ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

10.06.2008

Справа №2-1/5483-2008

за позовом Українсько-американського закритого акціонерного товариства «М’ясокомбінат «Сімферопольський», (95015, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 31),

до відповідача Алуштинської міської ради, (98500, АР Крим, м. Алушта, пл.. радянська, 1),

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Витязь і К», (98500, АР Крим, м. Алушта, вул. Енгельса, 14),

про спонукання укласти договір оренди земельної ділянки,

Суддя Л. О. Ковтун

п р е д с т а в н и к и :

від позивача - Штейнікова В.М. – юрисконсульт, дов.№124 від 08.01.2008р.

від відповідача – Галенко В.А. – головний спеціаліст, дов.№021-35/191 від 21.01.2007р.

від третьої особи – Стаднюк Н.М. – представник, дов. від 18.02.2008р.

Суть спору: Українсько-американське закрите акціонерне товариство «М’ясокомбінат «Сімферопольський» звернулось до господарського суду АР Крим із позовною заявою до Алуштинської міської ради про спонукання укласти договір оренди земельної ділянки для розташування магазину №6 (м. Алушта, вул. Горького, 54) у відповідності з інвентаризаційною справою.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує не те, що внаслідок неправомірних дій відповідача, частина земельної ділянки площею 3,65кв.м. під будівлею магазину позивача №6, розташованого по вул. Горького,54 у м. Алушта, незаконно використовується суміжним землекористувачем – третьою особою по справі, що в силу статті 152 Земельного кодексу України є підставою для звернення до суду за захистом порушеного права із вимогою про усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Відповідач на позовних вимогах заперечує з підстав, наведених у відзиві на позов. Так, відповідач зазначив, що передача в оренду земельних ділянок відбувається згідно положень Земельного кодексу України за складеними проектами відведення земельних ділянок, які розглядаються місцевими радами. Позивачем з дійсного спору документи відповідно до положень ст. ст. 123, 124 Земельного кодексу України надані не були.

Третя особа у своїх поясненнях зазначила, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, третьої особи, дослідив надані докази, суд

В С Т А Н О В И В :

Предметом спору даної справи є спонукання Алуштинської міської ради укласти із позивачем договір оренди земельної ділянки для розташування магазину №6 (м. Алушта, вул. Горького, 54) у відповідності з інвентаризаційною справою, в якій площа ганку літер А складає 11.6кв.м.: 7,25м. х 1,6м.

Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду земельних ділянок врегульовані положеннями Земельного кодексу України, ЦК, ГК та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Приписами частини 2 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

При цьому слід звернути увагу на положення ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно якої до виключної компетенції місцевих рад віднесені питання щодо розпорядження землею, яка у розумінні п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, відноситься до земель комунальної форми власності.

Відповідно до статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Відповідно до п. 1. ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

У пункті 7 Постанови Кабінет Міністрів України вiд 26.05.2004р. № 677 «Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» передбачено, що виконавець у встановлений договором строк розробляє проект землеустрою, який включає текстові та графічні матеріали, обов'язкові положення, встановлені завданням на розроблення проекту, інші дані, необхідні для вирішення питання щодо відведення земельної ділянки

Пунктом 9 вказаної постанови передбачено, що проект відведення земельної ділянки виконавець погоджує із землевласником або землекористувачем, органом земельних ресурсів, природоохоронним органом, санітарно-епідеміологічною службою, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини.

Погоджений проект відведення земельної ділянки підлягає державній експертизі, яка проводиться органом земельних ресурсів відповідно до законодавства. (п.10 Постанови).

Крім того, після одержання позитивного висновку державної експертизи проект відведення земельної ділянки розглядається сільською, селищною, міською радою, районною, Київською та Севастопольською міською держадміністрацією, затверджується ними або в установленому порядку подається до інших органів, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок.

Таким чином, слід зробити висновок, що передумовою укладення договору оренди земельної ділянки є виконання суб’єктами земельних правовідносин встановленої законодавством процедури.

В матеріалах справи відсутні жодні докази додержання позивачем законодавчо встановленої процедури щодо одержання спірної земельної ділянки в оренду. Зокрема, в матеріалах справи відсутній належним чином оформлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який включає текстові та графічні матеріали, обов'язкові положення, встановлені завданням на розроблення проекту, інші дані, необхідні для вирішення питання щодо відведення земельної ділянки. Відсутній, також, і висновок державної експертизи проекту відведення земельної ділянки.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду звертаються особи за захистом своїх порушених чи оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, що кореспондується із положеннями статті 21 ГПК України, де до позивачів віднесено осіб, які пред’явили позов або в інтересах яких пред’явлено позов саме про захист порушеного права чи охоронюваного законом інтересу.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а стаття 16 ЦК України передбачає право особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права і інтересу. Абзацом другим ч.2 цієї статті передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом або договором.

Системний аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок, що захисту судом підлягає цивільне право, яке порушене, не визнається чи оспорюється.

Юридична зацікавленість позивача у вирішенні спору судом, покладає на нього обов’язок довести, що цивільні права та інтереси позивача порушені, не визнаються чи оспорюються відповідачем.

Як вже зазначалось, в обґрунтування позовних вимог, Українсько-американське ЗАТ «М’ясокомбінат «Сімферопольський» посилається на статтю 152 Земельного кодексу України.

Проте, обраний позивачем спосіб захисту свого права – зобов’язання укласти договір оренди земельної ділянки не передбачений ані Законом України «Про оренду землі», ані статтею 152 Земельного кодексу України. Невірно обраний спосіб захисту тягне відмову у задоволенні вимоги про захист цивільного права у такий спосіб.

Вступна та резолютивна частини цього рішення оголошені в судовому засіданні 10 червня 2008 року.

Рішення оформлене відповідно до ст.84 ГПК України та підписане 17 червня 2008 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ковтун Л.А.