ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.08 Справа № 22/76/08

Суддя Скиданова Ю.О.

За позовом: Казенного підприємства “Запорізький титано - магнієвий комбінат”

(69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 18)

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю “Ц.Е.С. –Україна”

(69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 180, інститут Титана)

про стягнення 591,20 грн.

Суддя Скиданова Ю.О.

Представники сторін:

від позивача: Ушакова О.Є., довіреність № 16 від 05.05.2008р.

від відповідача: не з’явився

СУТНІСТЬ СПОРУ

Заявлені позовні вимоги про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю “Ц.Е.С. –Україна” на користь казенного підприємства “Запорізького титано –магнієвого комбінату”591,20 грн. основного боргу з урахуванням індексу інфляції на підставі договору № 101 від 18.05.2001 р. на приймання фекальних стоків.

Ухвалою суду від 06.06.2008 р. порушено провадження у справі № 22/76/08, судове засідання призначено на 01.07.2008 р.

У судовому засіданні 01.07.2008 р. розгляд справи завершено, відповідно до ст. 85 ГПК України суддею оголошено вступну та резолютивну частини рішення за згодою представника позивача.

За клопотанням позивача розгляд справи проводився без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, обґрунтовує їх ст.ст. 526, 625 ЦК України, ст. 175, 193 ГК України, ст.ст. 2, 12, 54, 57 ГПК України, Законом України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, нормами Договору № 101 від 18.05.2001 р., та підтримує їх з підстав, що викладені в позовній заяві, пояснив суду, що 18.05.2001 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 101 на приймання фекальних стоків, у відповідності п.1 позивач зобов’язався надати відповідачу послуги з приймання фекальних стоків.

Позивач стверджує, що відповідач свої зобов’язання за Договором не виконав, виставлені рахунки-фактури за період з 12.11.2007 р. по 12.12.2007 р. на загальну суму 537,94 грн. не оплатив.

Позивач, посилаючись на ст. 625 ЦК України вказує, що відповідач зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Таким чином, за підрахунками позивача, стягненню з відповідача підлягає 53,26 грн. втрат від інфляції.

Відповідач у судове засідання 01.07.2008 р. не з’явився, ухвалу суду по справі № 22/76/08 від 06.06.2008 р. не виконав, відзив та інші витребувані судом документи не надав, свого повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки у судове засідання не повідомив.

Згідно з п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідач по справі № 22/76/08 є юридичною особою, таким чином, згідно зі ст. 28 ГПК України, керівник підприємства зобов’язаний був направити компетентного представника в судове засідання, чи сам прийняти участь в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за необхідне розглянути спір за наявними у справі матеріалами в межах строку, передбаченого ст. 69 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив, що правовідносини сторін врегульовані договором № 101 від 18.05.2001р. (надалі Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору позивач приймає протягом 2001 р. фекальні стоки у розмірі 1574 м3/год. а відповідач відповідно до п. 4 Договору сплачує послуги за прийняття фекальних стоків за фактичною вартістю.

Прийняте на себе зобов’язання позивач виконував в повному обсязі, що підтверджується щомісячними актами здачі-приймання наданих послуг, а саме: б/н від 31.10.2007 р., б/н від 30.11.2007 р., б/н від 31.12. 2007 р., складеними позивачем та відповідачем

Згідно з п. 5 Договору оплата прийнятих фекальних стоків за вказаний період здійснюється відповідачем протягом 10 днів з моменту виставлення позивачем рахунку.

На виконання порядку оплати вартості наданих послуг позивач щомісяця надавав відповідачу рахунки-фактури, а саме: №Ф-07-842 від 12.11.07р., №Ф-07-924 від 12.12.07р., №Ф-08-31 від 11.01.08р. на загальну суму 537,94грн. (копії в матеріалах справи).

Статтею ст. 193 ГК України, зокрема п.п. 1, 7 встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Цивільний кодекс України, ст. 526 якого передбачає, що обов’язки повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк у відповідності із вказівкою закону або договору.

У відповідності до п.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що у порушення вищевикладених вимог відповідач не виконав свої обов’язки по оплаті послуг з приймання фекальних стоків. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з приймання фекальних стоків складає 537,94 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач свої зобов’язання по договору виконав неналежним чином, документальних доказів погашення боргу суду не надав. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 537 грн. 94 коп. основного боргу обґрунтована, підтверджується матеріалами по справі та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

За загальний період з 01.02.2008 р. по 01.05.2008 р. позивачем за прострочення грошового зобов’язання нараховано відповідачу 53,26 грн. втрат від інфляції. Розрахунок зазначеної суми перевірено у судовому засіданні та визнано таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Ц.Е.С. – Україна” (69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 180, Інститут Титана (кімн.209), р/р 1 в АБ “Металург”, МФО 313582, ) на користь казеного підприємства “Запорізький титано –магнієвий комбінат” (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 18, р/р 5287 в Орджонікідзевському безбалансовому відділенні філії “Відділення Промінвестбанку в м. Запоріжжі, МФО 313355, ) 537 (п’ятсот тридцять сім) грн. 94 коп. - основного боргу, 53 (п’ятдесят три) грн. 26 коп. інфляційних втрат, 102 (сто дві) 00 коп. - витрат на сплату державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн.. 00 коп. витрат на ІТЗ судового процесу. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 07.07.2008 р.

Суддя Ю.О. Скиданова