ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2008 р.

№
1/70-76

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого

М.Остапенка,

суддів:

Є.
Борденюк, В.Харченка,

розглянув
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ОСОБА_1

на  постанову

від
03.03.2008 року

Львівського
апеляційного господарського суду

у
справі

№
1/70-76

за
позовом

ОСОБА_2

до

1)          ОСОБА_1; 2)          ОСОБА_3

про

визнання
договору недійсним

В С Т А Н О В И В:

ухвалами
господарського суду Волинської області від 08.01.2008 року порушено провадження
у даній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу, укладеного між відповідачами, недійсним та вжито заходів щодо
забезпечення позову, шляхом заборони: ОСОБА_1 - вчиняти будь-які дії щодо
простих іменних акцій ВАТ "Камінь-Каширська ремонтно-механічна майстерня",
ТОВ "Захід-реєстратор" -вчиняти будь-які дії з реєстром власників
іменних цінних паперів ВАТ "Камінь-Каширська ремонтно-механічна
майстерня" до вирішення спору по суті.

Відповідач
оскаржив ухвалу щодо забезпечення позову в апеляційному порядку й за наслідками
її перегляду, постановою Львівського апеляційного господарського суду від
03.03.2008 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу
господарського суду Волинської області від 08.01.2008 року - без змін.

Постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 03.03.2008 року оскаржено у
касаційному порядку й ухвалою Вищого господарського суду України від 20.05.2008
року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1, у
якій він посилається на порушення попередніми судовими інстанціями норм
процесуального права і просить ухвалу господарського суду першої інстанції та
постанову апеляційного господарського суду скасувати, як незаконні.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення відповідача - ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи касаційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для
її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно
ст.66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його
заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до
забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення господарського суду.

При
цьому, відповідно до ст.67 ГПК України, заходи до забезпечення позову
передбачають накладання арешту на майно або грошові суми, що належать
відповідачеві; заборону відповідачеві вчиняти певні дії; заборону іншим особам
вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупинення стягнення на підставі
виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у
безспірному порядку.

Вжиті
судом заходи щодо забезпечення позову відповідають вимогам ст. 67 ГПК України,
стосуються предмету судового спору і не можуть вважатись порушенням прав інших
осіб, а тому, господарський суд першої інстанції, а з цим погодився й
апеляційний господарський суд, правомірно, у межах наданих йому повноважень,
постановив ухвалу про забезпечення позову і підстав для скасування судових рішень,
за наведених у касаційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

При
такому положенні, справа повертається до господарського суду першої інстанції
для розгляду з обговоренням, при цьому, питання щодо підсудності даного спору
господарським судам України.

Враховуючи
наведене, керуючись ст.ст. 1119-11111, 11113
ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від
03.03.2008 року -без змін.

С у д д і :
М.Остапенко

Є. Борденюк

В.
Харченко