ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.10.08 р.                     Справа № 9/109

Господарський суд Донецької області у складі судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання Єгоровій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Сталь Вест”, м.Київ

до відповідача: Приватного підприємства „Компанія „Сталь Донбасу”, м.Донецьк

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відкритого акціонерного товариства „Черкаська ТЕС”, м.Черкаси

про: стягнення 96 219грн.65коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Привалова О.Ю. – представник (за довіреністю №5 від 15.10.2007р.);

від відповідача: Патенко В.М. – представник (за довіреністю №002/08 від 14.07.2008р.); Мильштейн Л.А. – представник (за довіреністю №001/08 від 14.07.2008р.);

від третьої особи: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Сталь Вест”, м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного підприємства „Компанія „Сталь Донбасу”, м.Донецьк про стягнення заборгованості в розмірі 96 219грн.65коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 84 403грн.20коп. та пені в розмірі 11 816грн.45коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №08/04/08-2 від 08.04.2008р., рахунок-фактуру №СФ-0000021 від 08.04.2008р., лист №197 від 06.05.2008р., лист №54-04/08 від 21.04.2008р., претензію №312 від 06.05.2008р.

Відповідач надав відзив на позовну заяву №б/н від 24.07.2008р. та доповнення №2 до відзиву на позовну заяву від 19.08.2008р., відповідно з якими позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що останнім повністю виконані зобов`язання щодо поставки товару.

Згідно довідки Головного управління статистики у Донецькій області №22-10/1960 від 13.06.2008р. Приватне підприємство „Компанія „Сталь Донбасу”, м. Донецьк станом на 13.06.2008р. в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України значиться як юридична особа.

24.07.2008р. відповідачем надане клопотання б/н від 24.07.2008р. про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Відкритого акціонерного товариства „Черкаська ТЕС”, м. Черкаси.

Ухвалою від 24.07.2008р. господарський суд на підставі ст.27 Господарського процесуального кодексу України залучив до участі у справі №9/109 третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відкрите акціонерне товариство „Черкаська ТЕС”, м.Черкаси.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору письмових пояснень по суті спору не надала, у судове засідання не з`явилась, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином ухвалою господарського суду від 24.07.2008р.

19.08.2008р. відповідач надав клопотання б/н від 19.08.2008р. про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору – Товариства з обмеженою відповідальністю „АРОНА”, м. Київ.

Дане клопотання судом залишено без задоволення, оскільки жодних доказів наявності правовідносин між сторонами по справі та вказаною особою представниками сторін не представлено, судом не встановлено.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд встановив:

08.04.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Сталь Вест”, м.Київ та Приватним підприємством „Компанія „Сталь Донбасу”, м. Донецьк укладений договір купівлі-продажу №08/04/08-2, відповідно з яким продавець (відповідач) зобов`язується відпустити, а покупець (позивач) прийняти та оплатити на умовах, викладених в договорі, продукцію, сортамент, кількість і ціна якої зазначені в рахунку (специфікації) – п.1.1 договору.

Відповідно до п.3.1 договору ціна на продукцію є договірною ціною між продавцем та покупцем, з урахуванням ПДВ, та зазначається в рахунку.

Пунктом 6.2 договору встановлено, що оплата всієї вартості продукції, зазначеної в рахунку, здійснюється покупцем шляхом 100% передоплати.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2008р. відповідачем на адресу позивача виставлений рахунок-фактура №СФ-0000021 від 08.04.2008р. на оплату продукції на загальну суму 84 403грн.20коп. (копія рахунку наявна в матеріалах справи).

З пояснень, наданих представниками сторін у судовому засіданні вбачається, що зазначений рахунок-фактура виданий відповідно до договору купівлі-продажу №08/04/08-2 від 08.04.2008р.

На підставі виставленого рахунку-фактури, 14.04.2008р. позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 84 403грн.20коп., що підтверджується наданою позивачем випискою з банківського рахунку ТОВ „Сталь Вест” від 14.04.2008р.

Згідно п.4.1 договору продавець відпускає покупцю продукцію протягом 7 (семи) банківських днів з моменту перерахування покупцем грошових коштів або на інших умовах, вказаних в специфікації.

Тобто, на думку позивача, відповідач повинен був поставити обумовлену договором продукцію в строк до 21.04.2008р. Проте, відповідач листом №54-04/08 від 21.04.2008р. повідомив, що труба стальна d 920Ч14 та d 1020Ч14 буде відвантажена і доставлена ТОВ „Сталь Вест” в м.Черкаси 22.04.2008р.

Оскільки у зазначений строк продукція не була поставлена, позивач 06.05.2008р. направив на адресу відповідача претензію №312 з вимогою повернути суму попередньої оплати та сплатити суму штрафних санкцій. Дана претензія отримана відповідачем 12.05.2008р., про що свідчить напис на поштовому повідомленні, яке залучено до матеріалів справи. Однак, позивач зазначає, що дана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

За твердженням позивача, на момент подання позовної заяви відповідач не здійснив поставку обумовленої продукції.

Згідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини (ч.2 п.1 ст.11 ЦК України).

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання не допускається (ст.525 ЦК України).

Аналогічно, ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Таким чином, позивач зазначає, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо своєчасної поставки товару та не повернув суму попередньої оплати за непоставлений товар, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість в розмірі 84 403грн.20коп.

Як зазначено вище, відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що останнім повністю виконані зобов`язання щодо поставки товару.

В підтвердження своїх заперечень відповідачем до матеріалів справи додані документи, з яких вбачається, що труба стальна d 920Ч14 в кількості 3,7 т та d 1020Ч14 в кількості 4,154 т отримана Відокремленим підрозділом „Черкаська ТЕЦ” ВАТ „Черкаське хімволокно” в травні 2008р. від ТОВ „Арона”.

Суд не приймає заперечення відповідача, оскільки умовами договору не передбачено поставку продукції Відокремленому підрозділу „Черкаська ТЕЦ” ВАТ „Черкаське хімволокно”, як і не передбачено залучення до спірних правовідносин інших контрагентів.

Навпаки, як зазначено вище, згідно п.4.1 договору продавець відпускає покупцю продукцію протягом 7 (семи) банківських днів з моменту перерахування покупцем грошових коштів або на інших умовах, вказаних в специфікації.

Оскільки інших умов поставки, ніж ті, що встановлені договором, специфікацією (в даному випадку – рахунком-фактурою) не передбачено (доказів зворотного сторонами не представлено, судом не встановлено), тому відповідач повинен був поставити продукцію в строк до 21.04.2008р. на адресу та за реквізитами позивача, які зазначені в договорі.

Посилання відповідача на те, що продукція отримана представником позивача за довіреністю серії НБЙ №631340 від 29.05.2008р. Гаряга С.А. спростовані наявними у справі доказами, а саме: у судовому засіданні позивачем надано для огляду оригінал зазначеної довіреності (копія додана до матеріалів справи) та витяг з книги обліку довіреностей на 2008р. ТОВ „Сталь Вест”, м.Київ, з якої вбачається, що довіреність серії НБЙ №631340 від 29.05.2008р. на ім`я Гаряга С.А. анульована.

Інших доказів того, що обумовлений договором товар був поставлений відповідачем на адресу позивача та отриманий останнім у встановленому законодавством порядку, сторонами не представлено.

Посилання відповідача на лист №54-04/08 від 21.04.2008р., яким останній зазначає, що труба буде відвантажена та доставлена в м.Черкаси, не можуть бути прийняті судом, оскільки за своїм змістом даний лист змінює умови договору щодо місця поставки. Однак, за твердженням позивача, останній такої згоди на відповідну зміну умов договору не надавав, доказів зворотного відповідачем не представлено.

На ряду з зазначеним, посилання відповідача на те, що рахунок-фактура №СФ-0000021 від 08.04.2008р. дійсний до сплати до 08.04.2008р., а оплата була здійснена позивачем 14.04.2008р., у зв`язку з чим Приватне підприємство „Компанія „Сталь Донбасу” допустило несвоєчасну поставку продукції, також не приймаються судом в якості обґрунтованої підстави для невиконання договірних зобов`язань, оскільки п.4.1 договору чітко встановлено, що продавець відпускає покупцю продукцію протягом 7 (семи) банківських днів з моменту перерахування покупцем грошових коштів. Наразі, умовами договору не передбачено строку, в який позивач повинен здійснити таке перерахування грошових коштів. Отже, як зазначено вище, відповідно п.4.1 договору та на підставі ст.530 Цивільного кодексу України, відповідач повинен був поставити продукцію в строк до 21.04.2008р.

Таким чином, діявши поза межами встановлених договором умов та самостійно змінивши умови договору щодо місця поставки, відповідач допустив порушення договірних зобов`язань, у зв`язку з чим заперечення останнього не можуть вважатися судом обґрунтованими, а надані відповідачем документи не підтверджують належне виконання Приватним підприємством „Компанія „Сталь Донбасу”, м.Донецьк своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу №08/04/08-2 від 08.04.2008р.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги той факт, що поставка обумовленої договором продукції на адресу позивача не відбулась (незважаючи на отримання передоплати за належну до поставки продукцію), тому Товариство з обмеженою відповідальністю „Сталь Вест”, м.Київ має право на стягнення з Приватного підприємства „Компанія „Сталь Донбасу”, м.Донецьк суми передоплати в розмірі 84 403грн.20коп.

За приписом ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

В розумінні зазначеної норми, в разі невиконання продавцем своїх договірних зобов`язань, у покупця виникає можливість пред`явлення до продавця альтернативних вимог – або передати обумовлені договором товари, за які вже була здійснена попередня оплата, або вимагати повернення сплаченої за товар суми. Право вибору при цьому належить покупцеві.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Оскільки відповідачем не представлено суду доказів перерахування на рахунок позивача передоплати за договором купівлі-продажу №08/04/08-2 від 08.04.2008р. в розмірі 84 403грн.20коп., суд робить висновок, що дана сума не перерахована до теперішнього часу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства „Компанія „Сталь Донбасу”, м.Донецьк в частині стягнення заборгованості в розмірі 84 403грн.20коп. є обґрунтованими, доведеними належними чином та такими, що підлягають задоволенню.

На ряду з зазначеним, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 11 816грн.45коп. за прострочення поставки продукції.

Згідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов’язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановлених законом або договором мір відповідальності.

За приписом п.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що в разі не поставки або порушення строків поставки товару, продавець сплачує покупцю пеню в розмірі 1% від загальної вартості товару за кожен день прострочення.

Договір в цій частині підписаний сторонами без заперечень, у судовому порядку недійсним не визнаний.

На підставі вищезазначеного пункту договору позивачем нарахована пеня в розмірі 11 816грн.45коп. за період прострочення з 23.04.2008р. по 06.05.2008р.

Розглянувши розрахунок позивача, враховуючи фактичне прострочення виконання відповідачем договірних зобов`язань, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення пені в розмірі 11 816грн.45коп. є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача в порядку, встановленому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.11, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 693 Цивільного кодексу України, ст.174, 193, 230 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 27, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Сталь Вест”, м.Київ до відповідача, Приватного підприємства „Компанія „Сталь Донбасу”, м.Донецьк про стягнення заборгованості в розмірі 96 219грн.65коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 84 403грн.20коп. та пені в розмірі 11 816грн.45коп. – задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства „Компанія „Сталь Донбасу” (за адресою: пр.Ілліча, 89, м.Донецьк, 83003; фактична адреса: вул.Пролетарська ,57, оф.5, м.Харцизськ, Донецька область, 86700, р/р 7000, відділення №1 ЗАТ „Донгорбанк”, МФО 334970, , ІПН 39) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Сталь Вест” (за адресою: вул. Будіндустрії, 8, м. Київ, 01013; фактична адреса: вул.Овруцька, 28, оф.1, м.Київ, 04107, р/р 8301 в філії „Центральне РУ” ВАТ „Банк Фінанси та кредит”, МФО 300937, , ІПН 03) передоплату в розмірі 84 403грн.20коп., пеню в розмірі 11 816грн.45коп, витрати по сплаті державного мита в сумі 962грн.20коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.00коп.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Позивачу видати довідку для повернення з державного бюджету держмита в сумі 00грн.80коп., перерахованого згідно платіжного доручення №1405 від 23.05.2008р., в зв’язку із внесенням державного мита в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

У судовому засіданні 01.10.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суддя

Текст рішення підписано 03.10.2008р.