ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.07.08                                                                                           Справа№ 26/118

За позовом: Підприємства з іноземними інвестиціями „ЛУКОЙЛ-Україна”, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтертрак-плюс”, м. Львів

про стягнення 248 336,18 грн.

Суддя Деркач Ю.Б.

при секретарі Боровець Я.

Представники:

від позивача Брагіна Н.О. –юрисконсульт (довіреність № 8 від 16.01.2008 р.)

від відповідача Потинський А.М. –представник (довіреність б/н від 12.07.2008 р.), Босак О.Є. –представник (довіреність № 3 від 17.06.2008 р.)

Представникам сторін роз’яснено їх права та обов’язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Суть спору: Підприємство з іноземними інвестиціями „ЛУКОЙЛ-Україна”, м. Київ звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтертрак-плюс”, м. Львів про стягнення 248 336,18 грн.

Ухвалою суду від 02.06.2008 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 24.06.2008 р. Ухвалою суду від 24.06.2008 р. розгляд справи відкладався до 15.07.2008 р.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав, просив задоволити позов повністю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.12.2006р. між позивачем –Підприємством з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ-Україна» та відповідачем –Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтертрак-плюс»було укладено договір на ремонт та технічне обслуговування автомобілів.

Через невиконання відповідачем умов вказаного договору, підприємству заподіяно збитки, які пов’язані з невиконанням відповідачем гарантійних зобов’язань з заміни насос-форсунок по переліченим в позовній заяві вантажним автомобілям. Відповідач відмовив позивачу у здійсненні гарантійного зобов’язання та безоплатного усунення допущених, на думку позивача, недоліків виконаних відповідачем раніше робіт.

Представники відповідача в судове засідання з’явилися, подали заперечення від 15.07.2008 р. на позовну заяву, проти позовних вимог заперечили, просили в задоволенні позову відмовити.

Зокрема, представники відповідача пояснили, що позивачем було замовлено, а відповідачем виконано підрядні роботи пов’язані із заміною насос-форсунок у відповідності до умов п. 3 Договору на ремонт та технічне обслуговування автомобілів, на платній основі, що підтверджується рахунок-фактурами, актами виконаних робіт та платіжними дорученнями про оплату вартості виконаних робіт.

Представники відповідача в заперечення позовних вимог зазначають також, що позивач не звертався з жодними претензіями на адресу відповідача про здійснення гарантійного ремонту та заміни раніше встановлених комплектуючих деталей на автомобілях позивача.

Відповідач зазначає, що позивачем не надано суду жодних доказів про наявність недоліків виконаних підрядних робіт чи використання неякісних комплектуючих частин при здійсненні робіт по ремонту автомобілів позивача, і що в зв’язку з відсутністю порушень ним умов договору від 27.12.2006 р. на ремонт та технічне обслуговування автомобілів, відсутні правові підстави для відповідальності відповідача у формі стягнення з останнього збитків. На підставі цього відповідач просить в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне:

27.12.2006 р. між позивачем –Підприємством з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ-Україна»та відповідачем –Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтертрак-плюс»було укладено договір на ремонт та технічне обслуговування автомобілів (далі по тексту –договір).

Відповідно до п. 1.1 цього договору, по даному Договору Виконавець (відповідач) зобов’язується по заявкам Замовника (позивача) виконувати ремонт і технічне обслуговування автомобілів Замовника (позивача), а останній зобов’язується своєчасно оплачувати виконаний ремонт на умовах, визначених даним Договором.

Пунктом 2.7 цього договору передбачено, що до виконання ремонту Виконавець (відповідач) приступає тільки після погодження з Замовником (позивачем) всіх питань ремонту, поставки комплектуючих частин, матеріалів, деталей з підписанням сторонами наряду-заказу.

Згідно п. 5.1 договору, Виконавець (відповідач) гарантує якісне виконання ремонту автомобілів Замовника (позивача) відповідно до вимог встановленими ГОСТами, технічними умовами заводу-виробника, вимогами експлуатаційної, ремонтної, технологічної документації, іншими нормативними документами, що регламентують проведення ремонту автомобілів Замовника (позивача) заводом-виробником і чинним законодавством України.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що на запасні частини, встановлені Виконавцем (відповідачем) поширюються гарантійні зобов'язання встановлені заводом-виробником.

Відповідно до п. 5.3 договору, гарантія на виконаний ремонт і запчастини надається відповідно до вимог чинного законодавства України (Доповнення № 4 до п. 51 «Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 11.11.2002 р. № 792).

Згідно п.5.4 договору, в разі виявлення недоліків (дефектів) виконаного ремонту впродовж встановленого гарантійного терміну, Виконавець (відповідач) зобов'язаний усунути ці недоліки (дефекти) за власний рахунок і власними силами, за умови, що такі недоліки (дефекти) виникли з причин неякісного виконання ремонту або якщо Виконавцем (відповідачем) були застосовані неякісні складові частини, матеріали або деталі. Усунення недоліків (дефектів) здійснюється в погоджений сторонами строк.

При дослідженні спірних правовідносин суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193 ГК України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст. 857 ЦК України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти –вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Позивач вказує на те, що відповідно до акту виконаних робіт № 18 від 25.01.2008 р. була проведена на автомобілі державний № АА9308ВН повторна заміна насос-форсунок у зв’язку з поломкою насос-форсунок, які були замінені відповідачем згідно з актом виконаних робіт № 26 від 28.08.2007 р. Як стверджує позивач, фактично роботи по заміні насос-форсунок були повторно зроблені через 6 (шість) місяців, тобто протягом строку дії гарантійних зобов’язань відповідача. Аналогічне мало місце і з іншими автомобілями позивача.

Позивач в позовній заяві також зазначає про те, що відповідач відмовив позивачу у здійсненні гарантійного зобов’язання та безоплатного усунення допущених, на думку позивача, недоліків виконаних раніше робіт.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В свою чергу, позивачем, не надано суду доказів в підтвердження факту відмови відповідачем від здійснення гарантійного ремонту та заміни раніше встановлених комплектуючих деталей на автомобілях позивача, як і доказів в підтвердження факту звернення з вимогами (претензіями) на адресу відповідача про здійснення гарантійного ремонту та заміни раніше встановлених комплектуючих деталей на автомобілях позивача.

Згідно п. 3.1 договору, виконання ремонту здійснюється Виконавцем (відповідачем) з застосуванням погодженого сторонами кошторису вартості ремонту Виконавця (відповідача), вказаного в прайс-листі, доданому до даного Договору, який є його невід’ємною частиною.

Матеріалами справи, а саме рахунок-фактурами, актами виконаних робіт, та платіжними дорученнями підтверджується виконання підрядних робіт відповідачем за замовленням позивача у відповідності до п. 3 договору, тобто на оплатній основі.

Відповідно до п. 2.16 договору, виконання ремонту підтверджується актом приймання-передачі виконаного ремонту, який повинен містити інформацію, передбачену п. 37 Розділу Передання-прийняття дорожніх транспортних засобів та їхніх складових після технічного обслуговування і ремонту, Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 792 від 11.11.2002 р.

Згідно п. 2.17 договору, Замовник (позивач) має право не підписувати акт приймання-передачі виконаного ремонту до повного усунення недоліків (дефектів), які були виявлені в процесі приймання автомобіля після ремонту. При цьому, недоліки (дефекти) оформляються відповідним дефектним актом. При обґрунтованості претензій Виконавець (відповідач) зобов’язаний усунути всі недоліки за власний рахунок і власними силами в строки, погоджені сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи по кожному випадку здійснення ремонтних робіт, позивачем та відповідачем підписувались та скріплювались печатками сторін акти виконаних робіт, які зокрема містять покликання на виконання робіт в повному обсязі та відсутність претензій до якості виконаних робіт зі сторони Замовника (позивача).

Вказані акти виконаних робіт, вартість яких була повністю оплачена позивачем, не містять жодних приміток чи зауважень позивача про непогодження з оплатою вартості вказаних робіт та вимог про проведення їх на безкоштовній основі.

Як зазначено вище, згідно п. 2.7 договору, до виконання ремонту Виконавець (відповідач) приступає тільки після погодження з Замовником (позивачем) всіх питань ремонту, поставки комплектуючих частин, матеріалів, деталей з підписанням сторонами наряду-заказу.

Наведені вище письмові докази та підписані сторонами акти виконаних робіт свідчать про погодження останніми всіх питань пов’язаних з ремонтом автомобілів, в тому числі їх вартості та строків оплати.

Відповідно до п. 5.4 договору, в разі виявлення недоліків (дефектів) виконаного ремонту впродовж встановленого гарантійного терміну, Виконавець (відповідач) зобов'язаний усунути ці недоліки (дефекти) за власний рахунок і власними силами, за умови, що такі недоліки (дефекти) виникли з причин неякісного виконання ремонту або якщо Виконавцем (відповідачем) були застосовані неякісні складові частини, матеріали або деталі. Усунення недоліків (дефектів) здійснюється в погоджений сторонами строк.

Як зазначалось вище в матеріалах справи відсутні письмові докази виявлення позивачем та доведення до відома відповідача недоліків (дефектів) виконаного ремонту чи наявності неякісних комплектуючих частин, які замінювались відповідачем на автомобілях позивача.

Всупереч ст. 33 ГПК України, позивачем не надано суду та відповідно матеріали справи не містять доказів наявності недоліків виконаних відповідачем вищевказаних ремонтних робіт чи використання відповідачем неякісних комплектуючих частин при здійсненні ремонту автомобілів позивача.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження дотримання позивачем правил експлуатації транспортних засобів, які передавались відповідачу для здійснення ремонтних робіт.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги необгрунтовані, безпідставні та такі, що до задоволення не підлягають.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, ст.ст. 16, 509, 525, 526, 610, 837, 857 ЦК України, ст. 193 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          У задоволенні позову відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

Суддя                                                                                           Деркач Ю.Б.