ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2008
Справа № ПР25/17-08

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів :

головуючого   Павловського П.П. (доповідач)

суддів:  Швеця В.В., Чус О.В.

при секретарі судового
засідання  Мацекос І.М.

За участю
представників сторін:

від
позивача:  Сакало П.А. юрисконсульт,
довіреність №76  від 28.09.07;

від
відповідача-1:  Вакуліна М.А.
представник, довіреність №64-24  від
21.04.08;

від відповідачів 2-10:
представники не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені
належним чином.

розглянувши
апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України  по Дніпропетровській області, м.
Дніпропетровськ  на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 05.03.08 р.     у справі № ПР25/17-08

за
позовом  Регіонального відділення Фонду державного
майна України  по Дніпропетровській області,
м. Дніпропетровськ

до
відповідачів:

1-
Відкритого
акціонерного товариства “Дніпропетровський лакофарбовий завод”, м.
Дніпропетровськ

2-          Фізичної особи ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

3-          Фізичної особи ОСОБА_2, м. Дніпропетровськ

4-          Фізичної особи ОСОБА_3

5-          Фізичної особи ОСОБА_5, м. Дніпропетровськ

6-          Фізичної особи ОСОБА_4, м. Дніпропетровськ

7-          Фізичної особи ОСОБА_6, м. Дніпропетровськ

8-          Фізичної особи ОСОБА_7, м. Дніпропетровськ

9-          Фізичної особи ОСОБА_8, м. Запоріжжя

10-          Фізичної особи ОСОБА_9, м. Євпаторія (

про визнання недійсними договорів,
визнання права власності та зобов”язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

В квітні позивач -  Регіональне відділення Фонду державного майна
України  по Дніпропетровській області, м.
Дніпропетровськ  звернулося в
господарський суд Дніпропетровської області
з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровський
лакофарбовий завод”, м. Дніпропетровськ, Фізичної особи ОСОБА_1, м.
Дніпропетровськ Фізичної особи ОСОБА_2, м. Дніпропетровськ, Фізичної особи
ОСОБА_5, Фізичної особи ОСОБА_3, м. Дніпропетровськ ,Фізичної особи ОСОБА_4, м.
Дніпропетровськ, Фізичної особи ОСОБА_6, м. Дніпропетровськ, Фізичної особи
ОСОБА_7, м. Дніпропетровськ, Фізичної особи ОСОБА_8, м. Запоріжжя Фізичної
особи ОСОБА_9, м. Євпаторія про визнання недійсними договорів, визнання права
власності та зобов'язання вчинити певні дії.

Заявою від 05.03.2008 року  позивач уточнив позовні вимоги та просив  суд
визнати недійсним договір купівлі-продажу від 17.01.2007р.,
зареєстрований в реєстрі за № 52, укладений між ВАТ "Дніпропетровський
лакофарбовий завод" та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6;
визнати недійсним договір купівлі-продажу від 26.01.2007р., зареєстрований в
реєстрі за № 78, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9; визнати право власності на дитячий
оздоровчий табір, розташований за адресою: Дніпропетровська область,
Новомосковський район, який було передано відкритому акціонерному товариству
"Дніпропетровський лакофарбовий завод" в процесі приватизації за
державою в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по
Дніпропетровській області; зобов'язати ВАТ "Дніпропетровський лакофарбовий
завод" поновити на своєму балансі державне майно - дитячий оздоровчий
табір, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський
район, яке не увійшло в процесі приватизації до статутного фонду ВАТ
"Дніпропетровський лакофарбовий завод".

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 05.03.2008 р. (суддя -Чередко А.Є.) -  в позові відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Регіональне відділення Фонду державного майна України  по Дніпропетровській області, звернулося  з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на
неправильне застосування норм матеріального права, просило рішення скасувати та
прийняти нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

У своєму відзиві відповідач-1   зазначив, що рішення суду є законним та
обґрунтованим. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення
господарського суду без змін.

Представники відповідачів 2-10 в
судове засідання призначене для розгляду апеляційної скарги не з'явились, про
причини неявки суду не повідомили. Враховуючи те, що залучені до справи докази
дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, колегія
суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутності
відповідачів, які належним чином повідомлені про час та місце слухання справи.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення господарського
суду не підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції повно та
всебічно досліджено матеріали справи, правильно встановлено фактичні обставини
справи, яким дана належна правова оцінка, а висновки суду ґрунтуються на
залучених до справи доказах та відповідають приписам закону. При цьому колегія
суддів враховує таке.

З матеріалів справи вбачається, що
19.04.1994 року  між Фондом державного
майна України (продавець) та Організацією орендарів орендного підприємства
Дніпропетровській лакофарбовий завод (покупець) був укладений договір
купівлі-продажу № 320, відповідно до якого Організацією орендарів Орендного
підприємства Дніпропетровській лакофарбовий завод був придбаний цілісний
майновий комплекс Дніпропетровського лакофарбового заводу, що знаходиться за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Будьонного, 2а, до складу якого також входили
об'єкти соціально-культурного призначення, зокрема дитячій табір
(Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орловщина, вул. Острівна,
8) ( т.1а.с.19).

В підтвердження  набуття
організацією орендарів  права
власності  на весь цілісний майновий
комплекс  орендного підприємства
Дніпропетровській лакофарбовий завод,
Фондом державного майна України
було видано свідоцтво  про право
власності.

Відповідно до ст. 5 Цивільного
кодексу України та п. 1.4 Листа Вищого арбітражного суду України від 25.04.01
за № 01-8/500 до відносин приватизації застосовуються законодавство, чинне на
момент виникнення цих відносин приватизації. На час приватизації державного
майна орендного підприємства Дніпропетровський лакофарбовий завод ці відносини
регулювались Законом України "Про приватизацію державного майна" в
редакції від 22.02.94р.

Ст. 1 зазначеного Закону, передбачено,
що приватизація майна державних підприємств України - це відчуження майна, що
перебуває у загальнодержавній, республіканській (Республіки Крим) і комунальній
власності, на користь фізичних та недержавних юридичних осіб.

Так, зі змісту чинного на той час
законодавства, випливає, що безоплатна передача об'єктів соціально-побутового
призначення є також одним із способів приватизації, тобто передбачає перехід
права власності на них, та є пільговим способом приватизації, встановленим на
час виникнення спірних правовідносин чинним на той час законодавством.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що чинним на час
виникнення спірних правовідносин законодавством було передбачено такий спосіб
приватизації, як безоплатна передача об'єктів соціально-побутового призначення,
суд вважає безпідставними посилання позивача на передачу відповідачу-1 спірного
об'єкту соціально-побутового призначення лише в користування тому позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Також, суд враховує те,  що позивач наводить в якості підстав
задоволення позову норми п. 9 ст. 17 та ч. 2 ст. 24 Закону України "Про
приватизацію державного майна" в редакції цього Закону від 20.03.1997 р.,
які не можуть  застосовуватися до спірних
правовідносин в силу ст. 5 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що
спірне майно було об'єктом приватизації, метою якої саме і є відчуження
державного майна на користь фізичних та юридичних осіб, а у справі відсутні
докази, яки б встановлювали інші правові підстави передачі позивачем спірного
майна організації орендарів, зокрема в безоплатне користування, оскільки інших
підстав його безоплатної передачі ніж його відчуження шляхом безоплатної
передачі внаслідок приватизації в порядку ст. 24 Закону України "Про
приватизацію державного майна" в редакції від 22.02.94р., чинне на час
виникнення спірних правовідносин законодавство не містило.

Не відносились об'єкти
соціально-побутового призначення і до об'єктів, що не підлягають приватизації
згідно з ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" від
22.02.94р., а додатковою угодою від 05.01.1994р. до договору оренди № 794 від
26.03.1992р. було прямо передбачено приватизацію спірного майна організацією
орендарів шляхом безоплатної передачі.

Ті ж обставини, що позивачем у
2002р. проводилася перевірка стану утримання та використання спірного майна, а
відповідач-1 звертався у 2002р. до позивача з пропозицією приватизувати спірні
об'єкти соціально-побутового призначення не спростовують висновків суду щодо
набуття позивачем права власності на спірне майно внаслідок його приватизації,
які ґрунтуються на матеріалах справи та вищенаведених нормах законодавства.

Таким чином, відповідач правомірно
набув право власності на спірне майно у 1994р., яке є непорушним в силу ст. 321
ЦК України та яким відповідач-1 мав право розпоряджатися на власний розсуд в
силу ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що саме тому
ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод»
мало право укладати з фізичними особами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 договір купівлі-продажу, зареєстрований приватним
нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_10 в реєстрі
за № 46, за яким продало останнім комплекс ДОТ „Сонячна поляна"
(Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орловщина, вул. Острівна,
8) за 1 011 000,00грн., які були сплачені покупцями, що підтверджується
матеріалами справи.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду приходить до
висновку, що правові підстави для скасування рішення  господарського суду відсутні. Рішення суду
першої інстанції   відповідає обставинам
справи і при його  прийнятті  судом не порушено норми матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 101-105
Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Регіонального відділення Фонду державного
майна України  по Дніпропетровській
області, м. Дніпропетровськ  на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 05.03.08 р.     у справі № ПР25/17-08 залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 05.03.2008 року  - без змін.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України.

Головуючий                                                                                                П.П.
Павловський

Суддя
В.В. Швець

Суддя                                                                                                          О.В.
Чус