ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"02" липня 2008 р.

Справа № 2/130

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді ДеревінськоїЛ.В., розглянув матеріали справи № 2/130

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Мегаполіс", м. Запоріжжя

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Гардаріка", м. Кіровоград

про стягнення 9014,01 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - Каленюк Д.А. , довіреність № 63 від 22.01.08;

від відповідача – участі не брав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином;

Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Мегаполіс" подано позов до товариства з обмеженою відповідальністю "Гардаріка" про стягнення 9014,01 грн., з яких 7085,71 грн. боргу, 757,89 грн. пені, 1028,28 грн. збитків від інфляції та 142,13 грн. 3% річних.

Відповідач позов не заперечив, витребувані документи не подав.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Мегаполіс" та товариством з обмеженою відповідальністю "Гардаріка" укладено договір постачання № 12344 від 01.01.2007р.

У відповідності до п. 1.1. вказаного договору постачальник (ТОВ "Торгівельний будинок "Мегаполіс") зобов'язується передати у власність покупця товар, а покупець (ТОВ "Гардаріка") зобов'язується прийняти товар та оплатити на умовах договору.

Сторони в п. 5.2 договору погодили остаточний термін оплати складає 7 календарних днів з моменту одержання товару покупцем.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем на виконання умов договору передано відповідачеві згідно накладних № 7234970 від 25.05.07р., № 7234987 від 25.05.07р. Та № 7234972 від 25.05.07р. товар на суму 11685,72 грн., одержання відповідного товару підтверджується підписом та відтиском печатки відповідача, що в відповідності до Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей № 99 від 16.05.1996р. є належним доказом підтвердження отримання товару.

Відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, за отриманий товар розрахувався частково, борг становить 7085,71 грн..

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця.

Згідно частини 2 вказаної статті до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Доказів оплати боргу в сумі 7085,71 грн. відповідачем до суду не подано.

Отже, позовні вимоги про стягнення 7085,71 грн. боргу за отриманий товар за договором поставки обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Сторони в п. 8.1 договору погодили за порушення строків розрахунків передбачених договором, покупець виплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2% від суми заборгованості за кожний день прострочення розрахунків.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочку сплати боргу в сумі 757,89 грн. за період з 01.06.07р. по 30.01.08р.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено виконання зобов’язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею), згідно статті 549 ЦК України, є грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 231 Господарського кодексу України, Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” пеня повинна нараховуватись з 01.06.07р. по 30.11.07р. в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені.

За прострочку сплати 7085,71 грн. за період з 01.06.07р. по 30.11.07р. пеня становить 568,40 грн. і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позовні вимоги в частині стягнення 189,49 грн. пені задоволенню не підлягають у зв'язку з невідповідністю їх розрахунку діючому законодавству.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних в сумі 142,13 грн. за період з 01.06.07р. по 30.01.08р. та збитків від інфляції в сумі 1028,28 грн. за період з 25.05.07р. по грудень 2007р. включно.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який построчив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора, зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування 3 % річних в сумі 142,13 грн. за період з 01.06.07р. по 30.01.08р. та збитків від інфляції в сумі 1020,37 грн. за період з червня 2007р. по грудень 2007р. включно підтверджується обґрунтованим розрахунком позивача та позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про стягнення збитків від інфляції в сумі 7,91 грн. за період з 25.05.07р. по 31.05.07р. необґрунтовані та задоволенню не підлягають з огляду на строк оплати товару обумовлений в договорі.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 546, 549, 625, 655, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82, 84, 85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Гардаріка", вул. Луначарського, 40/51, м. Кіровоград (код 31754656, рахунки суду не відомі) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Мегаполіс", пр. Леніна, 96, м. Запоріжжя (код 25484884, р/р 6099 в ЗРУ КБ “Приватбанк”, МФО 313399) боргу в сумі 7085,71 грн., збитки від інфляції в сумі 1020,37 грн., 3% річних в сумі 142,13 грн. та 568,40 грн. пені, а також судові витрати на державне мито в сумі 102 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Наказ видати стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позову в частині стягнення 7,91 грн. збитків від інфляції та 189,49 грн. пені відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленого законом порядку.

Суддя Л.В. Деревінська