ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008 р.

№
2-1089/05

Вищий
господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді      Васищака І.М., суддів Грека Б.М., Палій
В.М., за участю представника відповідача
Ю. Колісника (дов. від 5.09.07), розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду             м. Полтави від 26 квітня 2005 року та
ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 21 листопада 2005 року у
справі № 2-1089/05 за позовом ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства
“Полтавська фірма “Ворскла” про виплату дивідендів,

ВСТАНОВИВ:

У
березні 2003 року ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Полтави з
позовом до закритого акціонерного товариства “Полтавська фірма “Ворскла” про
виплату дивідендів грошовими коштами за 1999-2000 роки з підстав невиконання
відповідачем рішень загальних зборів товариства.

Рішенням
Київського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2005 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 21 листопада 2005 року,
в позові відмовлено з мотивів безпідставності.

Ухвалою
від 5 листопада 2007 року Апеляційного суду Сумської області справу передано
для розгляду Вищому господарському суду України.

ОСОБА_1
просить рішення та постанову в даній справі скасувати з підстав порушення
судами статті 41 Конституції України, статті 88 Господарського кодексу України,
пункту 1 статті 533 Цивільного кодексу України, пункту 1 статті 4 Закону
України “Про власність”, частини 1 статті 10, статті 47 Закону України “Про
господарські товариства”, пункту 1 статті 5 Закону України “Про національну депозитарну
систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні” та
розглянути справу по суті.

Закрите
акціонерне товариство “Полтавська фірма “Ворскла” проти доводів касаційної
скарги заперечує і в її задоволенні просить відмовити.

Колегія
суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами
встановлено, що ОСОБА_1 є акціонером закритого акціонерного товариства
“Полтавська фірма “Ворскла”.

Рішенням
загальних зборів акціонерного товариства від 22 квітня 2000 року затверджені
розмір та строки виплати дивідендів за 1999 рік - 9 грн. 69 коп. на одну акцію,
виплату яких розпочати з 22 квітня 2000 року.

Проте
27 червня 2000 року правління товариства прийнято рішення про виплату
дивідендів швейними виробами.

Рішенням
загальних зборів акціонерного товариства від 28 квітня 2001 року було прийняте
рішення про виплату дивідендів працюючим акціонерам - швейними виробами, а
акціонерам, які перебувають на пенсії - грошовими коштами.

Відмовляючи
у задоволенні позову, суди виходили з того, що а ні Статутом закритого
акціонерного товариства “Полтавська фірма “Ворскла”, а ні Законом України “Про
господарські товариства” не встановлено, що виплата частки прибутку
(дивідендів) повинна здійснюватися виключно у грошовій формі і рішення правління
від 27 червня 2000 року позивачем не оскаржувалося.

Такий
висновок судів не відповідає вимогам пункту “д” частини п'ятої статті 41 Закону
України “Про господарські товариства” та підпункту “е” пункту 8.1. розділу 8
Статуту закритого акціонерного товариства “Полтавська фірма “Ворскла”,
відповідно до яких до компетенції загальних зборів належить, зокрема,  затвердження порядку розподілу прибутку,
строку  та   порядку
виплати   частки   прибутку
(дивідендів). Зазначені повноваження належать до виключної компетенції
загальних зборів акціонерів і не можуть бути передані іншим органам товариства.

Підпунктом
8.4.2. пункту 8.4. розділу 8 Статуту товариства встановлено, що до компетенції
правління віднесені всі питання діяльності товариства, крім тих, що згідно з
чинним законодавством віднесені до компетенції загальних зборів.

Як
доказ безпідставності позовних вимог, суди попередніх інстанцій посилаються на
рішення правління закритого акціонерного товариства “Полтавська фірма “Ворскла”
від 27 червня 2000 року, проте такий документ в матеріалах справи відсутній.

Крім
того, вирішуючи спір по суті, суди не перевірили правильність розрахунку
позивачем ціни позову з урахуванням індексу інфляцій та річних, що  позбавляє суд касаційної інстанції дати
належну правову оцінку всім обставинам справи.

Таким
чином судові рішення в даній справі не повно відображають обставини, які мають
суттєве значення для вирішення спору, висновки судів про встановлені обставини
і правові наслідки не є вичерпними та не підтверджуються достовірними доказами.

Неповне
встановлення обставин справи зумовлюють скасування судових актів, що
оспорюються, та передачу справи на новий розгляд, при якому господарському суду
слід урахувати викладене, вжити всіх передбачених законом заходів до всебічного,
повного й об'єктивного з'ясування обставин справи, дійсних прав та обов'язків
сторін і залежно від установленого ухвалити відповідне рішення.

Керуючись
статтями 1115, 1117, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Київського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області від 21 листопада 2005 року у справі №
2-1089/05  скасувати, справу передати на
новий розгляд до господарського суду Полтавської області.

Головуючий,
суддя

І. М.
Васищак

СуддяБ.М.
Грек

СуддяВ.
М. Палій