КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

22.05.08 р.                                                                                          № 02/4563

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Яковлева М, Л, (доповідач по справі),

суддів:

Шевченко В. Ю.

Міщенко П. К.

При секретарі судового засіданні – Лисунь Г.Д.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 22.05.2008 року у справі № 02/4563

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Черкаської міської ради, м. Черкаси на рішення господарського суду Черкаської області від 18.03.2008 року

по справі № 02/4563 (суддя Пащенко А.Д.)

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонбуд», м. Черкаси

до                     1. Виконавчого комітету Черкаської міської ради, м. Черкаси 2. Комунального підприємства «Центральний стадіон», м. Черкаси

3. Черкаської обласної державної адміністрації, м. Черкаси

про                     стягнення 1 722 611,20 грн

ВСТАНОВИВ

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 07.10.2005 року за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонбуд», м. Черкаси порушено провадження у справі до виконавчого комітету Черкаської міської ради, м. Черкаси за участю третьої особи –комунального підприємства «Центральний стадіон», м. Черкаси про стягнення 977 012,20 грн.

Господарський суд Черкаської області 17.01.2006 року прийняв ухвалу, якою змінив процесуальний статус комунального підприємства «Центральний стадіон»і залучив його в якості другого відповідача.

20.02.2007 позивач звернувся на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України з заявою про зміну підстав позову, відповідно до якої просить суд стягнути вартість безпідставно набутого майна в порядку ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 21.02.2007 року місцевий господарський суд залучив Черкаську обласну державну адміністрацію до участі у справі як третього відповідача.

Місцевий суд ухвалою від 10.10.2007 року прийняв заяву позивача про збільшення позовних вимог, якою позивач просить стягнути вартість безпідставно набутого майна в сумі 1 722 611,20 грн., що відповідає висновку експертизи.

Рішенням від 18.03.2008 року № 02/4563 господарський суд Черкаської області позов задовольнив частково, стягнув із виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь ТОВ «Черкасизалізобетонбуд»кошти в сумі 1 717 693,60 грн., 17 176,94 грн. витрат на сплату державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 3 105 грн. витрат на проведення судових експертиз; в решті позову та у позові до комунального підприємства «Центральний стадіон»та до Черкаської обласної державної адміністрації –відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням господарського суду Черкаської області, перший відповідач Виконавчий комітет Черкаської міської ради, м. Черкаси звернувся до Київського міжобласного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати рішення від 18.03.2008 року та прийняти нове, яким повністю відмовити ТОВ «Черкасизалізобетонбуд»в задоволенні позовних вимог.

Представники відповідачів своїм правом на подання заперечення на апеляційну скаргу відповідно до положень ст. 96 Господарського процесуального кодексу України не скористався.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, виступи представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого суду - залишається без змін.

Стаття 101 ГПК України передбачає, що апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, а також у процесі перегляду справи апеляційний суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Як вбачається із матеріалів справи та не спростовано відповідачами, товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонбуд» протягом червня-серпня 2004 року виконало роботи по капітальному ремонту секторів №№ 6-22 центрального стадіону в м. Черкаси.

За клопотанням позивача було призначено судову експертизу ухвалою суду від 27.01.2006 року.

Відповідно до висновку № 25/Буд. судової будівельно-технічної експертизи від 31 жовтня 2006 року (т.2 а.с. 88-107) вартість робіт, фактично виконаних позивачем, без урахування вартості підготовчих (прихованих) робіт, становить 920 806 грн. Експертом підтверджено факт виконання роботи саме ТОВ «Черкасизалізобетонбуд» - позивачем у справі. Експертом також вказано, що всі сектори центрального стадіону відрізняються між собою, однак, при зовнішньому огляді секторів № 1-5, 23-27 визначено, що на секторах №№ 6-22 Центрального стадіону (що були предметом експертного дослідження) бетонні роботи виконані зі ступенем технічної завершеності, аналогічно як на інших секторах, по яких роботи були виконані у 2003 році та які не є предметом спору та не були предметом експертного дослідження. Як встановлено експертизою, при огляді секторів №№ 6-22 та входу на стадіон зі сторони вул. Смілянська не виявлені роботи, які виконані не у відповідності до будівельних норм і правил, однак, експертизою встановлено наявність незначних тріщин та відколів бетонних конструкцій, які не впливають на цілісність конструкцій секторів, кошторисна вартість робіт по виправленню дефектів за розрахунком експерта становить 4 813 грн. 20 коп.

Також експертом встановлено, що ТОВ «Черкасизалізобетонбуд» при виконанні робіт по капітальному ремонту секторів №№ 6-22 Центрального стадіону могла бути використана проектна документація з кошторисним розрахунком на капітальний ремонт сектору Центрального стадіону (проект № 67-03-КД 2003 року), розроблена Черкаською філією Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІпроектреконструкція» (без реконструкції та перепланування), а саме: можливо врахувати креслення конструктивних елементів «типового сектору», що не відрізняються від конструктивних елементів, які мають бути виконані при ремонті кожного із секторів №№ 6-22 Центрального стадіону; - можливо врахувати перелік та опис будівельно-монтажних робіт, їх обґрунтування, що вказані в кошторисній документації на ремонт «типового сектору», які не відрізняються від опису робіт та їх обґрунтування для кожного з секторів. При цьому окремо розраховуються об’єми робіт та кількість матеріальних ресурсів по кожному сектору. Також розраховуються об’єми робіт, які не враховані в проектній документації (будівництво огорожі між секторами та біговою доріжкою та ін.).

В зв’язку із зміною позивачем підстави позову у даній справі та запереченнями відповідачів проти позову, на підставі клопотання позивача, ухвалою суду від 03.04.2007 року було призначено судову експертизу, на вирішення якої було поставлено наступне питання: яка вартість результату виконаних у 2004 році ТОВ «Черкасизалізобетонбуд» робіт (робіт, матеріалів, інших витрат) по капітальному ремонту секторів №№ 6-22 Центрального стадіону в м. Черкаси станом на 01 квітня 2007 року.

Відповідно до висновку № 47/Буд. судової будівельно-технічної експертизи від 25 липня 2007 року (т.4 а.с. 2-8) вартість виконаних у 2004 році ТОВ «Черкасизалізобетонбуд»робіт (робіт, матеріалів, інших витрат) по капітальному ремонту секторів №№ 6-22 Центрального стадіону в м. Черкаси станом на 01 квітня 2007 року становить 1 722 611 грн. 20 коп. (за виключенням вартості матеріальних ресурсів поставки замовника). За висновком експерта вартість ремонтних робіт, які не впливають на цілісність конструкцій секторів і можуть бути відремонтовані в робочому порядку, станом на 01 квітня 2007 року становить 4 917 грн. 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено і сторонами не заперечено, що між позивачем та відповідачами не існувало письмового договору про виконання позивачем у червні-серпні 2004 року робіт по капітальному ремонту секторів №№ 6-22 Центрального стадіону в м. Черкаси.

Передумовою для виконання позивачем у 2004 році вказаних робіт було виконання позивачем робіт по ремонту секторів №№ 1-5, 23- 27 у 2003 році на підставі договору, укладеного позивачем із КП «Центральний стадіон». Як вбачається з доданих до справи документів, роботи проводилися відповідно до проектної документації з кошторисним розрахунком на капітальний ремонт сектору Ццентрального стадіону (проект № 67-03-КД 2003 року), розробленої Черкаською філією Державного інституту «НДІпроектреконструкція», яка, як встановлено експертизою, могла бути використана для виконання робіт і на решті секторів стадіону.

В процесі розгляду справи місцевим судом встановлено, що для виконання капітального ремонту Центрального стадіону (всіх секторів) позивачем було задіяно підйомні крани та іншу габаритну техніку, встановлення та розбирання якої потребує значних витрат. У 2004 році позивач продовжував виконувати роботи по капітальному ремонту Центрального стадіону (секторів №№ 6-22) та протягом майже трьох місяців виконав значний об’єм роботи.

Однак, як вбачається, ні перший, ні другий відповідачі не вимагали від позивача припинити роботи по капітальному ремонту Центрального стадіону та звільнити стадіон, йому не перешкоджали виконувати ці роботи. Навпаки, вже 24 серпня 2004 року на стадіоні було проведено святкування Дня незалежності. Більш того, в матеріалах справи (т. 1 а.с 10) є протокол наради з питань ремонту Центрального стадіону від 07.07.2004 року, де Бойко Л.І. –заступник директора ТОВ «Черкасизалізобетонбуд»в присутності складу робочої групи, створеної для організації контрою за реконструкцією стадіону, доповідав про хід робіт по бетонуванню секторів та їх прискорений графік.

Місцевим господарським судом встановлено і не заперечено відповідачами, що Центральний стадіон належить до комунальної власності міста Черкаси.

Так, відповідно до п. 3.2 Статуту комунального підприємства «Центральний стадіон», затвердженого рішенням Черкаської міської ради 27.09.2001 року № 8-61, засновником підприємства і власником майна є Черкаська міська рада. Пунктом 3.3 Статуту зазначено, що витрати, пов’язані із заснуванням підприємства несе комітет з фізичної культури та спорту Черкаського міськвиконкому. Підприємство у своїй діяльності підпорядковане комітету з фізичної культури та спорту Черкаського міськвиконкому. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що проплати за виконані роботи у 2003 році, були здійсненні комітетом з фізичної культури та спорту Черкаського міськвиконкому.

Стаття 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»передбачає систему місцевого самоврядування, яка включає в себе: сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи відповідних рад тощо. Виконавчі органи сільських селищних, міських рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам.

Статтею 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, як власні повноваження, організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту об’єктів комунального господарства та соціально-культурного призначення.

Зазначене вище, спростовує заперечення першого відповідача, що виконавчий комітет Черкаської міської ради є неналежним відповідачем по даній справі.

Згідно частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Термін «майно»в даному контексті включає в себе не лише поняття майна в розумінні ст. 190 Цивільного кодексу, на яку посилається скаржник в апеляційній скарзі, а й поняття усіх матеріальних благ, що захищаються правом. Так, в даному випадку матеріальним благом є виконані роботи та застосовані матеріали для виконання зазначеної роботи по реконструкції Центрального стадіону, що підтверджується актами виконаних робіт та висновками судової будівельно-технічної експертизи.

Відповідно до частини 2 статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Таким чином, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов’язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: 1) набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої; 2) відсутність для цього підстав.

Як зазначено вище, між позивачем та першим відповідачем відсутній письмовий договір про виконання робіт з капітального ремонту секторів №№ 6-22 Центрального стадіону в м. Черкаси, однак, як встановлено, в результаті виконання позивачем робіт по капітальному ремонту центрального стадіону на суму 1 717 693 грн. 60 коп. (за вирахуванням обрахованої експертом кошторисної вартості виправлення виявлених недоліків) поліпшено його стан на цю суму. Матеріалами справи доведено, що саме позивачем вкладено матеріали, роботу та інші затрати у поліпшення Центрального стадіону. Суду першої інстанції не подано доказів виконання роботи якимось іншим підприємством.

Відповідно до статті 1213 ЦК України набувач зобов’язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Згідно статті 187 Цивільного кодексу України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об’єктом є окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов’язки.

Комунальне підприємство «Центральний стадіон» не може вважатися набувачем майна, оскільки підприємство не є власником стадіону, не є власником коштів, які надходять від реалізації квитків чи здавання в оренду приміщень стадіону, воно не наділене повноваженнями на власний розсуд розпоряджатися майном комунальної власності міста.

Київський міжобласний апеляційний господарський суд вважає, що місцевий господарський суд правомірно визнав безпідставними доводи першого відповідача про те, що кошти позивачу повинна сплачувати Черкаська обласна державна адміністрація, оскільки суду не подано доказів наявності договірних відносин між позивачем та Черкаською обласною державною адміністрацією, Центральний стадіон не належить до обласної комунальної власності, не вказано також будь-яких інших підстав для таких тверджень. Доручення голови Черкаської обласної державної адміністрації від 26.03.2003 року та від 26.09.2003 року (т. 3 а.с. 19-21) не можуть бути таким доказом, оскільки в них йде мова лише про вжиття заходів щодо залучення коштів для завершення реконструкції Центрального стадіону, який відноситься до міської комунальної власності.

В процесі розгляду справи, судом правомірно встановлено неможливість відокремлення виконаного позивачем від усього майна - Центрального стадіону в м. Черкаси, який використовується за призначенням саме в результаті виконаної позивачем роботи та виконаних ним поліпшень цього майна в зв’язку з проведеним капітальним ремонтом стадіону. Таким чином, місцевий суд обґрунтовано вважає надуманими доводи першого відповідача про те, що позивач неправомірно заявляє вимогу про стягнення коштів в зв’язку з тим, що ним не пред’являвся позов про повернення майна.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що доводи позивача про безпідставне набуття результату виконаних позивачем робіт та про відшкодування його вартості відповідно до припису статті 1213 Цивільного кодексу України саме виконавчим комітетом Черкаської міської ради, який згідно статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»є органом, який відповідно до Конституції України та цього Закону створюється міською радою для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами є обґрунтованими та доведеними.

Тобто, господарський суд Черкаської області правомірно прийшов до висновку, що саме виконавчий комітет Черкаської міської ради повинен був вжити заходів до належного оформлення фактичних відносин по капітальному ремонту Центрального стадіону в м. Черкаси, який здійснювався протягом майже трьох місяців і результат якого використовується більше як два роки, або належним чином припинити роботу позивача на об’єкті.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає обгрунтованою вимогу позивача про стягнення із першого відповідача коштів в сумі 1 717 693 грн. 60 коп. (1722611,20 - 4917,60), що складає вартість безпідставно набутого майна, що визначена судовою експертизою на момент розгляду справи.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони є необґрунтовані та безпідставні.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги Виконавчого комітету Черкаської міської ради, м. Черкаси відсутні.

З урахуванням викладеного, рішення господарського суду Черкаської області відповідає фактичним обставинам справи та не суперечить чинному законодавству України, в зв’язку з чим підстав для його скасування немає.

Беручи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1.           Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Черкаської міської ради, м. Черкаси на рішення господарського суду Черкаської області від 18.03.2008 року у справі № 02/4563 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Черкаської області 18.03.2008 року у справі № 02/4563 залишити без змін.

3.           Матеріали справи № 02/4563 повернути до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя:                                                                      Яковлєв М. Л.

Судді:

Шевченко В. Ю.

Міщенко П. К.

Дата відправки 26.05.08