ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"11" липня 2008 р.

Справа № 10/75

Час оголошення: 16 год. 10 хв.

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Жака В.В. при секретарі судового засідання Романовській О. В, розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи № 10/75

за позовом: Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, від імені якого діє виконавча дирекція, м. Кіровоград,

до відповідача: Відділу освіти Олександрійської районної державної адміністрації, м. Олександрія Кіровоградської області,

про стягнення 230 678,52 грн.,

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Товстоган Віктор Володимирович, завідувач юридичного відділу, довір. № 01-51-01 від 10.01.2007 р.

від відповідача – Смалиус Ірина Володимирівна, спеціаліст 1 категорії-юрист, довір. № 678 від 27.05.2008 р.; Маркова Валентина Миколаївна, заступник головного бухгалтера, довір. № 679 від 27.05.2008 р.

У засіданні суду 03.07.2008 р. було оголошено перерву до 11.07.2008 р. до15-00 год.

Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулося до господарського суду з позовом до відділу освіти Олександрійської районної державної адміністрації про стягнення 230 648,52 грн., з яких 8 656,00 грн. складають донараховані страхові внески, а 221 922,52 грн. – штраф за неповну сплату страхових внесків, на підставі рішення виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду № 537 від 20.11.2006 року про застосування та донарахування до бюджету Фонду сум фінансових (штрафних) санкцій, донарахованих сум внесків та пені за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Донарахування суми страхових внесків та штрафні санкції застосовані позивачем до відповідача за те, що відповідач в 1 півріччі 2006 року не перерахував та не утримав страхові внески до Фонду в сумі 8 656,00 грн. із сум оплати праці (221 992,52 грн.), які пов’язані з погашенням заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України „про освіту” (виплати педагогічним працівникам щомісячних надбавок за вислугу років та допомоги на оздоровлення при надані щорічної відпустки).

Позивач 03.07.2008 року звернувся до господарського суд із заявою про зменшення суми позовних вимог до 195 060,90 грн., з яких донараховані внески складають 7 320,19 грн., а штрафні санкції – 187 740,71 грн., оскільки в квітні – травні 2006 року до загальних виплат було включено витрати, які проведені звільненим працівникам (арк. справи 67-71).

Відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, подав до господарського суд заперечення на позов (арк. справи 26-28). Відхиляючи вимоги позивача, відповідач посилається на ті наступні обставини. У 1997-2002 роках фінансування виплат педагогічним працівникам згідно із статтею 57 Закону України „Про освіту” зупинялося Законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

У 2005 році нарахування виплат педпрацівникам, що передбачені ст. 57 Закону України „Про освіту”, але не виплачувались у період з 1997 по 2002 роки, здійснювалося на підставі Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України „Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” Цим Законом ця заборгованість педпрацівникам визнана кредиторською заборгованістю Державного бюджету України, яка згідно зі ст. 2 цього Закону повинна погашатися протягом п'яти років рівними частинами, починаючи з 2005 року, у вигляді окремих цільових субвенцій Державного бюджету України місцевим бюджетам. Оскільки Бюджетний кодекс України визначає будь-яку субвенцію як міжбюджетний трансферт та згідно з бюджетною класифікацією відмежовує трансфертні виплати від виплат по оплаті праці, то відділ освіти (відповідач у справі) не мав права включати трансфертні виплати до фонду оплати праці та нараховувати по них внески до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Статтею 57 Закону України „Про освіту” передбачені виплати педагогічним працівникам надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу залежно від стажу педагогічної роботи та допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

У 1997-2002 роках фінансування виплат педагогічним працівникам згідно із статтею 57 Закону України „Про освіту” зупинялося Законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Для виконання положень Закону України „Про освіту” було прийнято Закон України „ Про реструктуризацію заборгованості із виплат, передбачених статтею 57 Закону України „Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” від 09.09.2004 року № 1994 (далі – Закон № 1994), який регулює правовідносини, що склалися у зв’язку з нефінансуванням з державного бюджету виплат, передбачених статтею 57 Закону України „Про освіту”, а також визначив ці виплати кредиторською заборгованістю Державного бюджету.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 934 від 19 вересня 2005 року „Про реалізацію Закону України „Про реструктуризацію заборгованості із виплат, передбачених статтею 57 Закону України „Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів”, якою затвердив Порядок погашення кредиторської заборгованості державного бюджету педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів та установ освіти з виплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки (далі – Порядок).

Постановою Кабінету Міністрів України „Деякі питання , пов’язані зі сплатою страхових внесків на загальнобов'язкове державне соціальне страхування” від 25 травня 2006 року № 745, яка набрала чинності з 2 червня 2006 року, вказаний Порядок доповнено пунктом 3-2 такого змісту „Страхові внески на загальнобов'язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили страту працездатності, на виплати не нараховуються. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.2006 року № 745 також встановлено, що до сум фактичних витрат на оплату праці ( для роботодавців) чи сум оплати праці (для найманих працівників), які обчислюються відповідно до п.7 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнобов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266, не включаються суми виплат, що здійснюються згідно із Законом України „Про реструктуризацію заборгованості із виплат, передбачених статтею 57 Закону України „Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів”.

Після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2006 року № 745 Кіровоградське обласне відділення Фонду проводить перевірку відділу освіти Олександрійської РДА (акт перевірки від 17.08.2006 р. № 785), якою було встановлено, що відповідач в 1 півріччі 2006 року не нарахував та не утримав страхові внески до Фонду із сум оплати праці (221 992,52 грн.) які пов’язані з погашенням заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України „ Про освіту” на суму 8 656,00 грн. За результатами вказаної перевірки виконавчою дирекцією Кіровоградського обласного відділення Фонду прийнято рішення № 537 від 20.11.2006 року, яким до відповідача застосовано штраф за неповну сплату страхових внесків у розмірі 221 992,52 грн. та донараховано страхові внески на суму 8 656,00 грн.

Господарський суд вважає , що ці дії виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду суперечать постанові Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 745.

При цьому господарський суд враховує ті обставини , що виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності листом від 21.08.2006 року № 01-16-1750 „Про постанову Кабінету Міністрів України від 25.05.2006 р. № 745” рекомендувала виконавчим дирекціям відділень Фонду призупинити нарахування штрафних санкцій на виплати, передбачені ст. 57 Закону України „Про освіту”. Суд також враховує, що у випадку задоволення позову виконання постанови суду має бути забезпечене за рахунок коштів місцевого бюджету Олександрійського району, що негативно позначиться на фінансуванні закладів освіти, що є об'єктами комунальної власності.

Тому у задоволенні позову має бути відмовлено.

Керуючись статтями 71, 160, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 6 "Прикінцевих та перехідних положень" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України. Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу – з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається в строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

3. Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений цим кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає чинності після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала не набрала законної сили.

Суддя

В.В. Жак