ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.05.08р.

Справа № 7/149

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УТН-Дніпро", м. Дніпропетровськ

До Товариства з обмеженою відповідальністю "УТН-Восток", м. Донецьк

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Леки", м. Дніпропетровськ

Про усунення перешкод в користуванні об'єктом нерухомого майна

Суддя Коваль Л.А.

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: представник Попко В.О., дов. № б/н від 14.01.2008 р.;

Від третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УТН-Дніпро" (м. Дніпропетровськ) з урахуванням уточнень позовних вимог, що надійшли до господарського суду 26.05.2006р., просить:

- зобов'язати відповідача –Товариство з обмеженою відповідальністю „УТН-Восток" (м. Донецьк) здійснити передачу за актом приймання-передачі Товариству з обмеженою відповідальністю фірмі "Леки" (м. Дніпропетровськ) автозаправну станцію, розташовану за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, буд. 3, та орендоване рухоме майно: метршток (1 шт.), калібрований мірник об'ємом 10 л (1 шт.);

- зобов'язати відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю „УТН-Восток" звільнити автозаправну станцію, розташовану за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, буд. 3, від своїх працівників та власного майна.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та третьою особою 21.04.2006 року укладено договір оренди нежитлової будівлі, за умовами якого позивач отримав в оренду від третьої особи автозаправну станцію, що знаходиться за адресою: вул. Набережна Заводська, 3 в м. Дніпропетровську. До 31.03.2006р. зазначену автозаправну станцію на підставі договору оренди від 01.07.2003р. орендувало Товариство з обмеженою відповідальністю „УТН-Восток". 31.03.2006р. дія договору оренди скінчилася, однак орендоване майно третій особі відповідач не повернув, продовжує ним користуватися. Позивач посилається на своє право володіти та користуватися об'єктом оренди та на перешкоди з боку відповідача в реалізації цього права.

Позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони органам внутрішніх справ в особі Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, будь-яким спецпідрозділам міліції, охоронним структурам втручатися у вирішення господарського спору між позивачем та відповідачем.

Відповідач проти позову заперечує тими обставинами, що договір оренди між відповідачем та третьою особою укладено на шістдесят місяців, починаючи з 01.07.2003р., термін його дії не скінчився, тому відповідач правомірно користується орендованим майном.

Третя особа згідно відзиву на позов вважає вимоги позивача законними та обґрунтованими. Назва третьої особи уточнена з огляду на назву, зазначену в довідці № 2981 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Згідно ухвали господарського суду від 14.06.2006р. провадження у справі зупинено.

Згідно ухвали господарського суду від 09.04.2008р. провадження у справі поновлено.

Ухвалою господарського суду від 24.04.2008р., винесеною виконуючим обов’язки голови суду Камша Н.М., строк вирішення спору продовжено терміном на один місяць.

Після поновлення провадження у справі розгляд справи відкладався з 24.04.2008р. на 20.05.2008р.

В судовому засіданні 20.05.2008р. за погодженням представника відповідача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, третьої особи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно свідоцтва про право власності на автозаправну станцію з мийкою, виданого Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації 13.01.1999р., Товариству з обмеженою відповідальністю фірмі "Леки" (м. Дніпропетровськ) на праві колективної власності належить автозаправна станція з мийкою: будівля операторської з мийкою (літ. А-1, А1-1) загальною площею 145, 8 кв.м, №1 –резервуарний парк, №2 –4 колонки, №3 –навіс, №4 –очисні споруди, №5 - маслоуловлювач, розташована в м. Дніпропетровську по вул. Набережній Леніна, 3, в подальшому назва вулиці змінена –Набережна Заводська, 3, про що свідчить відмітка на свідоцтві від 18.04.2006р. Комунального підприємства „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації” Дніпропетровської обласної ради.

На підставі договору № 7-юр оренди автозаправної станції від 01.07.2003р. за актом приймання передачі від 01.07.2003р. Товариство з обмеженою відповідальністю „УТН-Восток" (м. Донецьк) отримало у Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Леки" (м. Дніпропетровськ) в строкове платне володіння та користування комплекс автозаправної станції по вул. Набережна ім. В.І. Леніна, 3 в м. Дніпропетровськ. Отриманий в оренду об’єкт є частиною відособленого господарського комплексу, за виключенням мийки легкових автомобілів (п.1.1. договору). На отриманій відповідачем в оренду автозаправній станції розташовані будівля операторської (літ. А-1), два острівки паливних колонок (№2), острівок паливних резервуарів (№1), очисні споруди (№4,5), ємність одного паливного резервуара –16 куб.м, всього 4 резервуара, 3 –для зберігання бензину, 1 –для зберігання дизельного палива, пропускна здатність автозаправної станції –60 авт./ч, 500 авт./день (п.1.2. договору).

Згідно п.10.1. договору оренди від 01.07.2003р. строк його дії шістдесят місяців, починаючи з 01.07.2003р.

Також, матеріали справи містять додаткову угоду № 1 до договору оренди від 01.07.2003р., згідно якої п.10.1. договору викладений в новій редакції, а саме: строк дії договору з 01.07.2003р. по 31.03.2006р. включно.

21.04.2006р. Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Леки", як орендодавець, та Товариство з обмеженою відповідальністю "УТН-Дніпро" (м. Дніпропетровськ), як орендар, уклали договір оренди нежитлової будівлі, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування комплекс автозаправної станції по вул. Набережній Заводській, буд. 3 в м. Дніпропетровську. За названим договором об’єкт оренди представляє собою частину відособленого господарського комплексу, за виключенням мийки легкових автомобілів (п.1.1. договору). Характеристика об’єкта оренди: на автозаправній станції розташовані будівля операторської (літ. А-1), два острівки паливних колонок (№2), острівок паливних резервуарів (№1), очисні споруди (№4,5), ємність одного паливного резервуара –16 куб.м, всього 4 резервуара, 3 –для зберігання бензину, 1 –для зберігання дизельного палива, пропускна здатність автозаправної станції –60 авт./ч, 500 авт./день (п.1.3. договору). В п.1.7. договору зазначено, що орендодавець гарантує, що об’єкт оренди до моменту укладання цього договору нікому іншому не проданий, не подарований, не переданий як внесок до статутного фонду юридичних осіб, іншим способом не відчужений, не заставлений, під забороною відчуження (арештом) не перебуває, судового спору щодо нього, податкової застави, прихованих недоліків, а також прав у третіх осіб (в тому числі за договорами оренди, найму чи шлюбним контрактом) як в межах, так і за межами України немає. Згідно п.11.1. договору оренди від 21.04.2006р. договір укладений строком на тридцять шість місяців, починаючи з 21.04.2006р., та діє до 21.04.2009р.

Договір оренди від 21.04.2006р. нотаріально посвідчений, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за номером 1270880.

За актом приймання-передачі, як цього вимагає п.3.4. договору від 21.04.2006р., об’єкт оренди третьою особою позивачу не передавався.

Позивач посилається на ті обставини, що після закінчення строку дії договору оренди від 01.07.2003р., тобто після 31.03.2006р., відповідач орендоване приміщення не звільнив, продовжує ним користуватися, чим позбавив позивача, як законного орендаря, реалізувати свої права щодо орендованого майна, що і є причиною спору.

Згідно ст. 258 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору оренди від 01.07.2003р., строк договору майнового найму визначається за погодженням сторін, якщо інше не встановлено діючим законодавством.

Згідно ч.1 ст. 763 ЦК України (редакція 2003 року) договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Рішенням господарського суду Дніпропетровського області від 01.03.2007р. у справі № 38/146 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „УТН-Восток” до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми „Леки” про визнання договору дійсним, додаткової угоди до договору недійсною, та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми „Леки” до Товариства з обмеженою відповідальністю „УТН-Восток”, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю „УТН-Дніпро”, про визнання договору оренди припиненим, яке набрало законної сили, додаткова угода № 1 до договору оренди автозаправної станції № 7-юр від 01.07.2003р. між Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою „Леки” та Товариством з обмеженою відповідальністю „УТН-Восток” визнана недійсною, в зустрічному позові Товариства з обмеженою відповідальністю фірмою „Леки” про визнання договору оренди автозаправної станції, яка знаходиться за адресою: вул. Набережна Заводська, 3 в м. Дніпропетровську, № 7-юр від 01.07.2003р. припиненим в зв’язку із закінченням строку, на який його було укладено, та про зобов’язання Товариства з обмеженою відповідальністю „УТН-Восток” передати за актом приймання-передачі Товариству з обмеженою відповідальністю фірмі „Леки” автозаправну станцію відмовлено.

З огляду на викладене, строк дії договору № 7-юр оренди автозаправної станції від 01.07.2003р. на час звернення позивача з позовом та вирішення спору по суті не закінчився. Отже, спірний об’єкт оренди перебуває в правомірному користуванні відповідача.

За таких обставин відсутні правові підстави щодо зобов’язання відповідача здійснити передачу за актом приймання-передачі третій особі автозаправну станцію та щодо зобов’язання відповідача звільнити автозаправну станцію від своїх працівників та власного майна.

Слід зазначити, що відповідно до умов договору оренди нежитлової будівлі від 21.04.2006р., позивачу не передавалося третьою особою в оренду рухоме майно: метршток (1 шт.) та калібрований мірник об’ємом 10л (1 шт.). Приведене майно не було предметом передачі в оренду третьою особою і відповідачу за договором № 7-юр оренди автозаправної станції від 01.07.2003р. Тому вимоги позивача щодо названого майна не ґрунтуються на фактичних обставинах справах та, відповідно, законодавстві.

Крім того, обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не ґрунтується на законодавстві, яке регулює спірні відносини.

Так, згідно ст. 769 ЦК України передання речі у найм не припиняє та не змінює прав на неї третіх осіб. При укладенні договору найму наймодавець зобов'язаний повідомити наймача про всі права третіх осіб на річ, що передається у найм. Якщо наймодавець не повідомив наймача про всі права третіх осіб на річ, що передається у найм, наймач має право вимагати зменшення розміру плати за користування річчю або розірвання договору та відшкодування збитків.

З урахуванням викладеного вище, позовні вимоги заявлені неправомірно та не підлягають задоволенню.

Також, з урахуванням викладеного суд відхиляє доводи позивача та третьої особи.

Не підлягає задоволенню клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову. Позивачем не мотивована та не доведена шляхом надання належних доказів наявність підстав, зазначених в ст. 66 ГПК України, для вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 66, 67, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові –відмовити.

Судові витрати віднести на позивача.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „УТН-Дніпро” (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 12, оф. 514, ідентифікаційний код 34228588) зайво сплачене згідно платіжного доручення № 16 від 28.04.2006р., яке знаходиться в матеріалах справи, державне мито в сумі 17 (сімнадцять) грн. 00 коп., про що видати довідку.

Суддя Л.А.Коваль

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України, - 23.05.2008р.