ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2008 р.

№ 28/448(05-5-7/7246)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:

суддів:

Добролюбової Т.В.,

Гоголь Т.Г.,

Швеця В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду

у справі

господарського суду

№ 28/448

м. Києва

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо"

до

1) Державного територіально-галузевого об"єднання "Південно-західна залізниця"

2) Колективного підприємства збагачувальна фабрика "Центральна"

про

стягнення 553,02 грн.

за участю представників сторін від:

позивача: Підлужняк С.О. (дов. від 12.10.07);

відповідача 1): Костерний Д.О. (дов. від 26.03.08);

відповідача 2): не з'явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду касаційної скарги,

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Вінницяобленерго" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Державного територіально-галузевого об"єднання "Південно-Західна залізниця" та Колективного підприємства "Збагачувальна фабрика "Центральна" про стягнення 553, 02 грн. збитків за недостачу поставленого вугілля.

Заявою від 29.11.07 Відкрите акціонерне товариство "Вінницяобленерго" уточнило позовні вимоги та просило в частині заявлених вимог до Колективного підприємства "Збагачувальна фабрика "Центральна" у позові відмовити та стягнути 553, 02 грн. збитків з Державного територіально-галузевого об"єднання "Південно-Західна залізниця".

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13 грудня 2007 року (суддя Копитова О.С.) провадження у справі стосовно КП "Збагачувальна фабрика "Центральна" припинено, в задоволенні позовних вимог до Державного територіально-галузевого об"єднання "Південно-Західна залізниця" відмовлено. Рішення мотивоване посиланнями на п.п. 111, 129 Статуту залізниць України, зі змісту яких вбачається, що залізниця звільняється від відповідальності у випадку, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні з непошкодженими пломбами відправника, а також, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. При цьому, підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення є оформлений на станції залізниці комерційний акт або акт загальної форми.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13 лютого 2008 року (колегією суддів у складі: Зеленіна В.О. - головуючий, Рєпіної Л.О., Синиці О.Ф.) рішення Господарського суду м. Києва від 13.12.07 залишено без змін з тих же мотивів.

Не погоджуючись з прийнятим судом апеляційної інстанції судовим актом, Відкрите акціонерне товариство "Вінницяоблпаливо" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.02.08 та рішення Господарського суду м. Києва від 13.12.07 скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо", мотивуючи скаргу доводами щодо невірного застосування судами попередніх інстанцій приписів п. п. 24, 111, 129 Статуту залізниць України, що призвело до винесення незаконних та необґрунтованих судових рішень.

У відзиві на касаційну скаргу Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця" вказало, що оскаржувані судові рішення прийнято з дотриманням вимог матеріального та процесуального законодавства, а тому просять рішення Господарського суду м. Києва від 13.12.07 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.02.08 залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача Швеця В.О., пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 29 листопада 2006 року на адресу Могилів-Подільського міського паливного складу ВАТ "Вінницяоблпаливо" КПЗФ "Центральна" здійснило відвантаження вугілля антрацит марки АМ. Зазначене вугілля було придбано позивачем у відповідності до Договору № 1-21 від 15.02.05, укладеного з ПП "Розма Плюс". Вантаж вугілля було прийнято першим відповідачем до перевезення 29.11.06 на станції Карахаш Донецької залізниці зі станції призначення Могилів-Подільський Південно-Західної залізниці, що підтверджується накладною № 48603848. Відправником вантажу та платником провізної плати виступало КПЗФ "Центральна", одержувачем вантажу - Могилів-Подільський міський паливний склад ВАТ "Вінницяоблпаливо". Зазначений вантаж промарковано вапном, проморожено та перелопачено. Маса брутто вантажу складала 90400 кг, маса тари - 21400 кг, маса нетто вантажу - 69 000 кг.

Згідно з календарними штемпелями накладної № 48603848 вантаж видано одержувачу 02.12.06. Після прибуття вантажу на станцію Могилів-Подільський Південно-Західної залізниці на вимогу вантажоодержувачу було здійснено переважування вантажу, під час якого виявлено, що вага брутто вантажу складала 88130 кг, вага тари - 21400 кг, вага нетто вантажу - 66730 кг, тобто виявлено недостачу вугілля у розмірі 2270 кг. Даний факт підтверджено складеним сторонами комерційним актом № АР260208/35 від 02.12.06. При цьому, згідно з даними комерційного акту № АР260208/35, вантаж прибув у технічно та комерційно справному стані, ознаки ушкодження пломб відсутні.

Відповідно до пп. 111, 129 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог Відкритого акціонерного товариства "Вінницяобленерго", позаяк в діях залізниці відсутня вина у нестачі вантажу, а, отже, й відсутні підстави для стягнення з неї вартості недопостачі вантажу.

Колегія суддів Вищого господарського суду України з такими висновками судів не погоджується, вважає їх передчасними, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій вказали на недоведеність позивачем порушення його прав та законних інтересів Державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця", шляхом недопостачі останнім вугілля у розмірі 2270 кг. Проте, до такого висновку суди дійшли без дослідження всіх обставин справи, зокрема, акту контрольного переважування вагону № 67361907 від 29.11.06 (а.с. 79), складеного сторонами при прийнятті першим відповідачем вантажу до перевезення. Зі змісту останнього вбачається, що Державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" було прийнято до перевезення 69 000 кг, натомість після прибуття вантажу до кінцевого пункту призначення його вага складала 66 730 кг, що підтверджується комерційним актом № АР260208/35 від 02.12.06. Суди попередніх інстанцій не розглянули та не спростували вказані доводи позивача, хоча з'ясування вказаних обставин має суттєве значення для вирішення питання щодо наявності підстав для задоволення або відмови у задоволенні позову. Належне з'ясування та оцінка судом зазначених питань мають істотне значення та є необхідними для правильного вирішення даного спору. При цьому, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Зважаючи на викладене, колегія суддів касаційної інстанції дійшла до висновку, що під час вирішення спору по суті попередні судові інстанції формально та односторонньо підійшли до встановлення обставин справи, в той час як необхідно було всебічно, повно і об'єктивно розглянути всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом, з урахуванням того, що ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Разом з тим, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що касаційні вимоги та заперечення на них фактично стосуються оцінки доказів, а не питань застосування судами норм права, в той час як касаційна інстанція позбавлена можливості встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи вимоги статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів касаційної інстанції відзначає, що перегляд у касаційному порядку судового рішення здійснюється касаційною інстанцією на підставі встановлених фактичних обставин справи та перевіряється застосуванням попередніми інстанціями норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.76 № 11 "Про судове рішення", Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення, ухвалені у справі, підлягають скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Під час нового розгляду справи господарському суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, вжити всі передбачені законом засоби для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи, прав і обов'язків сторін і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір.

На підставі викладеного, керуючись статтями, 1115, 1117, 1119, 11110 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 13 лютого 2008 року і рішення Господарського суду м. Києва від 13 грудня 2007 року скасувати. Матеріали справи скерувати на новий розгляду до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Добролюбова Т.В.

Судді                                                                                           Гоголь Т.Г.

Швець В.О.