ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.07.2008

Справа №2-31/6475-2008А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі

судді Привалової А.В.

при секретарі судового засідання Лауман Ю.С.

за участю представників сторін :

від позивача – Бабенко Ю.О., свідоцтво про державну реєстрацію; Бабенко О.Ю., представник за усною заявою СПД Бабенко Ю.О. на підставі ч.1 ст.58 Кодексу адміністративного судочинства України, протокол судового засідання від 17.07.2008 р.

від відповідача – Ліпницька Г.Ю., довіреність №6923/10/10-0 від 21.03.08р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця Бабенко Юрія Олексійовича (97414, АР Крим, м.Євпаторія, вул.Інтернаціональна,132,кв.28),

до відповідача Державної податкової інспекції в м.Євпаторії АР Крим (97416, АР Крим, м.Євпаторія, вул.Дм.Ульянова,2/40)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ :

Фізична особа - підприємець Бабенко Юрій Олексійович звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м.Євпаторії АР Крим про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: від 03.04.2008р. №/0, від 15.05.2008р.№/1 про донарахування податку на додану вартість в сумі 299101,00грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 154140,50грн., від 03.04.2008р. №/0 та від 15.05.2008р. №/1 про донарахування податку з доходів фізичних осіб в сумі 157764,15грн.(аркуш справи 6).

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач у 4 кварталі 2005р., 2006 та 2007 роках знаходився на спрощеній системі оподаткування, був платником єдиного податку, отже не мав обов’язку реєструватись платником ПДВ та сплачувати податкові зобов’язаня з податку з доходів фізичних осіб та ПДВ. На загальну систему оподаткування позивач перейшов тільки з 28.01.2008 року., отже подвійна сплата податкових зобов’язань одночасно за різними системами оподаткування законом не передбачена, тому нарахування відповідачем податкових зобов’язань спірними податковими повідомленнями-рішеннями неправомірно.

Відповідач з позовними вимогами не згоден за мотивами, викладеними у запереченнях на позов (аркуш справи 39).

Згідно пункту 6 Закону України «Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України», до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження по адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої процесуальної дії, розгляду справи.

Справа слуханням відкладалась, в судових засіданнях оголошувалась перерва в порядку ст..150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідачем проведено планову виїзну документальну перевірку дотримання вимог податкового і валютного законодавства суб’єктом господарської діяльності – фізичною особою Бабенко Юрієм Олексійовичем за період з 01.01.2005р. по 31.12.2007р., за результатами якої складено акт від 25.03.2008р. №641/17-1- (аркуш справи 9).

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийняти наступні податкові повідомлення -рішення:

- від 03.04.2008р. №/0 про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 453241,50грн., у тому числі: основний платіж – 299101,00грн., штрафні санкції -154140,50грн.;

- від 03.04.2008р.№/0 про визначення податкового зобов’язання з податку від підприємницької діяльності в сумі 157764,15грн.

За результатами апеляційного оскарження Державною податковою інспекцією в м.Євпаторії АР Крим прийняті податкові повідомлення-рішення, які теж оспорюються позивачем, а саме:

- від 15.05.2008р. №/1 про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 453241,50грн., у тому числі: основний платіж – 299101,00грн., штрафні санкції -154140,50грн.;

- від 15.05.2008р.№/1 про визначення податкового зобов’язання з податку від підприємницької діяльності в сумі 157764,15грн.

Підставою для донарахування податку з підприємницької діяльності в сумі 157764,15грн. (спірні податкові повідомлення-рішення від 03.04.2008р. №/0 та від 15.05.2008р. №/1) стали наступні обставини.

Як вбачається із акту перевірки відповідно до наданої звітності за період з 01.01.2005р. по 31.12.2007р. позивач здійснював підприємницьку діяльність по спрощеної системі оподаткування, обліку та звітності при сплаті єдиного податку з зазначеними видами діяльності: у 2005р. сплачений єдиний податок в сумі 1800,00грн., у 2006р. сплачено єдиного податку в сумі 2600,00грн., у 2007р. сплачений єдиний податок в сумі 2200,00грн.

Відповідач прийшов до висновку, що фізична особа - підприємець Бабенко Юрій Олексійович з початку четвертого кварталу 2005р. не мав права застосовувати спрощену систему оподаткування, обліку та звітності. Сума перевищення за 2005р. становить -124535,00грн. ( сума доходу за 2005р. – 624535,00грн. мінус 500000,00грн. підлягає оподаткуванню по загальній системі оподаткування відповідно до вимог статті 5 Постанови Верховної Ради в АР Крим «Про деякі питання, пов’язані з нарахуванням та сплатою податків в АР Крим» №124-3/02 від 19.06.2002р. з внесеними змінами та доповненнями», згідно якої встановлено, що у випадку перевищення суб’єктами підприємництва граничного розміру виручки (500,00 тис.грн.), встановленого Указом Президента України від 03.07.1998р. №727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва», як необхідні умови сплати ними єдиного податку загальний об’єм виручки, отриманий такими суб’єктами малого підприємництва, які перевищує граничний розмір, з обліком сум валових витрат, безпосередньо пов’язаних з отриманням доходів, оподатковується податком за ставкою, визначеною пунктом 7.1 статі 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва» встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для таких суб’єктів малого підприємництва - фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис.грн.

Більш того, доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладається єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року такого платника та осіб, що перебувають з ним у трудових відносинах, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов’язань як самого платника податку, так і осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи членів його сім’ї, які беруть участь у підприємницькій діяльності.

Суб’єкти малого підприємництва – фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Суб’єкти підприємницької діяльності мають право без обмеження здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству. Незаконне втручання й перешкоджання господарської діяльності суб’єктів господарювання з боку органів державної влади, їхніх посадових осіб при здійснені ними державного контролю і нагляду забороняються (стаття 19 Цивільного кодексу України).

Позивач відповідно до наданої звітності за період з 01.01.2005р. по 31.12.2007р. здійснював підприємницьку діяльність по спрощеної системі оподаткування, як суб’єкт малого підприємництва – фізична особа – платник єдиного податку, отримав свідоцтва платника єдиного податку: у 2005р.- серія В№489555, у 2006р. –серія Г№101974, у 2007р. – серія Д№539410. У пункті 3 свідоцтва платника єдиного податку вказані види діяльності : торгово-посередницька діяльність, встановлено плату єдиного податку по ставці 200,00грн. на місяць, єдиний податок в бюджет перераховувався цілком і своєчасно.

При цьому поза увагою відповідача залишився той факт, що стаття 6 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва» передбачає, що суб’єкт підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником податку на доходи фізичних осіб ( для фізичних осіб – суб’єктів малого підприємництва).

Діюче законодавство не містить вимог щодо сплати податку на доходи фізичних осіб у випадку перевищення максимально допустимого об’єму, при якому може застосовуватися спрощена система оподаткування, а саме, 500 тис.грн.

Єдина вимога, яку містить Указ, це відмова від даної системи оподаткування з початку найближчого кварталу. За той період, коли підприємець був платником єдиного податку, він надає тільки звіт платника єдиного податку.

Також діюче законодавство України не передбачає одночасно ведення обліку доходів та витрат з єдиного податку і по загальній системі оподаткування, тому за один і той же звітний період підприємець не може надавати звітність за різними системами оподаткування.

Оскільки Указ Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва» не регулює питання, які зв’язані з місцевими податками та зборами (обов’язковими платежами), то Постанова Верховної Ради АР Крим не може встановлювати податки та збори, тому пункт 1.2. Постанови у даному випадку є порушенням статті 135 Конституції України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» передбачено, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про систему оподаткування» встановлення і скасування податків і зборів (обов’язкових платежів) до бюджетів та державних цільових фондів, а також пільг їх платникам здійснюються Верховною Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим і сільськими, селищними, міськими радами відповідно до цього Закону, інших законів України про оподаткування.

Ставки, механізм справляння податків і зборів (обов’язкових платежів), за винятком особливих видів мита та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

Зміни і доповнення до Закону України «Про систему оподаткування», інших законів України про оподаткування стосовно надання пільг, зміни податків, зборів (обов’язкових платежів), механізму їх сплати, вносяться до цього Закону, інших законів про оподаткування не пізніше, ніж за шість місяців до початку нового бюджетного року і набирають чинності з початку нового бюджетного року.

Будь-які податки і збори (обов’язкові платежі), які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону.

Перелік податків та зборів, які підлягають обов’язкової сплаті, визначений статтями 14,15 Закону України «Про систему оподаткування», серед яких єдиний податок у переліку податків та зборів не визначений.

Таким чином, донарахування податку з підприємницької діяльності в сумі 157764,15грн. є необґрунтованим, що є підставою для скасування податкових повідомлень-рішень: від 03.04.2008р.№/0 та від 15.05.2008р. №/1 про визначення податкового зобов’язання з податку від підприємницької діяльності в сумі 157764,15грн.

Підставою для нарахування податку на додану вартість в сумі 299101,00грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 154140,50грн. (спірні податкові повідомлення-рішення від 03.04.2008р. №/0 та від 15.05.2008р. №/1) стали наступні обставини.

Перевіркою правильності нарахування та сплати податку на додану вартість встановлені порушення відповідачем пп.2.3.1 п.2.3 ст.2, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7, пп.7.7.1 п.7.7 ст.7, п.9.3, 9.4, 9.6 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість», відповідачем нараховані податкові зобов’язання з ПДВ за 2005-2007р. у сумі 299101грн.

Всього відповідачем донараховано податковим повідомленням-рішенням №/0 від 03.04.08р. податку на додану вартість в сумі 453241,50грн., у тому числі 299101грн. – основного платежу, 154140,50грн.- штрафних санкцій

При цьому штрафні санкцій з податку на додану вартість застосовані відповідачем на підставі пп.17.1.1, 17.1 та пп.17.1.3 п.17.3 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”

Відповідно до пункту 9.8 статті 9 Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що реєстрація платника податку на додану вартість не здійснюється у випадку обрання платником спрощеної системи оподаткування обліку та звітності.

Свідоцтвами про сплату єдиного податку, які є у матеріалах справи, підтверджується, що позивач за період, що перевірявся, здійснював діяльність по спрощеній системі оподаткування, а отже звільнявся від обов’язкової реєстрації у якості платника податку на додану вартість. Реєстрація підприємця, як платника податку на додану вартість, який знаходиться на спрощені системі оподаткування, є право, а не обов’язок.

Відповідачем не надані суду докази в порядку п.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, які підтверджують факти недійсності вказаних свідоцтв.

Тому донарахування податкових зобов’язань з ПДВ в сумі 453241,50грн. неправомірно, що є підставою для скасування податкових повідомлень-рішень від 03.04.2008р. №/0 та від 15.05.2008р. №/1.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначена норма кореспондується із приписами частини 2 статті 19 Конституції України.

Статтею 13 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» передбачено, що посадові особи органів державної податкової служби зобов'язані дотримувати Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та повною мірою використовувати надані їм права.

Згідно частині 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, доказів правомірності, законності і обґрунтованості спірних податкових повідомлень-рішень про визначення податкових зобов’язань з податку на додану вартість, податку з підприємницької діяльності відповідачем суду не надано.

За таких умов визначення позивачу податкових зобов’язань: з податку на додану вартість в сумі 453241,50грн., з податку з підприємницької діяльності в сумі 157764,15грн. згідно спірним податковим повідомленням-рішенням неправомірно.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог фізичної особи – підприємця Бабенко Юрія Олексійовича в повному обсязі.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. з Державного бюджету України на підставі частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошено в судовому засіданні 29 липня 2008року. У повному обсязі постанову складено 04 серпня 2008року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7,8,9,11,12,70,79, 86, 94, 98, 122, 158–163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.Євпаторії АР Крим від 03.04.2008р. №/0 про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 453241,50грн., у тому числі: основний платіж – 299101,00грн., штрафні санкції -154140,50грн.

3.          Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.Євпаторії АР Крим від 03.04.2008р.№/0 про визначення податкового зобов’язання з податку від підприємницької діяльності в сумі 157764,15грн.

4.          Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.Євпаторії АР Крим від 15.05.2008р. №/1 про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 453241,50грн., у тому числі: основний платіж – 299101,00грн., штрафні санкції -154140,50грн.

5.          Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.Євпаторії АР Крим від 15.05.2008р.№/1 про визначення податкового зобов’язання з податку від підприємницької діяльності в сумі 157764,15грн.

6.          Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця Бабенко Юрія Олексійовича (97414, АР Крим, м.Євпаторія, вул.Інтернаціональна,132, кв.28, ідентифікаційний номер ) 3,40грн. судового збору.

Виконавчий лист видати у встановленому ст.254 КАС України порядку після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку і строки, передбачені пунктом 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі – з дня складення у повному обсязі). Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Копію постанови надіслати на адреси сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Привалова А.В.