ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.03.2008

Справа №16/374

м. Полтава

за скаргою дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Кременчуцький комбінат хлібопродуктів"

на дії Автозаводського відділу Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції при виконанні рішення суду по справі №16/374

за позовом Приватного підприємства "Фірма "Мега-Трейд"

до дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Кременчуцький комбінат хлібопродуктів"

про стягнення 468 871,00 грн.

Суддя Тимощенко О.М.

Представники:

Від стягувача: Фещенко І.О., дов.б/н від 27.12.07р.

Від боржника: не з'явився

Від відділу Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції: Ляш О.В., дов.б/н від 07.03.08р.

Суть справи: розглядається скарга дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Кременчуцький комбінат хлібопродуктів" на дії Автозаводського відділу Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції при виконанні рішення суду по справі №16/374 за позовом Приватного підприємства "Фірма "Мега-Трейд" до дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Кременчуцький комбінат хлібопродуктів" про стягнення грошових коштів.

Відділ Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції проти скарги заперечує з мотивів, викладених у відзиві на скаргу №5351 від 07.03.08р. (в матер.справи).

Скаржник (боржник) явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, хоча про час і місце його проведення був повідомлений належним чином (поштове повідомлення про вручення рекомендованого відправлення - ухвали суду від 21.02.08р.- в матер.справи). Згідно ст.121-2 ГПК України, неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби у засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

20.11.2007р. господарським судом Полтавської області було прийнято рішення по справі №16/374 за позовом Приватного підприємства "Фірма "Мега-Трейд" до дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Кременчуцький комбінат хлібопродуктів" про стягнення грошових коштів, яким позовні вимоги були задоволені, присуджено до стягнення з Відповідача на користь Позивача 468 871,00 грн. збитків, 4688,71 грн. витрат по сплаті держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Дане рішення набрало законної сили 03.12.2007р., та на його виконання господарським судом було видано відповідний наказ від 03.12.2007р., який скерований стягувачем до Автозаводського відділу Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції, та відкрито виконавче провадження по виконанню даного наказу (постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2008р.).

Як зазначає боржник, 22.01.2008 року за вхідними номерами 14, 15 йому надійшли наступні постанови, винесені 16.01.2008 року заступником начальника Автозаводського відділу Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції Ляш О.В. :

1)          постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження,

а саме: всіх транспортних засобів, належних ДП ДАК „Хліб України"

„Кременчуцький комбінат хлібопродуктів";

2)          постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження,

а саме: тракторів, тракторних причепів, іншої техніки, належних ДП ДАК „Хліб

України" „Кременчуцький комбінат хлібопродуктів".

Вказані постанови згідно їх мотивувальної частини винесені державним виконавцем з метою забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній реалізації.

Скаржник вважає дії Автозаводського відділу Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції в частині накладення арешту на майно підприємства та по винесенню вказаних вище постанов неправомірними, такими, що винесені з порушенням положень Закону України „Про виконавче провадження", інших нормативно-правових актів України, з наступних підстав:

Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії „Хліб України" „Кременчуцький комбінат хлібопродуктів" є державним підприємством.

На думку скаржника, державний виконавець порушив вимоги Закону України „Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" від 29.11.2001 р. № 2864-ІН (з наступними змінами та доповненнями) та наклав арешт на майно державного підприємства, щодо якого введено мораторій на його реалізацію. Майно (всі транспортні засоби, в т.ч. трактори, тракторні причепи), на яке державним виконавцем накладений арешт, відноситься до майна, щодо якого введено мораторій на його реалізацію згідно з вищевказаним законом. Наклавши арешт на транспортні засоби боржника, державний виконавець розпочав звернення стягнення на майно боржника - державного підприємства.

Крім того, боржник стверджує, що було порушено порядок та черговість звернення стягнення на майно боржника: державний виконавець, не дотримуючись встановленої Законом України "Про виконавче провадження" черговості звернення стягнення на майно боржника, розпочав звернення стягнення на транспортні засоби. Зокрема, скаржник стверджує, що державним виконавцем, в порушення вимог ст.50 Закону України "Про виконавче провадження", не вжито у повній мірі заходів щодо перевірки наявності у боржника коштів на рахунках в установах банків, достатніх для погашення боргу, накладено арешт лише на один рахунок боржника, та не вжиті заходи щодо перевірки наявності коштів на інших рахунках боржника, відкритих в установах банків. Також не вжиті заходи щодо виявлення у боржника наявності цінних паперів, не проводилося вилучення готівкових коштів у боржника.

У зв'язку з цим скаржник просить суд визнати неправомірними дії Автозаводського відділу Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції при виконанні наказу по справі №16/374 від 03.12.2007р., визнати недійсними постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.01.2008р.

Автозаводський відділ Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції проти скарги заперечує та наполягає, що всі дії по виконанню вказаного наказу були проведені у відповідності до чинного законодавства.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження" передбачає, що арешт застосовується:

1)          для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації;

2)          для виконання рішення про конфіскацію майна боржника;

3)          при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить

відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, арешти на транспортні засоби, накладені постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, були застосовані для збереження майна боржника, що підлягає наступній реалізації. Як правомірно зазначає ВДВС, дії щодо реалізації арештованого майна проведені не були, так як одною з їх складових є складання акту опису й арешту майна та вилучення арештованого майна.

Тобто, арешт на рухоме майно боржника було накладено лише для забезпечення збереження його майна.

Посилання скаржника на порушення порядку та черговості звернення стягнення на майно боржника також є неправомірним.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються (ч.3 ст.50 вказаного закону).

За наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається арешт.

Стягнення на інше майно, належне боржнику, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути звернене стягнення, звертається державним виконавцем тільки у випадках відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача.

21.12.2007 року з метою встановлення майнового стану боржника та виявлення рахунків і вкладів у банках чи інших фінансових установах направлено запити до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції, КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації", Кременчуцького ВРЕР ДАІ при УМВС України в Полтавській області, міську інспекцію Держтехнагляду.

Після надходження відповідей з Кременчуцького ВРЕР ДАІ при УМВС України в Полтавській області та міської інспекції Держтехнагляду 16.01.2008 року винесено дві постанови про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, одною з яких накладено арешт на всі транспортні засоби, іншою - на трактори, тракторні причепи, іншу техніку.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, 11.01.2008 року винесена постанова про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку, вказаному в виконавчому документі.

В зв'язку з тим, що інших даних про наявність у боржника - юридичної особи рахунків і вкладів у банках чи інших фінансових установах у державного виконавця не було, 21.01.2008 року повторно до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції направлено запит в порядку ст. 5, ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження" щодо надання розрахункових рахунків належних боржнику.

12.02.2008 року на адресу відділу надійшло повідомлення Кременчуцької ОДПІ про розрахункові рахунки, належні боржнику, та в цей же день винесено постанови про арешт коштів боржника і направлено до відповідних банківських установ та боржнику.

Стосовно тверджень боржника про порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна»суд встановив наступне:

Відповідно до Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" мораторій встановлюється на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Відповідно до ст. 2 вищевказаного Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних фондів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами; продажу майна в процесі провадження справи про банкрутство, визначеного статтями 22, 23, 24, 25, 26, 30, частиною одинадцятою статті 42, абзацом другим частини шостої статті 43 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і продажу майна підприємства.

Реалізація ж арештованого майна, як правомірно зазначає ВДВС, здійснюється шляхом продажу на комісійних та інших договірних началах та шляхом продажу на аукціоні, та шляхом проведення прилюдних торгів.

Як пояснив у засіданні представник ВДВС, на даний час реалізація майна ДП ДАК «Хліб України «Кременчуцький комбінат хлібопродуктів" не проводиться та не вчиняються дії щодо передачі арештованого майна на реалізацію.

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що дії Автозаводського відділу Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції при виконанні наказу по справі №16/374 не суперечать чинному законодавству, тому у суду немає підстав для задоволення скарги боржника - ДП ДАК «Хліб України «Кременчуцький комбінат хлібопродуктів" на дії Автозаводського відділу Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції при виконанні вказаного наказу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.86, 121-2 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги ДП ДАК «Хліб України «Кременчуцький комбінат хлібопродуктів» на дії Автозаводського відділу Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції при виконанні наказу по справі №16/374 від 03.12.2007р. - відмовити.

2. Копії ухвали направити боржнику (скаржнику), стягувачу, Автозаводському відділу Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції.

Суддя                                                                                Тимощенко О.М.