ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

23.06.2008

Справа №2-28/5335-2008

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Консоль ЛТД», м. Сімферополь,

до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Куллайн», м. Сімферополь,

про стягнення 51 517,42 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Смолій Л.Ю. – представник по довіреності № 556 від 16.04.2008 р. (довіреність у справі)

Від відповідача – не з’явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД», м. Сімферополь, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Куллайн», м. Сімферополь, про стягнення 51 517,42 грн. заборгованості.

Представник позивача у судовому засіданні, яке відбулось 02.06.2008 р., надав суду заяву № 818 від 02.06.2008 р. про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача 51 517,42 грн., у тому числі 49 613,07 грн. основного боргу, 3 % річних у розмірі 326,20 грн. та 1 578,15 грн. індексу інфляції.

Представник позивача у засіданні суду позовні вимоги, з урахуванням вищевказаного уточнення позовних вимог, підтримав та просив їх задовольнити.

Також, представник позивача у судовому засіданні надав клопотання від 23.06.2008 р., в якому просив залучити до матеріалів справи платіжне доручення № 3158 від 18.04.2008 р. про сплату 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, з приміткою банківської установи про зарахування їх до Державного бюджету.

Відповідач у засідання суду не з’явився, вимоги ухвал господарського суду від 25.04.2008 р. та від 02.06.2008 р. не виконав, письмового відзиву на позовну заяву, з документальним та правовим обґрунтуванням своїх заперечень, суду не надав, хоча про час та місце розгляду справи у судовому засіданні кожен раз повідомлявся належним чином – рекомендованою кореспонденцією, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 77 ГПК України, у зв’язку з неявкою представника відповідача та необхідністю надання сторонами суду додаткових документів у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2007 року між сторонами було укладено договір № 3451/122-846.

Відповідно до п. 1.1. цього договору постачальник (позивач) зобов’язувався поставити та передати у власність покупця (відповідача) матеріали та комплектуючі згідно рахунків та видаткових накладних, а покупець (відповідач) – прийняти та своєчасно оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з п. 2.1. вказаного договору ціна на поставлений за даним договором товар встановлюється у національній валюті та формується згідно чинного на момент відвантаження прейскуранту постачальника.

Пунктом 2.3. цього договору передбачено, що орієнтовна сума цього договору складає 500 000,00 грн.

Відповідно до п. 2.4. договору оплата товару здійснюється по безготівковому розрахунку, згідно наданого постачальником рахунку-фактури.

Згідно з п. 4.1. договору товар відвантажується згідно попередньої заявки покупця.

Відповідно до п. 4.3. вищевказаного договору датою відвантаження кожної партії товару є дата, вказана в відвантажувальних документах (товаротранспортній накладній).

Позивач, на виконання умов вищевказаного договору, поставив відповідачу товар на суму 107 613,08 грн., що підтверджено копіями накладних, належно завірені копії яких додані до матеріалів справи.

Однак відповідач, у порушення умов зазначеного договору, свої зобов’язання виконав лише частково, у зв’язку з чим, за ним утворилась заборгованість в сумі 49 613,07 грн.

Вищевикладене свідчить про наявність зобов’язання у відповідача перед позивачем.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми боргу.

Таким чином відповідачу, згідно розрахунку позивача, нараховано 3 % річних у розмірі 326,20 грн. та 1 578,15 грн. індексу інфляції, які підлягають стягненню з відповідача.

Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем, на день розгляду справи, в сумі 51 517,42 грн., у тому числі 49 613,07 грн. основного боргу, 3 % річних у розмірі 326,20 грн. та 1 578,15 грн. індексу інфляції, документально встановлений, підтверджений матеріалами справи та не оспорювався відповідачем, а в частині стягнення 49 613,07 грн. основного боргу визнаний ним в акті звірки взаємних розрахунків від 08.04.2008 р., підписаному обома сторонами без заперечень.

Контррозрахунків на розрахунки позивача щодо сум індексу інфляції та 3 % річних відповідачем суду не представлено.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представника позивача, згідно зі ст. 85 ГПК України, у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене у відповідності до ст. 84 ГПК України і підписане 27.06.2008 року.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1). Позов задовольнити.

2). Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Куллайн», (95022, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Бела Куна, 19, кв. 148, р/р 2300 в АКІБ «Укрсиббанк», м. Харків, МФО 351005, ідентифікаційний код 34582462, або з інших рахунків) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Консоль ЛТД», (95022, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Бородина, б. 16, р/р 1401 у КРФ АКБ «Укрсоцбанк» м. Сімферополя, МФО 324010, ідентифікаційний код 20676633) 51 517,42 грн., у тому числі 49 613,07 грн. основного боргу, 3 % річних у розмірі 326,20 грн. та 1 578,15 грн. індексу інфляції, а також 515,17 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням господарського суду АР Крим законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.