлі-продажу за спірним договором до його відчуження перебував у
комунальній власності територіальної громади м. Харкова і не відносився до
співвласності власників квартир у будинку;

- СПД
ОСОБА_1, яка придбала спірні приміщення у НВК "Контакт", є
добросовісним  набувачем.

Доводи,
викладені у відзиві, підтримані і третьою особою (т.1 а.с.81 -82).

Рішення
господарського суду Харківської області від 20.11.2007р. у задоволенні позову
відмовлено (т.1 а.с.131-134).

Відмовляючи
у задоволенні позову прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що спірний
договір не суперечить чинному законодавству, оскільки  приміщення, які відчужувались за його
умовами, на момент його укладення були комунальною власністю територіальної
громади м. Харкова, у зв'язку з чим вона в особі її уповноваженого органу -
першого відповідача мала право на укладення такого договору.

Постановою
Харківського апеляційного господарського суду від 28.01.2008р. рішення
господарського суду Харківської області від 20.11.2007р. залишено без змін (т.2
а.с.11-14).

Не
погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, заступник прокурора
Харківської області звернувся до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою та просить його скасувати, а позов задовольнити.

Вимоги
касаційного подання мотивовані порушенням судами норм матеріального права.

Відповідач
у справі - НВК "Контакт" та третя особа -ОСОБА_1, вважаючи вимоги
касаційного подання безпідставними, просять прийняті у справі судові акти
залишити в силі.

Колегія
суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції,
проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм
матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів,
знаходить касаційне подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Під
час вирішення спору у даній справі судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що 10.04.2006р. між Харківською міською радою в особі Управляння
комунального майна та приватизації Головного управління економіки та
комунального майна Харківської міської ради Харківської області та
Науково-виробничим концерном "Контакт" укладено договір №5573-В-С,
предметом якого є купівля-продаж нежилої частини підвальних приміщень загальною
площею 34,8м2 підвалу 0-10а, 0-10б в жилому будинку  №86 по пр. Гагаріна у м. Харкові.

Дійсність
зазначеного договору є предметом спору у даній справі.

Оспорюючи
дійсність такого договору, прокурор посилається на те, що він укладений
всупереч  ч.2 ст.10 Закону України
"Про приватизацію державного житлового фонду".

Відповідно
до вказаної норми, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками
допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з
утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні
будинку. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у
власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Обґрунтовуючи
заявлені вимоги, прокурор вважає, що приміщення, які є об'єктом
купівлі-продажу, в силу вищевказаної норми Закону, є спільною власністю
власників квартир у будинку.

Разом
з тим, під час вирішення спору у даній справі по суті, судами першої та
апеляційної інстанції встановлено, що на момент відчуження спірних приміщень за
вказаним договором, вони були власністю громади м. Харкова. Право власності на
вказані приміщення територіальної громади м. Харкова зареєстровано у
встановленому порядку  КП
"Харківське міське бюро технічної інвентаризації" на підставі
свідоцтва про право власності, яке видано виконавчим комітетом Харківської
міської ради.

Підставою
для видачі свідоцтва є розпорядження голови Харківської міської ради від
13.06.2005р. №1370.

Вищевказане
розпорядження не визнано в установленому порядку недійсним як і рішення
Харківської міської ради Харківської області від 28.09.2005р. №165/05 "Про
внесення змін та доповнень до рішень сесій Харківської міської ради з питань
Програми приватизації об'єктів комунальної власності територіальної громади м.
Харкова на 2003-2006рр., відповідно до якого спірне приміщення включено до
відповідної програми,на підставі якого укладено спірний договір.

Між
тим, в силу ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена судом.

Незаконність
набуття територіальною громадою м. Харкова права власності на спірні приміщення
не встановлена.

Відповідно
до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

При
цьому, згідно ч.1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в
Україні", міська ради є органом місцевого самоврядування, що представляє
відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах
функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією
України, цим та іншими законами.

За
змістом ч.5 ст.16 Закону, від імені та в інтересах територіальних громад права
суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Отже,
судами встановлено, що територіальна громада м. Харкова була власником приміщень,
що є об'єктом купівлі-продажу за умовами спірного договору, а Харківська міська
рада як особа, що здійснює права суб'єкта комунальної власності, мала право
відчужити спірне майно.

Крім
того, звертаючись до суду з даним позовом, прокурором в якості позивача
зазначено Харківську міську раду. При цьому, фактично у позовній заяві прокурор
вказує на порушення прав власників квартир у будинку №86 по пр. Гагаріна, які
не надавали згоди на відчуження спірних приміщення, що не є позивачами у даній
справі.

Враховуючи
зазначене, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про
безпідставність заявлених вимог та відмовив у позові і такий висновок суду
першої інстанції обгрунтовано підтриманий апеляційною інстанцією.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-
11111 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 28.01.2008р. у справі
№37/316-07 господарського суду Харківської області залишити без змін, а
касаційне подання заступника прокурора Харківської області -без задоволення.

Головуючий  суддя
Кузьменко М.В.

Судді
Васищака
І.М.

Палій В.М.