ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2008 р. Справа № 38/176-08

вх. № 4894/5-38

Суддя господарського суду Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Мусийко А.А. за довір . б/н від 10.08.2008 р.,

Представник відповідача:не зявився

3-ї особи КРУ в Харківській області - Борозняк О.М. дов. №25-22/4933 від 28.07.2005 р., Демиденко Н.О. 25-22/204 від 15.01.2008 р.,

відповідача - не з"явився,

розглянувши справу за позовом Комунального підприємства "Обласний спортивний комплекс "Металіст" м.Харків

до Дочірнього підприємства "Синтез" ТОВ "Прогрес", смт. Нова Водолага

про стягнення 6491,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішення виноситься 15.08.2008 р., оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Позовні вимоги Комунального підприємства «Обласний спортивний комплекс «Металіст» м. Харків полягають у стягненні на його користь з відповідача, - Дочірнього підприємства «Синтез» Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» с. Нова Водолага, Харківської області 6491 грн. 00 коп. зайво отриманих відповідачем грошових коштів. Позов обґрунтовано безпідставним перевищенням відповідачем витрат при проведення робіт за договором з позивачем, що було встановлено КРУ в Харківській області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.07.2008 р. Контрольно-ревізійне управління у Харківській області було залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Представники позивача та третьої особи позовні вимоги підтримують.

Відповідач відзиву на позов не подав, його представник в судове засідання не з’явився. Про час і місце судового засідання відповідачу за його адресою було належним чином повідомлено. Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вправі розглянути справу без сторони (її представника) за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи, суд встановив наступне:

Між сторонами було укладено договори підряду № 7 від 11.08.2005 р. на суму 23 282.00 грн. (з ПДВ) на виконання робіт по ремонту покрівлі щитових підстанцій веж №1.4 південної трибуни стадіону «Металіст», договір підряду № 17 від 13.09.2005 р. на суму 2 540,00 грн. (з ПДВ) на виконання робіт по поточному ремонту покрівлі павільйону (складу) та прохідної стадіону «Металіст», договір підряду № 39/юр від 20.04.2006 р. з додатками до нього № 1 та № 2 на загальну суму 262 481,00 грн. (з ПДВ) на виконання робіт з поточного ремонту залу футболу, туалету, улаштування зовнішньої каналізації туалету стадіону «Металіст» (далі – договори), роботи за якими були прийнято позивачем та оплачено в сумі 266169,60 грн., що вбачається з акту планової ревізії КРУ №281-20/101 від 28.12.2007 р. та наданих позивачем копій платіжних доручень і банківських виписок за період з серпня 2005 р. по серпень 2006 р..

У вказаному акті, на який посилається позивач в обґрунтування позову, встановлено завищення ДП «Сінтез» ТОВ «Прогрес» вартості виконаних ними робіт на загальну суму 6 491,00 грн. (з ПДВ), що полягає в необґрунтованому включенні відповідачем у вартість робіт за договорами витрат з експлуатації машин і механізмів, невірному застосуванню розцінок та невірному визначенні обсягів виконаних робіт.

Ст. 6 Закону України «Про ціни і ціноутворення» встановлено, що в народному господарстві застосовуються вільні ціни і тарифи, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи. При чому, вільні ціни і тарифи встановлюються на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів (ст. 7 вказаного закону). Державне регулювання цін і тарифів здійснюється шляхом встановлення: державних фіксованих цін (тарифів); граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін і тарифів (ст. 8 вказаного закону). Згідно ст. 9 Закону України «Про ціни і ціноутворення» державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи встановлюються на ресурси, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, на товари і послуги, що мають вирішальне соціальне значення, а також на продукцію, товари і послуги, виробництво яких зосереджено на підприємствах, що займають монопольне (домінуюче) становище на ринку. Державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи встановлюються державними органами України.

Згідно ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

У відповідності до ст. 33 господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем та третьою особою на його стороні не надано суду доказів на підтвердження того, що ціни за договорами сторін були встановленими або врегульованими державою.

Оплачуючи роботи за договорами, позивач тим самим виконував взяті на себе зобов’язання, які в силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України повинні виконуватись суб’єктами господарювання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України ( 435-15 ) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При здійсненні контрольних обмірів фахівцями КРУ в Харківській області складались акти контрольного обміру №1 від 10.12.2007 р. та №2 від 11.12.2007 р., що були підписані виконробом відповідача Туренко І.О., в яких відображено наявність низки відступів в меншу сторону від показників, відображених сторонами в довідках форми КБ-2, що складались сторонами обопільно при прийнятті виконаних робіт. Такі відступи були знайдені перевіряючи в площах виконаних робіт, товщині (стяжка)сторону. Крім того, в акті контрольного обміру №2 від в 11.12.2007 р. було відображено відсутність 4,0 м. кв. улаштування покриття із листового заліза.

З огляду на посилання в акті перевірки КРУ в Харківській області № 281-20/101 від 28.12.2007 р. на невірне визначення сторонами в договорах обсягів виконаних робіт, що вимірювались при вказаній перевірці, ухвалою господарського суду від 31.07.2008 р. позивача та КРУ в Харківській області було зобов’язано надати суду докази повірення вимірювальних приладів, за допомогою яких здійснювалось вимірювання при складанні акту перевірки №281-20/101 від 28.12.2007 р..

Таких доказів суду позивачем та третьою особою не подано.

Згідно ч. 2 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

З огляду на викладене, та враховуючи, що відомості, зазначені в акті перевірки КРУ в Харківській області про перевищення витрат та обсягів виконаних робіт не відповідають обопільно визначеними сторонами обсягам та витратам при прийнятті виконаних робіт, враховуючи сплив значного проміжку часу від прийняття робіт позивачем та часом перевірки, а також очевидну можливість позивача виявити недоліки в виконаних роботах відповідача при звичайному способі їх прийняття, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову.

Судові витрати у справі підлягають залишенню за позивачем..

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя Жельне С.Ч.