ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.07.08 р.                     Справа № 6/104

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді _Подколзіної Л.Д.

При секретарі Шабановій Н.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Закритого акціонерного товариства „АРС” м.Донецьк

до відповідача: Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” м.Донецьк

третьої особи ____________________________________________________________________

про стягнення 3 180 685грн. 03коп.

за участю

прокурора

представників сторін:

від позивача – Прядка І.М. - представник по довіреності №92 від 21.05.2007р.

від відповідача – не з”явився

від третьої особи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Закрите акціонерне товариство „АРС” м.Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” м.Донецьк заборгованості за поставлену продукцію виробничо-технічного призначення у сумі 3 180 685грн. 03коп. відповідно договору №02/05-567п від 04.05.2005р. та додаткової угоди від 01.06.2005р.

Справа слуханням відкладалася для представлення сторонами додаткових документів, необхідних для вирішення спору по суті.

15 липня 2008р. відповідач у засіданні суду не з”явився, про час і місце якого був повідомлений належним чином, про що свідчить штамп канцелярії, відзив на позов не надав.

Суд вважає, що відповідач був повідомлений про розгляд справи відповідно діючого законодавства, але вимог суду не виконав, про причину неявки суду не повідомив. Враховуючи вищевикладене справа розглядається відповідно до ст.75 ГПК України без явки представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представника позивача, суд -

в с т а н о в и в :

4 травня 2005р. між Закритим акціонерним товариством „АРС” м.Донецьк та Державним підприємством „Донецька вугільна коксівна компанія” м.Донецьк був укладений договір №02/05-567п, згідно умов якого позивач взяв на себе зобов”язання передати у власність ДП „Донецька вугільна коксівна компанія” продукцію виробничо-технічного призначення, відповідно специфікацій, які є невід”ємними частинами даного договору, а ДП „Донецька вугільна коксівна компанія” зобов”язалось прийняти та оплатити її вартість.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач посилається на виконання своїх договірних зобов’язань у повному обсязі, де він у виконання умов договору, у травні 2005р. по ряду накладних за довіреностями здійснив поставку продукції виробничо-технічного призначення у адресу ДП „Донецька вугільна коксівна компанія” на суму 4 256 386грн. 89коп. та виставив для сплати рахунки на загальну суму поставки. У підтвердження заявлених вимог позивачем представлені суду докази поставки продукції, а саме: накладні, довіреності, журнали-ордера по рахунку №36/3 в період з 01.01.2005р. по 31.12.2005р., з 01.01.2006р. по 13.05.2008р. та зведений акт звірки розрахунків станом на 01.11.2006р., підписаний керівниками обох підприємств та скріплений печатками і переконав суд у факті поставки продукції виробничо-технічного призначення у адресу Державного підприємства „Донецька вугільна коксівна компанія” м.Донецьк.

1 червня 2005р. між Державним підприємством „Донецька вугільна енергетична компанія” та Закритим акціонерним товариством „АРС” укладено додаткову угоду, яка є невід’ємною частиною договору №02/05-567п від 04.05.2005р.

Пунктом 1 даної угоду, сторони встановили, що у зв’язку з реорганізацією ДП „Донецька вугільна коксівна компанія” на підставі наказу Міністерства палива та енергетики України №238 від 26.05.2004р. „Про реорганізацію ДП „Донецька вугільна коксівна компанія” шляхом виділення з його складу відособлених підрозділів: „Шахта ім..Скочинського”, „Шахта „Південнодонбаська №3”, „Шахта ім..Калініна”, „Шахта „Жовтневий рудник”, „Бюро спеціалізованих маркшейдерських робіт”, „Управління гірничотехнічних робіт” та приєднання їх до складу ДП „Донецька вугільна енергетична компанія”, останнє є покупцем по договору №02/05-567п від 04.05.2005р. та правонаступником всіх прав та обов’язків ДП „Донецька вугільна коксівна компанія” по даному договору.

Пунктом 2 даної угоду сторони домовились провести заміну сторони по договору ДП „Донецька вугільна коксівна компанія” на ДП „Донецька вугільна енергетична компанія” та внести відповідні зміни до договору № 02/05-567п від 04.05.2005р.

Пунктом 3 даної угоди, сторони підтвердили, що розмір заборгованості відповідача по договору № 02/05-567п від 04.05.2005р. згідно розподільчого балансу станом на 31.05.2005р. складає 3 180 685грн. 03коп.

Згідно ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов”язків іншим юридичним особам-правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Пунктом 6.1 договору № 02/05-567п від 04.05.2005р. сторони встановили, що розрахунки за отриману продукції здійснюються відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача в термін дев”яносто календарних днів з дати поставки продукції. Але відповідач свої зобов”язання за договором виконав частково, в результаті чого у ДП „Донецька вугільна енергетична компанія” перед позивачем виникла заборгованість у сумі 3 180 685грн. 03коп., яка до теперішнього часу ним не погашена.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання прийнятих на себе зобов’язань згідно до вказівок закону, договору, не допускається. (ст.525 ЦК України).

Однак, відповідач всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов’язання по оплаті поставленої продукції виробничо-технічного призначення своєчасно не виконав.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Оскільки відповідачем до теперішнього часу поставлена позивачем продукція виробничо-технічного призначення у сумі 3 180 685грн. 03коп. не оплачена, то суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню повністю.

Витрати по сплаті держмита та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 525, 526 України, ст.ст. 33, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „АРС” м.Донецьк до Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” м.Донецьк про стягнення 3 180 685грн. 03коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” (83000, м.Донецьк, вул..Артема,63, ідент. код 33161769) на користь Закритого акціонерного товариства „АРС” (83055, м.Донецьк, вул..Постишева,127, п/р № 0 у ЗАТ „Донгорбанк” м.Донецька, МФО 334970, ) заборгованість у сумі 3 180 685грн. 03коп., витрати по сплаті держмита у сумі 25 500грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118грн.

Рішення було оголошено у судовому засіданні 15.07.2008р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Суддя