ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2008 р. Справа № 05/150-08

вх. № 3949/5-05

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - юрисконсульта Барішевського О.В. (довіреність від 11.06.08 р.), відповідача - юрисконсульта Портіка В.О. (довіреність від 06.04.07 р.),

розглянувши справу за позовом ВАТ "Харківський завод Гідропривід" (м. Харків)

до ДП ВАТ "УМР" "ДП ОАО УМР "Добро-Буд" (м. Харків)

про стягнення 87627,22 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача безпідставно отримані грошові кошти в сумі 87627,22 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує порушенням відповідачем вимог ст. 8.7 ДБН А.3.1-5-96 "Організація будівельного виробництва" та прийнятих на себе зобов’язань згідно п. 6.1 договору генпідряду №142 від 27.04.04 р., посилаючись при цьому на те, що в актах приймання виконаних робіт № 23 за серпень 2005 р., № 25 за вересень 2005 р., № 15 за червень 2006 р., № 20 за серпень 2006 р., № 24 за жовтень 2006 р. прийняті приховані роботи без складання актів огляду прихованих робіт на загальну суму 87627,22 грн.

Позивач надав клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для визначення відповідності виконаних робіт проектно-кошторисній документації.

Розглянувши надане клопотання та вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає за необхідне відхилити його як необґрунтоване, оскільки як заявив представник позивача в судовому засіданні та підтверджено представником відповідача проектно-кошторисна документація відсутня, оскільки вона взагалі не складалася.

Позивач надав заперечення на відзив відповідача вих. № 68 від 11.06.08 р.

Відповідач надав відзив на позов, в якому просить провадження у справі припинити, посилаючись на те, що всі правовідносини між позивачем та відповідачем вже знайшли свою правову оцінку в рішенні господарського суду від 27.11.07 р. по справі № 07/92-07, в постанові Харківського апеляційного господарського суду від 30.01.08 р. та в рішенні господарського суду від 22.05.08 р. по справі № 07/106-08. Крім того, як вказує відповідач, є аналогічний позов по даному договору, який розглядається по справі № 38/130-08.

В судовому засіданні 28.07.08 р. оголошувалася перерва до 31.07.08 р. о 10-30 год.

Після перерви позивач надав заяву, в якій вказує, що роботи, передбачені актами приймання виконаних підрядних робіт, залишаються не прийнятими, так як між сторонами не підписаний акт вводу в експлуатацію, передбачений пунктом 6.3 спірного договору, а акти приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3) є лише підставою для здійснення проміжних платежів.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

27.04.04 р. між Відкритим акціонерним товариством „Гідропривід”, правонаступником якого є позивач внаслідок зміни найменування за рішенням загальних зборів акціонерів від 23.06.05 р. (протокол №5), та відповідачем був укладений договір генпідряду № 142 (надалі – спірний договір), за яким замовник (позивач) доручає, а генпідрядник (відповідач) приймає на себе виконання будівельно-монтажних і ремонтно-будівельних робіт по об’єктах позивача.

Пунктами 2.1 – 2.3 спірного договору визначено, що генпідрядник виконує будівельно-монтажні і ремонтно-будівельні роботи згідно проектно-кошторисній документації з 27.04.04 р. по 31.12.05 р.

Сторони не надали суду проектно-кошторисну документацію, посилаючись на її відсутність.

Пунктом 5.2 спірного договору передбачена попередня оплата в розмірі 30% від договірної ціни.

Сторони не надали суду договірну ціну, посилаючись на її відсутність.

Згідно п.5.3, п.5.4 спірного договору замовник здійснює щомісячні платежі генпідряднику на підставі форми № КБ-3, згідно форми № КБ-2в, підписаних уповноваженими представниками сторін протягом 10 днів.

Оплата виконаних робіт здійснюється до 20 числа місяця, наступного за звітним.

Пунктами 6.1, 6.2 спірного договору передбачено, що генпідрядник зобов’язується виконати якісно будівельно-монтажні і ремонтно-будівельні роботи у відповідності до СНіП, ТУ, ДБН, діючих на території України. Строк здачі об’єкту визначається графіком виконання робіт, затвердженим замовником, узгодженим генпідрядником, що є невід’ємною частиною договору.

Відповідач повністю виконав свої зобов’язання за спірним договором, а позивач прийняв їх, що підтверджується копіями актів приймання виконаних підрядних робіт (форми № КБ-2в) № 23 за серпень 2005 р., № 25 за вересень 2005 р., № 15 за червень 2006 р., № 20 за серпень 2006 р., № 24 за жовтень 2006 р. та довідками про вартість виконаних підрядних робіт (форми № КБ-3) за відповідні періоди.

Виконані відповідачем та прийняті позивачем підрядні роботи оплачені позивачем повністю, що підтверджується копіями платіжних доручень та банківських виписок з особового рахунку позивача.

10.04.08 р., як вказує в позові позивач, комісією з числа працівників позивача було встановлено невідповідність кількості матеріалів та кількості робіт, відображених в актах, фактичним обсягам виконаних робіт, про що нібито складено акт, який позивач не надав суду.

Як вказує позивач, при здійсненні ремонтно-будівельних робіт на об’єкті „Покрівля” проводилась велика кількість прихованих робіт, на які згідно п.8.7 ДБН А.3.1-5-96 повинні складатися акти огляду прихованих робіт, але жодного такого акту не було підписано.

В зв’язку з чим позивач вважає, що перелічені в позові роботи були виконані та включені відповідачем до вказаних актів без доказів їх виконання, а тому кошти в сумі 87627,22 грн., сплачені за їх виконання, є отриманими без достатньої правової підстави.

Згідно ч.2 ст. 317 ГК України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень ЦК України про договір підряду.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч.1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Згідно ч.1, 2 ст.853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Як свідчать акти приймання виконаних підрядних робіт, роботи, віднесені позивачем до прихованих, були виконані відповідачем, включені до цих актів та прийняті позивачем.

Таким чином, позивач мав право перевіряти хід та якість робіт, але таким правом не скористався, прийняв роботи без перевірки та не заявив своєчасно про виявлені недоліки. В зв’язку з чим позивач втратив право посилатися на ці відступи від умов договору.

Позивач не надав суду доказів невиконання відповідачем цих „прихованих робіт”.

Посилання позивача на необхідність складання актів огляду прихованих робіт для підтвердження їх виконання суд вважає безпідставними, оскільки виконання відповідачем цих „прихованих робіт” підтверджується включенням їх до актів приймання виконаних підрядних робіт (форми № КБ-2в) № 23 за серпень 2005 р., № 25 за вересень 2005 р., № 15 за червень 2006 р., № 20 за серпень 2006 р., № 24 за жовтень 2006 р. та їх оплатою.

Посилання позивача на те, що роботи, передбачені актами приймання виконаних підрядних робіт, залишаються не прийнятими, так як між сторонами не підписаний акт вводу в експлуатацію, передбачений пунктом 6.3 спірного договору, суд вважає також безпідставними, оскільки ремонт покрівлі не є закінчений будівництвом капітальний об’єкт і відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 449 від 05.08.1992 р. та сумісного наказу Державного комітету статистики України і Державного комітету України по будівництву і архітектурі від 21.06.02 р. № 237/5 не вимагається введення його в експлуатацію та складання відповідного акту.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступати від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов’язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, кошти в сумі 87627,22 грн., сплачені за їх виконання, не можна вважати отриманими без достатньої правової підстави.

Посилання відповідача на рішення господарського суду від 27.11.07 р. по справі № 07/92-07, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.01.08 р., рішення господарського суду від 22.05.08 р. по справі № 07/106-08 та розгляд справи № 38/130-08, як на підставу припинення провадження у справі, суд вважає безпідставними, оскільки в них різний предмет та підстава позову, а доказів існування аналогічної справи № 38/130-08 відповідач взагалі не надав суду.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними і не підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу належить покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 837, 849, 853 ЦК України, ст.ст. 193, 317 ГК України, ст.ст. 33-35, 43, 47, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя