ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2008 р.

№
44/283

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Панової
І.Ю.,

суддів

Заріцької
А.О. (доповідач у справі), Продаєвич Л.В.

розглянувши
касаційну скаргу

ліквідатора господарсько-промислової
асоціації "Об'єднання "Промінвестенерго"

на
рішення

господарського
суду Донецької області від
14 листопада 2007 року

у
справі господарського
суду

№ 44/283
Донецької області

за
позовом

господарсько-промислової
асоціації "Об'єднання "Промінвестенерго"

до про  за зустрічним позовом до  треті особи

корпорації
"Індустріальна спілка Донбасу" стягнення збитків у розмірі 1 620
894, 03 грн.  корпорації
"Індустріальна спілка Донбасу" господарсько-промислової асоціації
"Об'єднання "Промінвестенерго" - відкрите акціонерне товариство
"Алчевський металургійний комбінат" - закрите акціонерне товариство
"Альтера Фінанс"

про

спонукання
вчинити певні дії

за участю
представників сторін:

ліквідатора ГПА
"Об'єднання "Промінвестенерго" ОСОБА_1,

корпорації
"Індустріальна спілка Донбасу" Тимошенко Г.М.,

ВАТ "Алчевський
металургійний комбінат" Зубової Л.І.,

В С Т А Н О
В И В  :

30
липня 2007 року господарсько-промислова асоціація „Об'єднання

„Промінвестенерго”
(далі -Асоціація) звернулася до господарського суду Донецької області з позовом
до корпорації „Індустріальна спілка Донбасу” (далі -Корпорація), треті особи:
закрите акціонерне товариство "Альтера Фінанс" (далі -ЗАТ
"Альтера Фінанс"), відкрите акціонерне товариство "Алчевський
металургійний комбінат" (далі -ВАТ "Алчевський металургійний
комбінат") про стягнення понесених нею прямих збитків у розмірі 1 620 894,
03 грн. Змінивши у вересні 2007 року свої вимоги, позивач просив стягнути на
його користь з відповідача 1 620 894, 03 грн. збитків у вигляді неотриманого
доходу.

В обґрунтування позову Асоціація
посилалась на ст.ст. 22 та 612 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України).

В
порядку ст. 60 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК
України) у жовтні 2007 року Корпорація звернулася до Асоціації із зустрічним
позовом про спонукання укласти договір поруки № 7/06 відповідно до п. 6 мирової
угоди та зобов'язання Асоціації прийняти на виконання п. 10 мирової угоди цінні
папери відкритого акціонерного товариства „Галицький механічний завод” у
кількості 6 483 577 штук номінальною вартістю 0,25 грн. на загальну суму 1 620
894, 25 грн. (далі -Акції). В мотивування позову Корпорація посилалась на ст.
181 Господарського кодексу України (далі -ГК України) в частині обов'язковості
укладення Договору в силу чинної угоди та безпідставному ухиленні Асоціації від
прийняття належного виконання п.п. 6, 10 Угоди, які мають виконуватися лише
шляхом укладення договору поруки, та прийняття Асоціацією цінних паперів
(акцій), емітент яких може визначатися за вибором Корпорації.

Судом
до участі у справі в якості  третьої
особи без самостійних вимог на предмет спору в порядку ст. 27 ГПК України
правомірно було залучено торговця цінними паперами ЗАТ „Альтера Фінанс”, в
особі якого, за договором доручення, Корпорація виступала стороною у договорі
поруки, що підлягав укладенню з Асоціацією.

Рішенням господарського суду Донецької області від 14
листопада 2007 року у задоволенні первісного позову відмовлено, задоволено
зустрічний позов Корпорації, зобов'язано Асоціацію укласти відповідно до           п. 6
мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Луганської
області від 22 січня 2004 року у справі № 05/283-9/222Б, з Корпорацією та ЗАТ
"Альтера Фінанс" договір поруки № 7/06 в редакції Корпорації,
надісланого Асоціації супровідним листом від 30 грудня 2006 року                        № 337/13989/12,
зобов'язати Асоціацію прийняти від Корпорації на виконання п. 10 мирової угоди
цінні папери відкритого акціонерного товариства "Галицький механічний
завод" у кількості 6 483 577 штук на загальну суму 1 620 894, 25 грн.,
стягнуто з Асоціації на користь Корпорації 203,00 грн. судових витрат.

Ліквідатор
Асоціації не погоджуючись з прийнятим у справі рішенням подав до Вищого
господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить оскаржуване
рішення скасувати та прийняти нове, яким позов Асоціації до Корпорації
задовольнити, стягнути з Корпорації                           1 620 894, 03 грн.
збитків, в задоволенні зустрічного позову відмовити, здійснити новий розподіл
судових витрат.

В
обґрунтування касаційної скарги ліквідатор позивача за первісним позовом
послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши
матеріали справи та доводи касаційної скарги, проаналізувавши застосування
судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом
першої інстанції у даній справі встановлено, що ухвалою господарського суду
Луганської області від 22 січня 2004 року у справі               № 05/283-9/222Б було затверджено
мирову угоду від 25 грудня 2003 року, укладену між ВАТ "Алчевський
металургійний комбінат" та кредиторами, на виконання п. 6 мирової угоди
зобов'язання боржника у розмірі 85% від суми непогашених кредиторських вимог
прийняв на себе поручитель -корпорація "Індустріальна спілка
Донбасу", який з кожним кредитором повинен був укласти договір поруки, а
п. 10 угоди передбачено, що зобов'язання поручителя перед кредиторами виникає з
умови погасити 85% від загальної кредиторської заборгованості кредиторів
четвертої черги в сумі 71 501 631, 65 грн. шляхом передачі цінних паперів по
номінальній вартості кожному кредитору в строк до 1 березня 2004 року з моменту
затвердження господарським судом Луганської області даної мирової угоди (т. 1
а.с. 30,31).

Відповідно до ст. 37 Закону України
„Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” мирова
угода набирає чинності з дня її затвердження
господарським судом і є обов'язковою для боржника (банкрута),
кредиторів, вимоги яких  забезпечені
заставою, кредиторів другої та наступних черг. Мирова угода може містити умови
про виконання зобов'язань боржника
третіми особами. Одностороння відмова від мирової угоди не допускається.

Судом
також встановлено, що платіжним дорученням № 3819 від                18 травня 2006 року ВАТ
„Алчевський металургійний комбінат” виконав власне зобов'язання за п. 6 угоди і
сплатив Асоціації 286 040, 12 грн., а пропозиція корпорації "Індустріальна
спілка Донбасу" про укладення договору поруки, направлена кредитору -
господарсько-промисловій асоціації "Об'єднання
"Промінвестенерго" листом № 337/937/1
від 4 лютого 2004 року за адресою м. Київ, вул. Спаська 24/15, прийнята
не була. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки повірений
Асоціації - товариство з обмеженою відповідальністю „Інновімпекс” (далі -ТОВ
„Інновімпекс”), який за договором доручення вправі представляти інтереси
Асоціації при здійсненні заходів погашення боргу боржника у справі про
банкрутство перед Асоціацією, у тому числі представляти інтереси Асоціації в
суді та інших установах, знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Спаська 24/15,
Корпорація правомірно направляла листи спрямовані Асоціації на адресу повіреного.
До того ж, адреси самого позивача значилися різні                 (м. Київ, пр-т 40-річчя
Жовтня, буд. 126, корп. 3, кв. 18; м. Київ, вул. Кіквідзе, 4б-701; м. Київ,
вул. Іллінська, 12).

У
підтвердження звернення до Асоціації з листом № 337/937/1  від 4 лютого 2004 року суд послався на докази
надіслання листа 5 лютого 2004 року (т.1 а.с. 104, 105), і вказав, що неповне
зазначення адреси у  переліку
рекомендованої кореспонденції є опискою і не може прийматися до уваги, як доказ
спрямування листа, оскільки у самому листі адреса отримувача вказана вірно.

В
обґрунтування касаційної скарги Асоціація вказує, що Корпорацією не було
направлено їй листа з пропозицією укласти договір поруки на виконання п. 6
угоди, та що належним доказом надіслання листа може бути перелік (опис
вкладення) відправлення замовної кореспонденції завірений печаткою пошти,
оскільки поштова кореспонденція надсилається за адресою, яка зазначена в
переліку відправлення, а не за адресою, яка вказана в самому листі.

Проте
матеріалами справи встановлено, і на це послався суд в обґрунтування свого
рішення, що Корпорація, крім того, листами від 15 березня 2006 року, 22 травня
2006 року, 11 жовтня 2006 року та 30 грудня 2006 року, неодноразово пропонувала
кредиторові направити повноважного представника для укладення договору поруки
на виконання умов п. 10 угоди та надати номери рахунків Асоціації в цінних
паперах для безготівкового переказу акцій, направлялися примірники проекту
договору поруки, що підтверджується фіскальними чеками до вказаних листів та
переліком відправлення рекомендованої кореспонденції зі штампом поштової
установи.

Таким
чином, господарський суд Донецької області дійшов висновку що Корпорація
неодноразово вживала заходів до виконання умов п. 6 мирової угоди, тому у
правовідносинах з Асоціацією не можуть бути застосовані наслідки передбачені
ст. 612 ЦК України (прострочення боржника).

Натомість судом встановлено, що листами №№
01/03-05 від 24 березня 2005 року та № 08/03-06 від 17 березня 2006 року
Асоціація висувала вимоги щодо передачі Корпорацією акцій на виконання п. 10
мирової угоди, а 16 січня 2006 року листом № 05/01-06 Асоціація проінформувала
Корпорацію про відмову від прийняття виконання за угодою внаслідок втрати
інтересу кредитора та звернулась з вимогою про відшкодування завданих збитків
на суму  1 620 894, 03 грн.

Враховуючи
вказане у рішенні, суд дійшов правильного висновку про те, що Асоціація не мала
права в порядку ст. 612 ЦК України відмовлятись від прийняття виконання за угодою
внаслідок втрати інтересу, оскільки згідно ч. 3 ст. 37 Закону України "Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі
-Закон) одностороння відмова від угоди не допускається, а вказаний Закон є
спеціальним по відношенню до норм ЦК України.

Колегія
суддів погоджується з висновком суду про те, що позивач фактично ухилився від
урегулювання питання кредиторської заборгованості  у спосіб визначений п.п.6 та 10 мирової
угоди. Тому має місце прострочення кредитора, оскільки до вчинення Асоціацією
зустрічних дій щодо укладення договору поруки поручитель (Корпорація) не могла
виконати свого обов'язку  стосовно
передачі акцій на суму 1 620 894, 03 грн.; прострочення боржника не настало,
оскільки зобов'язання щодо передачі
акцій  не може бути виконане
внаслідок прострочення кредитора  з
проведенням дій щодо укладення договору поруки згідно п. 6 мирової угоди (ч. 4
ст. 612 ЦК України).

За
викладених вище обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України
вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо наявності правових
підстав для задоволення зустрічних позовних вимог про  спонукання Асоціації до виконання умов
мирової угоди шляхом зобов'язання укласти з Корпорацією договір поруки та
прийняти від неї відповідну кількість цінних паперів загальною сумою 1 620 894,
25 грн. Висновки суду відповідають змісту зустрічних позовних вимог і зроблені
з врахуванням  вимог закону та змісту
договору поруки, наданого до суду Корпорацією.

Згідно
із ч.ч. 2-4 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу
має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності;
позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою
до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З
матеріалів справи вбачається, що сторони у справі заявляли про пропущення  кожною із сторін  строку позовної давності.

Судом,
зокрема встановлено, що Корпорацією подано заяву від                     5 листопада 2007 року №
337/16574 про застосування строку позовної давності (т. 2 а.с. 22); Асоціація у
відзиві на зустрічну позовну заяву від
30  жовтня 2007 року (т. 2  а.с. 12) посилалася на ст.ст. 257, 267, 612
ЦК України, проте суд, вирішуючи спір, з обставин щодо строку позовної давності
не виходив і свої висновки  про це
належно обґрунтував.

Позовна
давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Оскільки  судом встановлено, що первісний позов є
безпідставним і позивач не довів свого права, яке, на його думку, підлягало
судовому захисту, застосування строку позовної давності та з'ясування причин
його пропуску,  судом правомірно визнано
недоцільним.

Що
стосується строку на звернення до суду з вимогами про спонукання до виконання
зобов'язань передбачених мировою угодою, колегія суддів погоджується з
обґрунтуванням, наведеним у рішенні суду першої інстанції, і зазначає, що  відповідно до умов мирової угоди, укладеної у
справі про банкрутство ВАТ "Алчевський металургійний комбінат" і
затвердженої  ухвалою суду від 22 січня
2004 року, вона діє з моменту її затвердження судом і до моменту повного
погашення боржником зобов'язань  щодо
кожного кредитора ( п.п. 17, 18 мирової угоди).

Оскільки
встановлено, що  рішення суду
відповідає  матеріалам справи і прийняте
з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його
скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи
касаційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і посилань на
обставини, які б свідчили про незаконність рішення суду, не містять.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну
скаргу ліквідатора господарсько-промислової асоціації "Об'єднання
"Промінвестенерго" залишити без задоволення.

Рішенням
господарського суду Донецької області від 14 листопада 2007 року у справі №
44/283 залишити без змін.

Головуючий
І.Ю. Панова

Судді
А.О. Заріцька

Л.В. Продаєвич