Кіровоградської області
УХВАЛА

"24" липня 2008 р.                                                  Справа № 4/210

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І. розглянувши справу № 4/210

за позовом: приватного підприємства "Фінансово-промислова компанія "Нафто Газ Сервіс", м. Київ, пров. Куренівський, 19/5,

до відповідача: сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Родина", Кіровоградська область, Долинський район, с. Березівка, вул. Жовтнева,

про стягнення 6100 грн.

Представники сторін:

Від позивача - Мацюк М.І., довіреність № 806 від 27.06.2008 року;

Від відповідача - участі не брали. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені у відповідності до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України (вих. № 18196 від 10.07.2008 року).

Суть спору:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 6100 грн. заборгованості по оплаті наданих послуг і судових витрат на користь позивача.

Передбачені ст. 77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини між учасниками спору виникли на підставі укладеного 04.11.2005 року в с. Антонівка договору № 119/2 на проведення газопроводу, предметом якого сторони в результаті вільного волевиявлення визначили умови проведення господарських операцій по виготовленню, проведенню та введенню в експлуатацію розподільчого газопроводу з дворовим вводом до надомного регулятора згідно до існуючих вимог, без виконання земляних робіт, за адресою с. Антонівка тваринницька ферма СТОВ “Родина”.

Згідно до п. 3.1 договору вартість робіт за договором складає 7100 грн. включаючи ПДВ в розмірі 1183 грн. 33 коп. При укладанні договору сторони взяли на себе обопільні зобов'язання щодо виконання умов договору, зокрема згідно до п. 2.1.2 замовник (відповідач по справі) зобов'язався провести попередню оплату на розрахунковий рахунок виконавця (позивач по справі), а згідно до п. 2.2.3 договору виконавець зобов'язався забезпечити проведення розподільчого газопроводу і дворового вводу, згідно до Акту здачі закінченого будівництвом об'єкту. Крім того, згідно до п. 3.2 договору до повного проведення розрахунків, власником газопроводу є виконавець. Згідно до п. 6.1 договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання та проведення попередньої оплати і діє до 04.10.2006 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Умови договору підписані повноважними представниками сторін без будь-яких заперечень чи зауважень, а їх підписи скріплено відтисками печаток підприємств.

Відповідно до п. 3.4.1. „Інструкції про порядок видачі міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям, господарським об'єднанням та громадянам дозволів на право відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів, а також порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, та затвердження Умов і правил провадження діяльності з відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів”, яка затверджена наказом МВС України № 17 від 11.01.1999 р. та зареєстрована в Мін’юсті України 28.04.1999 р. за № 264/3557, відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю користування ними покладається на керівників підприємств, установ і організацій, господарських об'єднань, суб’єктів господарської діяльності. Позивач та відповідач не надали доказів того, що печатку було втрачено або викрадено.

Відповідачем не виконано вимоги суду викладені в ухвалах від 28.05.2008 року та від 08.07.2008 року щодо надання до суду пояснень чи можливих заперечень по суті позовних вимог, а направлена відповідачу поштова кореспонденція повернута до суду з відміткою установи поштового зв'язку про те, що відповідач відмовився від отримання поштової кореспонденції (а.с. 21) та про те, що адресата не розшукано. Вказана поштова кореспонденція направлялась судом за вказаною позивачем в позовній заяві адресою - Кіровоградська область Долинський район с. Березівка вул. Жовтнева, яка значиться згідно довідки Головного управління статистики в Кіровоградській області (а.с. 22). Крім того, господарським судом враховується, що аналогічним чином з відміткою установи поштового зв'язку про відмову адресата від отримання поштової кореспонденції позивачу повернуто його претензію про проведення оплати вартості проведених робіт на суму 6100 грн. вих. № 504 від 21.04.2008 року (а.с. 18-19).

Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Водночас, законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із ст. 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах. В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Судом першої інстанції було надіслано процесуальні документи за адресою відповідача, зазначеною у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України станом на 04.06.2008 року, наданій Головним управлінням статистики у Кіровоградській області.

Враховуючи викладені обставини, господарський суд прийшов до переконання про можливість розглянути справу за наявними у справі матеріалами, оскільки відкладення розгляду справи можливе згідно до ст. 77 ГПК України лише в межах передбаченого ст. 69 ГПК України двохмісячного строку розгляду справи, який закінчується.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач обґрунтовує свої позовні вимоги посиланням на приписи ст. 193 ГК України щодо порядку виконання господарських договорів та застосування до виконання господарських договорів відповідних положень Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом. Крім того, посилаючись на приписи ст.ст. 610, 612, 629 ЦК України позивач просить визнати відповідача боржником, який прострочив виконання зобов'язання та стягнути заборгованість в розмірі 5370 грн. і судові витрати.

Проаналізувавши правовідносини між учасниками спору та надавши їм правову оцінку, господарський суд прийшов до переконання, що на підставі наданих позивачем документів неможливо прийняти обґрунтоване рішення по суті позовних вимог, оскільки з матеріалів справи вбачається, що Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 06.10.2005 року комісією до складу якої входили представник позивача Кононов І.А. як генеральний підрядник та замовник Березівський сільський голова Заїка В.Г. проведено приймання виконаних в період з червня 2004 року по серпень 2005 року робіт по прокладанню газопроводу довжиною 11118 м. та 121 газових відводів мережі середнього тиску із дворовими відводами с. Антонівка та с. Березівка Долинського району. Однак, представник відповідача не приймав участі в роботі вказаної комісії і в акті приймання робіт не значиться відвід до надомного регулятора тваринницької ферми СТОВ “Родина”. Вказаний акт не має будь-якого відношення до спірного договору від 04.11.2005 року, оскільки згідно акта були передані роботи, що були проведені з червня 2004 року по серпень 2005 року, а договір було підписано пізніше, тобто 04.11.2005 року. Представник позивача прибув в судове засідання 24.07.2008 року, але не виконав без поважних причин вимогу суду про представлення до суду доказів про передачу виконаних робіт повноважному представнику відповідача (акти форми КБ-2В, інших актів приймання-передачі робіт, розрахунок суми заборгованості виходячи з визначеної договором та актами приймання-передачі виконаних робіт обсягів та акти звірки взаєморозрахунків.

Натомість, представник позивача звернувся до суду з клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду до усунення обставин, що перешкоджають розгляду справи на даний час, зокрема до підписання актів форми КБ-2В.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає за можливе задовольнити клопотання позивача та залишити позов без розгляду, оскільки позивачем без поважних причин не подано витребувані судом матеріали, необхідні для вирішення спору, без дослідження яких неможливо прийняти обґрунтоване рішення.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому господарським судом враховується, що відповідно до спільного наказу Міністерства статистики України і Державного комітету України у справах містобудування та архітектури № 26/5 від 27.01.1997 року “Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку капітального будівництва” (в редакції яка діяла на жовтень-листопад 2005 року) були затверджені типові форми первинних облікових документів і введені в дію з січня 1997 року: № КБ 2в “Акт приймання виконаних підрядних робіт”, № КБ-3 “Довідка про вартість виконаних підрядних робіт та витрат” № 4-А “Довідка про вартість проектно-вишукувальних робіт”. Дія типових документів зазначених форм була розповсюджена на об'єднання, підприємства та організації всих форм власності та господарювання, розташованих на території України, що виконують будівельно-монтажні, будівельно-ремонтні, проектно-вишукувальні роботи (п.п. 1, 2 Наказу). Акт приймання виконаних підрядних робіт складається для розрахунку за виконанні будівельні роботи. Акт складається у двох примірниках (для підрядника і замовника) на основі журналу виконаних робіт (форма № КБ-6). Таким чином, підтвердженням факту виконаних робіт є акт приймання виконаних робіт форми № КБ-2В. Зазначені акти не були складені та підписані сторонами.

Господарський суд не приймає до уваги та розцінює як докази, що не мають відношення до суті спору надану позивачем угоду по газифікації населеного пункту в розстрочку по програмі “Газ-вода в кредит” від 23.08.2004 року укладену сільським головою від імені громади сіл Антонівка та Березівка Долинського району Кіровоградської області та фінансово-промисловою компанією “Нафто Газ Сервіс” та довідкою про вартість виконаних робіт за квітень 2007 року форми КБ-3 на загальну суму 23513 грн., оскільки вказані документи не мають відношення до предмету спору, а позивачем не доведено наявність зобов'язання відповідача щодо проведення часткової оплати виконаних робіт за вказаним актом приймання - передачі робіт. Крім того, як вбачається із вказаної угоди та актів приймання-передачі робіт замовником виступає громада сіл в особі сільського голови, а відповідачем по справі позивач визначив сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю “Родина”. Згідно до визначеного порядку проведення господарських операцій, передбаченого Законом України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” та Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року “Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку”, єдиним належним та допустимим доказом здійснення господарської операції може бути саме первинний документ з суворо визначеними Законом реквізитами: назвою підприємства, установи від імені якої складено документ, назвою документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища, підписи осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і складання первинного документа, особистий підпис або інші дані, які дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у господарській операції.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України, державне мито у спорі та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача повністю, але не стягуються оскільки були ним сплачені при зверненні з позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 86, 87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позов залишити без розгляду.

Ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутись з ним до господарського суду в загальному порядку.

Копію ухвали направити сторонам, зокрема відповідачу за адресою: 28500, Кіровоградська область, Долинський район, с. Березівка, вул. Жовтнева.

Суддя                                                                          Ю. І. Хилько