ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про призначення судового засідання

27.05.08                                                                       Справа№ 4/93

Господарський суд Львівської області у складі судді Гриців В.М. при секретарі Москалі Р.М. розглянув справу №2/264 про банкрутство відкритого акціонерного товариства „Кінескоп”

ВСТАНОВИВ:

Постановою арбітражного суду Львівської області від 10 листопада 1999 року відкрите акціонерне товариство "Кінескоп" визнано банкрутом.

Державна податкова інспекція у м.Львові 11 квітня 2007 року звернулася до господарського суду Львівської області з заявою про визнання поточним кредитором з вимогами у сумі 455412,11 грн. та внесення згаданих вимог до реєстру вимог кредиторів ВАТ „Кінескоп”.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 27 листопада 2007 року державну податкову інспекцію у м. Львові визнано поточним кредитором ВАТ "Кінескоп" з грошовими вимогами у розмірі 479020,11 грн., зобов'язано ліквідатора включити вимоги ДПІ у м. Львові до реєстру вимог кредиторів. Ухвала мотивована тим, що ліквідатор не заперечив про визнання ДПІ у м. Львові кредитором боржника. Львівський апеляційний господарський суд, переглянувши в апеляційному порядку ухвалу господарського суду Львівської області від 27 листопада 2007 року, постановою від 28 січня 2008 року скасував її в частині внесення поточних вимог ДПІ у м. Львові до реєстру вимог кредиторів, а стосовно визнання ДПІ у м. Львові кредитором боржника залишив без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 22 квітня 2008 року касаційну скаргу ліквідатора відкритого акціонерного товариства "Кінескоп" задоволено частково, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28 січня 2008 року та ухвалу господарського суду Львівської області від 27 листопада 2007 року у справі № 2/264 скасував, справу передати на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

При винесенні постанови від 22.04.2008р. при розгляді касаційної скарги Вищий господарський суд України виходив з наступного.

Відповідно до п.п. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому ст. 9 цього Закону. Як вбачається з матеріалів справи банкрут є платником податку на додану вартість. Відповідно до преамбули Закону № 2181-III цей Закон не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом N 2343-XII. Положеннями п.7.8 ст.7 Закону № 2181-III встановлено, що з моменту прийняття ухвали господарським судом про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок сплати податкового зобов’язання або погашення податкового боргу такого платника податків, зазначених у заяві, яка подається до господарського суду, визначається згідно з нормами Закону N 2343-XII, без застосування норм Закону № 2181-III.

У зв’язку з визнанням боржника банкрутом у такої особи виникає особливий правовий статус, який є значно відмінний від статусу боржника. Так, згідно положень ст. 23 Закону N 2343-XII у банкрута припиняється підприємницька діяльність та припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, а також повноваження власника (власників) майна банкрута.Таким чином, виходячи з аналізу положень Закону N 2343-XII, в ліквідаційній процедурі нові зобов’язання у банкрута в особі його органу управління –ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть виникати виключно у випадках прямо передбачених у цьому Законі і порядок їх виконання визначений нормами Закону N 2343-XII. Такими випадками є зобов’язання з оплати поточних комунальних і експлуатаційних витрат та інших витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури (ч. 9 ст. 30 Закону N 2343-XII). З аналізу ст.ст. 23, 25 вказаного Закону випливає, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури його господарська діяльність завершується і Закон не передбачає виникнення нових зобов'язань зі сплати податків у підприємства-боржника саме за час проведення процедури його ліквідації.

В ліквідаційній процедурі у боржника-банкрута не з’являється жодних додаткових податкових зобов’язань, крім тих, котрі у вигляді конкурсних вимог були включені до реєстру вимог кредиторів відповідно до ст.ст. 14, 23 Закону N 2343-XII, тобто в ліквідаційній процедурі не виникає зобов’язань зі сплати податку на додану вартість.

Резолюцією голови господарського суду Львівської області від 23.05.2008р. справа про банкрутство ВАТ „Кінескоп” в частині розгляду заяви ДПІ у м.Львові передано судді Гриців В.М.

З урахуванням викладеного, керуючись розпорядженням голови суду Гулика Г.С. від 05.12.2007р., ст.ст. 86, 111-12 ГПК України, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд –

У Х В А Л И В:

1.          Справу про банкрутство відкритого акціонерного товариства „Кінескоп” в частині визнання та включення до реєстру вимог кредиторів банкрута вимог ДПІ у м.Львові прийняти до свого провадження. Присвоїти справі в цій частині новий номер - №4/93.

2.          Призначити справу до розгляду на 24 червня 2008 року о 0930 в приміщенні господарського суду Львівської області (м.Львів, вул.Личаківська, 128; каб.№511).

3.          Ліквідатору, заявнику до дати засідання подати суду письмові пояснення по справі з урахуванням висновків Постанови Вищого господарського суду України від 22.04.2008р. по справі №2/264.

4.          Визнати участь у судовому засіданні повноважних представників ДПІ у м.Львові, ліквідатора обов’язковою.

5.          Копію ухвали направити банкруту, кредитору.

Суддя                                                                       Гриців В.М.