СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.08                                                                                 Справа № 8/600

Суддя господарського суду Луганської області Середа А.П., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотеп», місто Львів,

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Тиск-Плюс», місто Луганськ,

2.Приватного підприємства «Фест», місто Луганськ, -

про стягнення 5561 грн. 71 коп.,

при секретарі судових засідань Качановській О.А.,

в присутності представників сторін:

від позивача –не з’явився;

від 1-го відповідача –не з’явився;

від 2-го відповідача –не з’явився, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача - Приватного підприємства «Фест»(далі –ПП «Фест», - 2-й відповідач) боргу за поставлені на його користь поліграфічні товари у сумі 5561,72 грн., а також судових витрат у сумі 220,00 грн. (державного мита у сумі 102,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.).

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено з 24 грудня 2007 року до 15 січня 2008 року –у зв’язку з неявкою сторін.

Ухвалою суду від 15.01.08 року до участі у справі в якості 1-го відповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Тиск-Плюс»(далі –ТОВ «Тиск-Плюс», - 1-й відповідач), у зв’язку з чим ПП «Фест»визнано 2-м відповідачем.

Відповідно до ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено з 15 до 29 січня 2008 року, з 29 січня до 15 лютого 2008 року та з 15 лютого до 29 лютого 2008 року –у зв’язку з неявкою відповідачів.

До судового засідання, призначеного на 29.02.08 року, сторони не прибули.

Позивач неодноразово звертався до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (вих. №0602/1 від 06.02.08 року; вих. №2602/1 від 26.02.08 року), щоразу повідомляючи суд про повне підтримання своїх позовних вимог.

Обидва відповідачі відзиви на позов та витребувані судом документи до суду не надали, позов не оспорили, до судового засідання не прибули, участь у ньому своїх представників не забезпечили, про причини неявки до суду не повідомили, з заявами про розгляд справи по суті за їх відсутності до суду не надали, - хоча кожен з них належним чином поставлений до відома про дату, час та місце судових слухань.

Такого висновку суд дійшов з огляду на наступне.

Юридичною адресою 1-го відповідача (ТОВ «Тиск-Плюс») є місто Луганськ, вул.Сент-Етьєнівська, 40, кім. 24, що підтверджується довідкою державного реєстратора виконавчого комітету Луганської міської ради АВ №026942 від 09.02.08 року, - на яку судом 17.01.08 року за вих. №59; 30.01.08 року за вих. №68 та 18.02.08 року за вих. №113 спрямовано ухвали про призначення справи до судових слухань.

Оператором поштового зв’язку повернуто до суду усі ці поштові відправлення з службовою позначкою «організація не значиться».

Юридичною адресою 2-го відповідача (ПП «Фест»), згідно матеріалам справи, є місто Луганськ, вул. Руднєва, 109-а.

Судом на цю адресу 14.12.07 року за вих. №2059; 17.01.08 року за вих. №59; 29.01.08 року за вих. №68 спрямовано ухвали суду про призначення справи до судових слухань.

Оператором поштового зв’язку всі ці поштові відправлення повернуті до суду з службовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

13.02.08 року від державного реєстратора виконкому Луганської міськради надійшла довідка АВ №026950 від 09.02.08 року, згідно якій юридичною адресою ПП «Фест»є місто Луганськ, вул. К.Маркса, 1-а. кім. 2.

Судом 18.02.08 року за вих. №113 на цю адресу спрямовано ухвалу суду про призначення справи до судового слухання, однак оператором поштового зв’язку це поштове відправлення, а також письмове повідомлення про його вручення на час розгляду справи до суду не повернуто.

З матеріалів справи (договір переведення боргу №1405/01 від 14.05.07 року та ін.) вбачається, що директором обох підприємств-відповідачів є одна і та ж особа –громадянин Курганський О.А.

Будь-які інші дані щодо юридичної адреси та місцезнаходження обох відповідачів у справі відсутні.

Згідно ст. 93 Цивільного кодексу місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу чи особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи або закону виступають від її імені, - судом саме на цю адресу було спрямовано вищеназвані поштові відправлення.

У зв’язку з викладеним суд керується частиною 1 пункту 132 Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.02 року №1155, - в якому сказано, що поштові відправлення можуть бути повернені об’єктом поштового зв’язку за зворотною адресою у разі письмової заяви відправника, письмової відмови адресата, смерті адресата (одержувача), неможливості вручення через відсутність адресата (одержувача) чи закінчення встановленого терміну зберігання.

З матеріалів справи вбачається, що жодної з вищеперелічених підстав для повернення поштових відправлень до суду - немає.

З огляду на викладене суд вважає, що ним вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце судових слухань.

Чинне законодавство не покладає на господарські суди України розшук сторін за справами, які знаходяться у їх провадженні.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що відповідачів належним чином повідомлено про дату, час та місце судового слухання, а тому, керуючись частиною 3 ст. 22, ст.ст. 43 та 75 ГПК України, розглянув справу по суті за відсутності представників сторін –за наявними в ній матеріалами.

І.Дослідивши обставини справи та додатково надані докази, суд дійшов наступного.

1. Позивач у період з 20.02.07 року по 23.03.07 року відпустив на користь ПП «Фест»поліграфічні товари на загальну суму 11061,72 грн., що підтверджується наступними документальними доказами:

накладною №5627 від 20.02.07 року на суму 6180,00 грн. та довіреністю ЯНК №012735 від 15.02.07 року;

накладними №5891 від 01.03.07 року на суму 2353,56 грн., №5891/1 від 01.03.07 року на суму 1805,76 грн. та довіреністю ЯНК №012735 від 25.02.07 року;

накладною №6069 від 13.03.07 року на суму 168,00 грн. та довіреністю ЯНК №012762 від 22.03.07 року;

накладною №6421 від 23.03.07 року на суму 554,40 грн. та довіреністю ЯНК №012776 від 22.03.07 року.

Як стверджує позивач, ПП «Фест»вжило заходів до часткової сплати вартості отриманого товару, сплативши 3500,00 грн., внаслідок чого станом на 14.05.07 року залишок суми боргу становив 7561,72 грн.

14.05.07 року між позивачем, - з одного боку, - та ПП «Фест»і ТОВ «Тиск-Плюс», - з іншого боку, - укладено договір переведення боргу №1405/01, згідно якому кредитор –позивач по цій справі –погодився на переведення боргу у сумі 7561,72 грн. з первісного боржника в особі ПП «Фест»- на нового боржника в особі ТОВ «Тиск-Плюс»(пункти 1 та 2 договору).

Договір вступає у силу з моменту підписання її сторонами і діє до повного виконання ними своїх зобов’язань (п. 5).

Конкретний термін погашення новим боржником суми боргу у договорі не встановлено.

Будь-які дані про те, що цей договір на час розгляду спору є скасованим, повністю виконаним або нечинним –до справи не надано.

06.11.07 року позивач спрямував на адресу ПП «Фест»цінного листа (вих. №б/н), в якому запропонував сплатити «у найближчий термін до (7 днів) погасити «існуючу протерміновану заборгованість повністю».

Факт його спрямування на адресу відповідача підтверджено матеріалами справи.

Як стверджує позивач та свідчать матеріали справи, - новий боржник на виконання умов вищезгаданого договору вжив заходів до часткового погашення боргу, а саме: сплатив 2000,00 грн., що підтверджується доданими позивачем до матеріалів справи витягами з його (позивача) особового рахунку.

Станом на час розгляду цього спору сума боргу становить 5561,72 грн.

06.01.08 року, на виконання ухвали суду по цій справі, позивач запропонував ТОВ «Тиск-Плюс»здійснити взаємозвірку стану сплати боргу, - однак, як вбачається з матеріалів справи, 1-й відповідач ухилився від взаємозвірки.

Що стосується 1-го відповідача по цій справі, то, відповідно до обставин справи та наявних у ній доказів, належним відповідачем, з якого підлягає стягненню борг, є ТОВ «Тиск-Плюс».

Позовні вимоги ним не спростовані.

З огляду на викладене 2-й відповідач –ПП «Фест»відповідальність за несплату боргу нести не повинен.

ІІ.Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Як сказано у ст.11 Цивільного кодексу України (далі –ЦКУ), цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, які встановлені актами цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, між іншим, являються договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків ( частина 1 ст. 626 ЦКУ).

Зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана виконати на користь іншої сторони (кредитора) певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші і т.д.) або утриматися від певних дій а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов'язання (ст. 509 ЦКУ).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦКУ).

Згідно ст.526 ЦКУ зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 527 ЦКУ встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦКУ).

Правовідносини, які мають місце між сторонами по справі, належать до купівлі-продажу.

Згідно ст.655 ЦКУ, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач по справі належним чином виконав вимоги ст.ст.662 та 663 ЦКУ, - тобто передав 2-му відповідачу обумовлену договором кількість товару.

2-й відповідач припустився порушення вимог чинного цивільного законодавства та умов договору.

Так, статтею 691 ЦКУ встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Якщо ціну встановлено залежно від ваги товару, вона визначається за вагою нетто, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.

Якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо), але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на момент передання товару.

Якщо продавець прострочив виконання обов'язку щодо передання товару, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на день передання товару, встановлений у договорі, а якщо такий день не встановлений договором, - на день, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Положення цієї частини про визначення ціни товару застосовуються, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання.

Отримавши від позивача спірний товар, 2-й відповідач повинен був дотримуватися вимог вищецитованої статті, тобто оплатити його вартість у термін, узгоджений сторонами або ж у термін, встановлений кредитором після того, як ним отримувачу товару поставлено вимогу про сплату вартості товару у визначений ним термін.

Такий його обов’язок передбачено частинами 1 та 2 ст. 692 ЦКУ, якими встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

З огляду на те, що відповідач не вчинив таких дій, позивач цілком правомірно скористався правилом частини 3 ст. 692 ЦКУ, в якій сказано, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Оскільки 1-й відповідач згідно договору переведення боргу №1405/01 від 14.05.07 року взяв на себе виконання обов’язку з погашення боргу у сумі 7561,72 грн., - то, відповідно до ст. 520 ЦКУ, обов’язок з погашення цієї суми боргу покладається на нього.

Законом встановлено наслідки невиконання або неналежного виконання зобов’язання.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ( ст. 610 ЦКУ).

Пунктом 3 статті 611 ЦКУ встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно частинам 1 та 2 статті 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк,

встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання (частини 1 та 2 ст. 614 ЦКУ).

Матеріалами справи належним чином доведено, що 1-й відповідач безпідставно не виконав частини своїх обов’язків за договорами №140501 від 14.05.07 року, при цьому позовні вимоги він не спростував.

Згідно ст. 623 ЦКУ боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Позивач не ставить питання про відшкодування йому збитків та інших наслідків невиконання зобов’язання, передбачених ст.ст. 624-625 ЦКУ.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позивач належним чином довів законність та обґрунтованість своїх позовних вимог.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з підстав, про які сказано вище у цьому рішенні.

Відповідно до ст. 47-1 та 49 ГПК України судові витрати покладаються: на відповідача як на сторону, яка порушила вимоги чинного цивільного законодавства та умови договору.

На підставі викладеного, ст.ст. 11, 16, 509,525,526, 527, 530, 610-612, 614, 623-625, 837, 839, 840, 849 та 852 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тиск-Плюс», ідентифікаційний код 31259917, яке знаходиться за адресою: місто Луганськ, вул. Сент-Етьєнівська, 40, кімн. 24, - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотеп», ідентифікаційний код 19332414, яке знаходиться за адресою: місто Львів, вул. Архітекторська, 7/5, - борг у сумі 5561 (п’ять тисяч п’ятсот шістдесят одна) грн. 72 коп., а також витрати по сплаті державного мита у сумі 102 (сто дві) грн. 00 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні 29.02.08 року за згодою представників сторін оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного господарського суду у той же термін.

Рішення складено у повному обсязі та підписано –03 березня 2008 року.

Суддя                                                              А.П.Середа