ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2008 р.

№
31-6-22-28/358-03-8340

Вищий господарський суд України у складі  колегії суддів:

Козир
Т.П. - головуючого,

Мележик
Н.І.,

Шевчук
С.Р.

розглянувши касаційну
скаргу            Суб"єкта підприємницької
діяльності -

фізичної особи  ОСОБА_1

на
ухвалу           господарського суду Одеської області

від
09.08.2007р.

та
постанову           Одеського апеляційного господарського

суду
від 25.09.2007р.

у
справі
№ 31-6-22-28/358-03-8340

господарського
суду                              Одеської області

за позовом
Суб"єкта
підприємницької діяльності -

фізичної особи  ОСОБА_1

до          Товариства з обмеженою відповідальністю

"Багатопрофільна
фірма "Пір"

про          визнання права власності та

стягнення
43 727,13 грн.

та
за зустрічним позовом           Товариства з обмеженою
відповідальністю

"Багатопрофільна
фірма "Пір"

до
Суб"єкта
підприємницької діяльності -

фізичної особи  ОСОБА_1

про
визнання
договору недійсним

за
участю представників:

позивача

(за
первісним позовом) -           не
з"явились

відповідача

(за
первісним позовом) -
не з"явились

позивача

(за
зустрічним позовом) -           не
з"явились

відповідача

(за
зустрічним позовом) -
не з"явились

ВСТАНОВИВ:

У
листопаді 2003 року Суб"єкт підприємницької діяльності -фізична особа  ОСОБА_1 звернувся до господарського суду
Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю
"Багатопрофільна фірма "Пір" про стягнення заборгованості у
розмірі 374 500 грн. за договором позики від 10.03.1998 року.

Вподальшому
позивач змінив позовні вимоги та просив місцевий господарський суд, крім
стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 224500 грн., визнати за
Суб"єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 право
власності на кафе літнього типу "Бузковий туман", загальною площею
190 кв.м.,  площею забудови 156,4 кв.м. з
навісами і літнім майданчиком на земельній ділянці 0,031 га, яке розташоване в
пляжній зоні м. Южне Одеської області.

Товариство
з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма "Пір"
звернулось до господарського суду Одеської області із зустрічною позовною
заявою до  Суб"єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи  ОСОБА_1 про
визнання недійсним договору позики від 10.03.1998 року.

Справа
розглядалась судами неодноразово.

Ухвалою
господарського суду Одеської області від 09.08.2007 року (суддя  Лєсогоров В.М.), залишеною без змін
постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.09.2007 року
(судді: Гладишева Т.Я., Савицький Я.Ф., Лавренюк О.Т.), провадження у  справі за первісним та зустрічним позовами
припинено.

В
касаційній скарзі Суб"єкт підприємницької діяльності -фізична особа  ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу місцевого та
постанову апеляційного господарського суду та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на
те, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми процесуального
права, що призвело до прийняття незаконних судових актів.

Колегія
суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм процесуального
права, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно
постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення” від
29.12.76 №11 із змінами, внесеними постановами Пленуму від 24.04.81 №  4, від 25.12.92 № 13, рішення є законним
тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно
перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності -
на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи з загальних
засад і змісту законодавства України. Мотивувальна частина рішення повинна
містити встановлені судом обставини, а також оцінку всіх доказів. Визнаючи одні
і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати. Мотивувальна частина рішення
повинна мати також посилання на закон та інші нормативні акти матеріального
права, на підставі яких визначено права і обов'язки сторін у спірних
правовідносинах.

Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для
даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Резолютивна
частина рішення повинна містити чіткі та безумовні

висновки,
що ґрунтуються на аналізі та оцінці фактичних обставин, викладених у його
мотивувальній частині, та відповідати застосованим до спірних відносин нормам
права.

Разом
з тим, оскаржувана ухвала та постанова зазначеним  вимогам
не  відповідають.

Як
встановлено господарськими судами, спір між сторонами виник у зв'язку з
неповерненням відповідачем позивачу позики за договором від 10.03.1998 року,
отриманої Товариством з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма
"Пір" в особі директора фірми ОСОБА_2, про що свідчить розписка
останнього.

Відповідач,
в свою чергу, заперечує факт отримання від позивача грошових коштів.

Припиняючи
провадження у справна на підставі п.1 ст.80 ГПК України, місцевий господарський
суд, висновок якого  підтримав суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що відповідальною особою у даному спорі є фізична особа - директор фірми
ОСОБА_2, який підлягає залученню до участі у справі, що унеможливлює розгляд
даного спору в господарських судах України.

Разом
з тим, попередніми судами залишено поза увагою той факт, що   сторонами за договором безвідсоткової позики
від 10.03.1998р., є позивач та
відповідач.

Наявність
договірних відносин між позивачем, відповідачем та фізичною особою - ОСОБА_2, в
будь-якій комбінації, матеріали справи не
містять і судами попередніх інстанцій не встановлено.

Згідно
статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку
діяльність без створення юридичної особи, мають право звертатись до
господарського суду за захистом своїх порушених прав або охоронюваний законом
інтересів.

Відповідно
до статті 21 Господарського процесуального кодексу України,  сторонами у судовому процесі - позивачами та
відповідачами -можуть бути  підприємства
та організації, зазначені в ст. 1 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею
12 Господарського процесуального кодексу України   передбачено, що господарським судам
підвідомчі справи у спорах, зокрема, що виникають при  виконанні господарських договорів.

Таким
чином, враховуючи наведене та зміст позовних вимог, які    відповідають вимогам зазначених норм
процесуального права, колегія дійшла
висновку, що спір між позивачем та відповідачем у справі носить     господарський характер, учасником якого
фізична особа - ОСОБА_2 не  являється, а,
отже, і рішення за цим позовом не може вплинути на права та  обов'язки останнього, що виключає
необхідність залучення ОСОБА_2 до  участі
у справі, та, як наслідок, робить висновки судів попередніх інстанцій  щодо припинення провадження у справі
неспроможними.

Крім
того, відповідно до ч.1 ст.11112 ГПК України вказівки, що містяться
у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під
час нового розгляду справи.

Здійснюючи
новий розгляд справи, не встановивши нових обставин, господарські суди не
забезпечили виконання вказівок, викладених у постанові Вищого господарського
суду України від 07.05.2007 року щодо відсутності підстав для залучення
фізичної особи -не суб'єкта підприємницької діяльності до участі у справі і,
відповідно,  припинення провадження у
справі.

Зважаючи
на викладене, колегія суддів вважає, що місцевим та апеляційним господарськими
судами неправильно застосовані  норми
процесуального права, що є підставою для скасування  оскаржуваних судових актів із направленням
справи до місцевого господарського   суду
на новий розгляд.

При
новому  розгляді  справи суду необхідно  врахувати наведене, всебічно, повно,
об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, надати об'єктивну оцінку доказам,
які мають юридичне значення для її розгляду, правильно застосувати норми
процесуального права, які регулюють спірні відносини та вирішити спір
відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст.
1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Суб"єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу
господарського суду Одеської області від 09.08.2007р. та постанову Одеського
апеляційного господарського суду від 25.09.2007р. у справі № 31-6-22-28/358-03-8340
скасувати.

Справу
передати на новий розгляд господарському суду Одеської області в іншому складі
суддів.

Головуючий
суддя

Т.П.
Козир

Судді

Н.І. Мележик

С.Р.
Шевчук

Доповідач -суддя Мележик
Н.І.