ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 35/108

05.05.08

За позовом Приватного підприємства «Вагова компанія «Міка»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКЛ»

про стягнення 15 058,39 грн.

Суддя М.Є. Літвінова

Представники:

Від позивача:          не з’явились

Іванченко А.П. –предст. за довір. №100 від 21.03.08р.;

Бугаєнко Г.Я. –предст. за довір. №100 від 21.03.08р.

(були присутні в судових засіданнях 24.03.08р, 09.04.2008р., 23.04.08р.)

Від відповідача: не з’явились

Кириченко О.Л. –предст. за довір. №1 від 30.01.08р. (був присутнім в судових засіданнях 24.03.08р, 09.04.2008р., 23.04.08р.)

Рішення прийняте 05.05.2008р., на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв‘язку з оголошеною в судовому засіданні перервою з 23.04.2008р. по 05.05.2008р.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного підприємства „Вагова компанія „Міка” до Товариства з обмеженою відповідальністю „ДКЛ” про стягнення з відповідача 15 058,39 грн. збитків та судові витрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2008р. порушено провадження у справі №35/108, розгляд справи призначений на 24.03.2008р.

В судовому засіданні 24.03.2008 року представниками позивача було надав суду документи на часткове виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/108 від 04.03.2008р.

Представником відповідача було надано суду відзив на позов з додатками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2008р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладений на 09.04.2008р.

В судовому засіданні 09.04.2008р. представником позивача було надано документи на виконання вимог ухвали суду №35/108 від 24.03.2008р.

Представник позивача підтримав позов та просив суд задовольнити останній в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, та просив суд відмовити в задоволенні останнього. Крім того, відповідачем було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2008р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладено на 23.04.2008р.

В судовому засіданні представником відповідача було подану письмову заяву про застосування строку позовної давності.

Судом оголошено про закінчення розгляду справи по суті та оголошено перерву до 05.05.2008р., для дослідження матеріалів справи та прийняття рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Приватним підприємством «Вагова компанія «МІКА»(надалі позивач) було придбано у Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКЛ»(надалі відповідач) два комплекти контролерів вагових типу 920і з мережовими платами Ethernet (надалі обладнання).

Придбання вищевказаного обладнання, підтверджується наявними в матеріалах справи, копіями платіжного доручення №1267 від 14.12.2005р. на суму 26796,00 грн. та видаткової накладної №РН-0013 від 21.02.2006р.

За твердженням позивача придбане обладнання було встановлено на підприємстві третьої особи ВАТ «Азот», що підтверджується копією накладною від 22.02.2006 року №1176.

Через три місяці використання вищезазначеного обладнання одна з мережевих плат Ethernet вийшли із строю, по що позивачем було повідомлено відповідача.

14.07.2006р. відповідач направив листа №157/п, в якому зазначив, що факт гарантійного ремонту (заміни) мережевої плати не встановлений, проте останній готовий надати допомогу та відправити спеціаліста для усунення причин відмови в роботі мережевої плати. Крім того, відповідачем було вказано, що загальна вартість робіт спеціаліста становить 1500,00 грн. Для виїзду спеціаліста необхідно передоплата не менше 500,00 грн.

18.07.2006р. позивачем було сплачено вказану передоплату, що підтверджується копією платіжним дорученням №642.

Представник відповідача прибув на ВАТ «Азот»та встановив факт виходу з ладу мережевої плати, проте заміну останньої не здійснив.

В листі №306 від 27.07.2006р., відповідач повідомив, що для встановлення причини не роботи мережевої плати, останньому необхідно направити її виробнику.

Як вказує позивач, в подальшому неодноразово звертався до відповідача, як в усній, так і в письмовій формі, з проханням виконати гарантійні зобов’язання.

Проте, відповідач не відреагував на звернення позивача.

Визнаючи відповідальність перед своїм замовником, позивач був вимушений придбати мережеву плату, замість неробочої, у іншого постачальника (копія рахунку №1173 та накладної на отримання від 08.11.2006р. №509 в матеріалах справи).

Зазначені обставини, призвели до того, що замовник ВАТ «Азот», за порушення термінів вводу до експлуатації обладнання з причин постачання вказаного обладнання з боку позивача, яке виявилось непридатним для використання, наклав на останнього штрафні санкції в розмірі 9 518,19 грн.

Враховуючи наведене позивач просить суд стягнути з відповідача суму збитків в розмірі 15 058,39 грн. з яких: вартість додатково придбаної плати в сумі 2 802 грн., 500,00 грн. –передоплати сплаченої за виїзд спеціаліста відповідача, витрати на службові відрядження, які поніс позивач в розмірі 2 238,20 грн., суму сплаченого позивачем штрафу в розмірі 9 518,19 грн.

Відповідач проти позову заперечував (відзив на позов), та керуючись ст. 680, 681 Цивільного кодексу України, просив суд застосувати строк позовної давності.

Позивач у своїх запереченнях на відзив на позов, посилався на те, що останній звертався до Господарського суду з позовом, проте 06.07.2007р. Ухвалою господарського суду м. Києва №05-5-1/9563 позов було повернуто без розгляду на підставі пп. 1,2,3, 4,6,10 ст. 63 ГПК України.

Враховуючи вищевикладені обставини, позивач стверджує, що перебіг позовної давності був перерваний, а позовна заява була надіслана до суду в межах гарантійного строку, зазначеного в рахунку від 17.11.2005р. №СФ-0000074.

З огляду на викладене, позивач просить суд визнати причину пропуску строку позовної давності поважною.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність –це строк, у межах якого особа може звернутись з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.680 Цивільного кодексу України, якщо на товар встановлений гарантійний строк, покупець має право пред’явити вимогу у зв’язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього товару.

До вимог у зв’язку з недоліками проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюється від дня виявлення недоліків у межах строків, встановлених статтею 680 цього кодексу, а якщо на товар встановлено гарантійний строк (строк придатності), - від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (строку придатності) (ст. 681 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем було продано обладнання 21.02.2006р.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (п.1 ст.261 Цивільного кодексу України).

Недоліки були виявлені позивачем 22.06.2006р., гарантійний строк на мережеву плату Ethernet TCP/IP дорівнює 12 місяцям з дати поставки, а саме до 21.02.2007р.

Таким чином, строк в межах якого позивач мав право пред’явити вимогу у зв’язку з недоліками товару сплив 22.06.2007р.

Посилання позивача на те, що перебіг позовної давності був перерваний у зв’язку з поверненням позовної заяви Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.07.2007р. №05-5-1/9563 без розгляду на підставі пп.. 1,2,3, 4,6,10 ст. 63 ГПК України, що на думку останнього є поважною причиною пропуску строку позовної давності, судом до уваги не можуть бути прийняті з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ст. 267 Цивільного кодексу України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Поважними слід визнати тільки такі причини, за яких кредитор проявляв належну дбайливість про захист свого порушеного права, але не міг своєчасно заявити позов з причин, які від нього не залежали та не знаходились під його контролем.

Як вбачається з матеріалів справи Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.07.2007р. №05-5-1/9563, було повернуто без розгляду на підставі пп. 1,2,3,4,6,10 ст. 63 ГПК України, позовні матеріали позивача, проте повторно до суду останній звернувся 26.02.2008р., що підтверджується відміткою Господарського суду міста Києва з вхідним номером №4407, тобто через вісім місяців.

Враховуючи наведене, позивачем не було надано належних доказів на підтвердження того, що останнім вживались необхідні заходи щодо захисту свого порушеного права.

Відповідно до п. 4 ст.267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача 15 058,39 грн. шкоди задоволенню не підлягають.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя М.Є. Літвінова