ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.07.08р.

Справа № 14/183-08

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Красноармійський динасовий завод", м. Красноармійськ, Донецька обл.

до Закритого акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

про стягнення 400,97 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

Від позивача Ярошевич І.С. - начальник юридичного відділу за довіреністю № юр-16/019 від 28.12.2007 року

Від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача 300,70 грн. - основного боргу, 87,20 грн. - інфляційних, 13,07 грн. - 3% річних, судові витрати.

03.06.08 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд застосувати строки позовної давності та відмовити позивачу в задоволені позовних вимог, судові витрати покласти на позивача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, по справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов усної угоди на адресу відповідача позивачем було поставлено товару на загальну суму 50300,70 грн., що підтверджується довіреністю серії ЯЖХ № 061437 від 04.11.03 р. та товарно-транспортними накладними від 05.11.03 р. за № 28052, № 28054, № 28055 (арк. справи 7-9).

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Для оплати товару як вимогу кредитора згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України позивач виставив відповідачу платіжну вимогу-доручення № 111244 від 05.11.03 р. на суму 50300,70 грн. (арк. справи 11).

В порушення умов усної угоди відповідач розрахувався за поставлений позивачем товар частково, у сумі 50000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 05.11.03 р. (арк. справи 20). Сума боргу склала 300,70 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача крім суми основного боргу 87,20 грн. - інфляційних, 13,07 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відзиві на позовну заяву від 02.06.08 р. за № 016-3057 відповідачем заявлено вимогу про застосування строків позовної давності, в порядку до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Платіжне доручення (вимогу) було виставлено 05.11.03 р., що підтверджує позивач у своїй позовній заяві. У позивача виникло право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання у 7-ми денний строк з дня пред'явлення вимоги.

Як видно з матеріалів справи, згідно банківської виписки (арк. справи 20) відповідачем було сплачено 50000,00 грн. згідно рахунку № 121 від 30.10.03 р., що також можна вважати як вимогу кредитора, виставлену позивачем відповідачу.

Тому у позовних вимогах по стягненню основного боргу необхідно відмовити.

Згідно ст. 266 Цивільного кодексу України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (по стягненню 3% річних у сумі 13,07 грн. та інфляційних у сумі 87,20 грн.).

Судові витрати, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 257, ч. 1, п. 2 ч. 5 ст. 261, ст. ст. 266, 525, 526, ч. 2 ст. 530, ст. 599, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Суддя

С.П. Панна

Рішення підписано 11.07.08 р.

Згiдно з оригіналом

Помічник судді

І. В. Левицька