ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.07.2008

Справа №2-26/4900-2008А

За позовом Управління Пенсійного фонду України в Совєтському районі АРК, с. Совєтський, вул.. 50 років СРСР, 4а,

До відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, смт. Кіровське, вул.. Фрунзе, 54.

Про спонукання до виконання певних дій.

Суддя О.Л. Медведчук

при секретарі Малашенко К.І.

У судовому засіданні брали участь представники:

від позивача – Емірвілієва Е.Д., предст., дов. від 09.01.08р.

від відповідача – Федорік Є.В., предст., дов. від 08.02.08р.

Сутність спору: Позивач - Управління Пенсійного фонду України в Совєтському районі АРК звернувся до господарського суду АР Крим із позовною заявою про зобов’язання відповідача прийняти до відшкодування суму не відшкодованих витрат на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в розмірі 5407,01 грн. шляхом включення до акту щомісячної звірки витрат по особовим справам потерпілих, яким виплачена пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання і пенсії у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання по пенсіонерам зазначеним у додатку.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач не приймає до відшкодування суми виплачених пенсій по інвалідності, які отримані внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, призначених на підставі ст. 26 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, чим порушує норми законодавства.

Відповідач проти позову заперечував з підстав, що законодавство України не передбачає законних підстав для відшкодування ПФУ грошових сум, витрачених на виплату пенсій постраждалим до того часу, доки підприємства не передадуть справи по виплатам до відповідача.

Крім то вказує на те що, позивач не представив доказів того, що справи постраждалих на вказану суму були передані страхувальниками до відповідача. Стаття 35 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” передбачає певний перелік документів, які передаються страхувальниками до Фонду для розгляду справи по страховим випадкам. А право осіб на вказані виплати виникають лише при подачі до Фонду необхідних документів і прийняття Фондом відповідного рішення. А такі документи до Фонду не передавалися.

Також відповідач посилається на те, що Правлінням Пенсійного Фонду України та Правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України була прийнята Постанова від 03.03.2003 р. № 5-4, якою затверджений Порядок № 5 –4/4 від 04.03.2003 р., яким передбачено відшкодування таких витрат на централізованому рівні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

встановив:

Відповідно до ст.. 58 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”(від 09.07.2003 № 1058 із змінами та доповненнями), пункту 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого наказом Пенсійного фонду від 30.04.2002 № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції від 21.05.2002 за № 442/6730, Пенсійний фонд України, управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Підпунктами "г" і "д" пункту 1 статті 21 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”№1105-ХІV від 23.09.1999, який набрав чинності з 1 квітня 2001 року, передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону “Про страхові тарифи на страхування від нещасного випадку”№2272-ІІІ від 22.02.2001 Фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку цьому Фонду документи, що підтверджують право працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків, на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Таким чином, обов'язок Фонду по сплаті страхових виплат виникає при належному підтвердженні права на такі страхові виплати і передачею Фонду справ потерпілих.

Доказів того, що особисті справи потерпілих були передані до Фонду позивачем не надано.

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання затвердженого Постановою правління Пенсійного Фонду України і правління Фонду соціального страхування від нещасних випадку на виробництві і професійних захворювань України №5-4/4 от 04.03.2003 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України за № 376/7697 від 16.05.2003.

В основу цього механізму покладено щомісячне проведення органами Пенсійного фонду України з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в районах та містах обласного значення звірок витрат на відповідні виплати до 10 числа, наступного за звітним (пункт 5). Акти цих звірок подаються головним управлінням Пенсійного фонду України та управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування відповідних витрат та до 20 числа, наступного за звітним, подають її Пенсійному фонду України та Фонду страхування від нещасних випадків України (пункт 6).

Зазначена довідка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідних коштів Пенсійному фонду України до 25 числа місяця, наступного за звітним (пункт 7). Таким чином, у зазначеному Порядку відшкодування витрат передбачено здійснення відповідних розрахунків на централізованому рівні, тобто між Фондом соціального страхування від нещасних випадків та Пенсійним фондом України, незалежно від того чи є предметом спору стягнення понесених витрат у зв’язку з виплатою пенсій чи спонукання до прийняття до відшкодування сум понесених витрат.

Джерелом фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві є страхові внески, які Фонд отримує від підприємств, установ, закладів (страхувальників стосовно Закону). Ніяких дотацій з боку держави Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві не отримує, тому, виплата Пенсійному фонду пенсій у зв’язку з каліцтвом та втратою годувальника можлива лише при умовах передання Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві особистих справ потерпілих.

Крім того, слід зазначити, що згаданий Порядок не врегульовує спірних питань щодо зобов’язання відповідача відшкодовувати суми виплат шляхом включення їх до акту щомісячної звірки, а тому в разі ухилення Фонду соціального страхування від нещасних випадків від включення таких виплат до актів звірки, Пенсійному фонду слід звертатися з вимогою про стягнення суми виплат, які мають вирішуватися в судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, а ні шляхом пред’явлення вимог про зобов’язання відповідача прийняти до відшкодування суму витрат шляхом включення до акту щомісячної звірки витрат на виплату та доставку пенсій.

З акту звірки, наданого до матеріалів справи, слідує, що більшість осіб, які одержують пенсії з інвалідності, отримали травми на території країн СНГ.

Дане питання чітко регулюється Угодою "Про гарантію прав громадян держав –учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення" від 13 березня 1992 року.

Згідно статті 1 вказаної вище Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць даної Угоди і членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, надаючи пенсійне забезпечення. Взаємні розрахунки між державами можуть провадитися тільки на підставі двосторонніх договорів.

Винятків з виконання вищезгаданих обов'язків з яких-небудь причин, нормами чинного законодавства не передбачено.

Отже, оскільки позивачем не дотримано встановленого порядку вирішення питання щодо відшкодування сум, які є предметом позову, суд вважає, що вимоги позивача безпідставні та необґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.94, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволені позову Управління Пенсійного фонду України в Совєтському районі АРК відмовити у повному обсязі.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанову складено у повному обсязі 03.07.2008р.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Медведчук О.Л.