ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.10.08 р.                     Справа № 17/110

Господарський суд Донецької області у складі судді Татенко В.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу, порушену

за позовом: Державного підприємства “Маріупольський морський торгівельний порт” м. Маріуполь

відповідача: Приватного підприємства “ФАМ БАЛКЕРС” м. Маріуполь

за участю третьої сторони, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача – Державна податкова інспекція у м. Маріуполь

про стягнення заборгованості у сумі 38'185,39 грн.

за участю представників сторін

від позивача: Ямпілець Ю.Г. - довіреність

від відповідача: Дегтярьов Ю.В. – довіреність

від третьої особи: Пємов В.І. – довіреність

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство “Маріупольський морський торгівельний порт” м. Маріуполь звернулось з позовом до Приватного підприємства “ФАМ БАЛКЕРС” м. Маріуполь про стягнення заборгованості у сумі 38'185,39 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на п.п. 3.1.1 п.3.1 ст.3, п.п. ”а” п. 6.5 ст. 6 Закону України “Про податок на додану вартість” та на неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань за договором № 25-6/109 від 07.12.2006 р. в частині оплати наданих послуг.

Відповідач надав відзив (а.с.50), в якому проти позову заперечує і вважає, що позивачем неправомірно було нараховано податок на додану вартість за надані їм послуги.

Ухвалою суду від 02.09.2008р. був продовжений строк розгляду справи на один місяць за узгодженим клопотанням сторін та залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державну податкову інспекцію у м. Маріуполі.

Державна податкова інспекція у м. Маріуполі надала письмові пояснення, в яких підтримала вимоги позивача і вважає, що надані позивачем послуги підлягають оподаткуванню податком на додану вартість на загальних підставах.

18.09.2008р. розгляд справи був закінчений. Оголошена перерва для підготовки рішення до 01.10.2008р. – 13.30год..

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

07.12.2006р. між Державним підприємством “Маріупольський морський торгівельний порт” (Порт) та Приватним підприємством “ФАМ БАЛКЕРС” (Агент) був укладений договір № 25-6/109 (далі – договір), за яким позивач взяв на себе зобов’язання по обслуговуванню суден, які заходять до порту та знаходяться під агентуванням відповідача, який діє в Маріупольському державному морському торговельному порту у відповідності до глави 31 Господарського кодексу України, глави 5 розділу 4 Кодексу торгового мореплавства України, як повноважний представник судновласників відповідно до договору доручення. Відповідно до додаткової угоди від 22.11.2007р., договір був пролонгований на 2008р. (до 31.12.2008р.) та є невід’ємною його частиною.

Розділом 2 договору сторони конкретизували зміст взаємних прав та обов’язків, пов’язаних з обслуговуванням суден, що агентуються, згідно якого “Порт” надає послуги “Агенту” і судну, зазначеному в заявці судновласника, по діючим в порту ставкам і тарифам, а “Агент” виконує агентські функції по обслуговуванню суден в порту. “Агент” від імені судновласника та за його дорученням здійснює взаєморозрахунки з “Портом” по портовим зборам і іншим платежам у відповідності до наданого портом дисбурсментського розрахунку у передбачені договором строки (розділ 3 зазначеного договору).

Пунком 3 договору встановлений порядок проведення розрахунків. Так п.п. 3.2 п.3 передбачає, що відповідач від імені та за дорученням судновласника оплачує позивачеві вартість обов'язкових портових зборів, які встановлені діючими постановами Кабінету Міністрів України та наказами Міністерства транспорту України.

Згідно до п. 3.9 цього договору оплата здійснюється:

-          стосовно суден, які плавають під українським прапором, українських судновласників – в гривнях по курсу Національного Банку України на день надання послуг (виконання робіт);

-          стосовно суден судновласників-нерезидентів України – у доларах США.

У березні та травні 2008р. порт здійснив перевалку транзитних вантажів на іноземні судна, Агентом яких було Приватне підприємство “ФАМ БАЛКЕРС” м. Маріуполь. Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 1544 від 12.10.2000р. “Про портові збори” і Наказу Міністерства транспорту України № 214 від 27.06.1996р. “Про затвердження Зборів і плат за послуги, надані судам у морських торговельних портах України” Державним підприємством “Маріупольський морський торгівельний порт” м. Маріуполь за надані послуги були виставлені відповідачеві рахунки №1238 від 09.03.2008р. на суму 172'894,40 грн. та № 3298 від 03.05.2008р. на суму 56'217,97 грн.

Відповідачем виставлені рахунки були оплачені у сумі 190'926,98 грн. без урахування податку на додану вартість, у зв’язку з безпідставним нарахуванням.

Зважаючи на те, що:

-          відповідно до ст. 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами;

-          у Митному кодексі України стаття 1 наведено поняття “переміщення”, відповідно до якого під переміщенням товарів через митний кордон України у вантажних відправленнях розуміється переміщення товарів через митний кордон України при здійсненні експортно-імпортних операцій, а також інших операцій, пов'язаних із ввезенням товарів на митну територію України, вивезенням товарів за межі митної території України або переміщенням їх митною територією України транзитом;

-          статтею 1 Закону України „Про транзит вантажів” визначено, що транзитні послуги (роботи) це - безпосередньо пов'язана з транзитом вантажів підприємницька діяльність учасників транзиту, що здійснюється в межах договорів (контрактів) перевезення, транспортного експедирування, доручення, агентських угод тощо; учасники транзиту - вантажовласники та суб'єкти підприємницької діяльності (перевізники, порти, станції, експедитори, морські агенти, декларанти та інші), які у встановленому порядку надають (виконують) транзитні послуги (роботи);

-          за приписами ст. 5 цього Закону транзитними вантажами є насипні, наливні, навалочні, штучні, тарно-штучні товари, вантажобагаж, що прийняті до перевезення згідно з договором (контрактом). Такі вантажі, а також транспортні засоби транзиту і контейнери вважаються прохідними через територію України у разі, якщо проходження цих вантажів з перевантаженням, складуванням, подрібненням на партії, зміною транспортного засобу транзиту чи без таких операцій є частиною повного маршруту перевезення, що розпочинається і закінчується за межами території України;

-          порядок визначення об'єкта, бази та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій врегульовано Законом України “Про податок на додану вартість” від 3 квітня 1997 року N 168/97-ВР (із змінами та доповненнями);

-          пунктом 6.1. ст.6 Закону встановлено, що об'єкти оподаткування, визначені статтею 3 цього Закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка згідно з цим Законом, оподатковуються за ставкою 20 відсотків;

-          відповідно до п.п. 6.2.4 п. 6.2 ст. 6 Закону України “Про податок на додану вартість” операції з поставки послуг платником податку, пов'язані з перевезенням (переміщенням) пасажирів і вантажів транзитом через територію України, оподатковуються у порядку, передбаченому пунктом 5.15 цього Закону;

-          підпунктом 5.15 ст. 5 Закону України “Про податок на додану вартість” встановлено, що звільняються від оподаткування операції з поставки послуг по перевезенню (переміщенню) пасажирів та вантажів транзитом через територію і порти України;

-          будь-які послуги, зокрема ті, що надаються відповідним морським суднам, що надходять до порту для подальшого завантаження транзитним вантажем та його перевезення, і оплачуються портовими зборами – є такими, що безпосередньо пов’язані з транзитним перевезенням. Адже відповідне судно, що фрахтується під перевезення певного транзитного вантажу, заходить до морського порту саме з метою завантаження цим вантажем та – доставляння цього вантажу до іншого порту вивантаження. А послуги, що оплачуються портовими зборами, сприяють переміщенню зазначеного вантажу транзитом до кінцевого місця споживання за межами території України,

господарський суд вважає, що від оподаткування податком на додану вартість звільняються як операції з поставки послуг по перевезенню (переміщенню) вантажів транзитом через територію України, так і операції з поставки послуг, пов’язаних з таким перевезенням.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Заперечення позивача та третьої особи не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, тому до уваги не прийняті.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 32 –34, 43, 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Суддя