ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 9/80

02.06.08

За позовом           Державного підприємства «Придніпровська залізниця»

До                               Приватного підприємства «ВТБ Лізинг Україна»

Про           стягнення 36721,23 грн.

Суддя Жирнов С.М.

Представники:

від позивача: Рєзнік О.І. –довіреність № 67 від 01.01.2008 р.

від відповідача: Губерт О.М. –довіреність № 15/2008 від 22.04.2008 р.

Обставини справи:

Державне підприємства «Придніпровська залізниця»звернулось до Господарського суду міста Києва з вимогою про стягнення з Приватного підприємства «ВТБ Лізинг Україна»36721 грн. пені на підставі Договору № 239-ФЛ-ПЗ/Л-072305/НЮ фінансового лізингу № 119-ФЛ від 25.09.2007 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2008 р. порушено провадження у справі № 9/80 та призначено її до розгляду на 02.06.2008 р.

Позивач в судовому засіданні подав лист № ЕЮ - /52 від 27.05.2008 р., відповідно до якого підтвердив, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет та немає рішення цих органів з такого спору.

Позивач в судовому засіданні надав усні пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні подав Відзив на позовну заяву (без номера, без дати) з підтверджуючими документами відповідно до ухвали суду від 24.04.2008 р.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2007 р. між Державним підприємством «Придніпровська залізниця»(позивач), визначеним як Лізингоодержувач, та Приватним підприємством «ВТБ Лізинг Україна»(відповідач), визначеним як Лізингодавець, був укладений Договір № 239-ФЛ-ПЗ/Л-072305/НЮ фінансового лізингу № 119-ФЛ (надалі за текстом «Договір»). Загальна кількість Предметів лізингу за спірним Договором складає чотири одиниці, рік випуску Предметів лізингу 2007 р.

Пунктами 1.1 - 1.12 Договору визначаються поняття, що застосовуються в Договорі, зокрема:

Предмет лізингу –Автомотриса дизельна монтажна типу 1 АДМ 1.3 з ізольованою монтажною площадкою виробництва ЗАТ «Тихорєцький машинобудівельний завод ім. В.В. Боровського»(Росія) згідно зі Специфікацією –Додаток № 1, відповідно до встановлених Лізингоодержувачем технічних вимог, визначених Додатком № 4, передається Лізингодавцем в строкове платне володіння, користування з правом викупу (далі –«Лізинг») Лізингоодержувачу на умовах Договору (п. 1.1);

Договір купівлі –продажу Предмета лізингу –це договір між Продавцем та Лізингодавцем на придбання у власність Предмета лізингу та зобов»язанням Виробника нести відповідальність за якість, комплектність та гарантійні терміни експлуатації перед Лізингоодержувачем (п. 1.2);

Продавець - підприємство, яке відповідно до договору купівлі-продажу передає у власність Лізингодавцю Предмет лізингу (п. 1.3).

Згідно п. 2.1 Договору Лізингодавець (відповідач) набуває у власність у Продавця Предмет лізингу, визначений Лізингоодержувачем (позивачем), технічні параметри, гарантія якості, необхідний склад документації яких задовольняють потреби Лізингоодержувача, і передає їх Лізингоодержувачу за плату в тимчасове володіння і користування на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 2.2. Договору кількість, виробник товару, модель та термін передачі Предмета лізингу в лізинг визначаються Додатком № 1 до цього Договору. У разі зміни строків постачання Предмета лізингу Виробником, графік передачі Предмета лізингу (Додаток № 2) може змінюватись шляхом укладення додаткової угоди.

Пунктом 3.2 Договору визначена ціна одиниці Предмета лізингу у сумі 3200000,00 грн. (в т.ч. ПДВ), а загальна вартість Предметів лізингу за Договором складає 12800000,00 грн. (в т.ч. ПДВ).

10.12.2007 р. сторонами було укладено додаткову угоду № ПР/Е –072663/НЮ Д 1 до Договору, відповідно до якої Додаток № 2 до Договору (Графік передачі Предмета лізингу) та Додаток № 3 до Договору (Графік нарахування платежів) були змінені.

З огляду на Графік передачі Предмета лізингу (Додаток № 2 до Договору у новій редакції), кінцева дата передачі останнього Предмета лізингу (автомотриси дизельної монтажного типу 1 АДМ 1.3 в кількості однієї одиниці виробництва ЗАТ «Тихорєцький машинобудівельний завод ім. В.В. Боровського»(Росія)) - 28.01.2008 р.

Відповідач (Лізингодавець) виконав своє зобов’язання за Договором по передачі вищезазначеного Предмета лізингу лише 19.02.2008 р., таким чином порушивши строк передачі Предмету лізингу.

З огляду на наведене, позивач вважає, що відповідач повинен нести відповідальність на підставі п. 9.3 Договору у вигляді пені в розмірі 36721,23 грн. за період з 29.01.2008 р. по 18.02.2008 р.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України (надалі за текстом ГПК України) встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно зі ст. 32 вказаного Кодексу доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Між сторонами по справі укладено договір фінансового лізингу, а, отже, саме він та відповідні положення статей параграфа 6 глави 58 (лізинг), глави 58 (найм (оренда), глави 52 (купівля –продаж), параграфа 3 глави 54 (поставка) Цивільного кодексу України (далі по тексту –ЦК України) з урахуванням особливостей, що встановлюються Законом України «Про фінансовий лізинг»від 16.12.1997 р. № 723/97-ВР (із подальшими змінами і доповненнями), визначають права та обов»язки сторін, зокрема зі здійснення передбаченого Договором № 239-ФЛ-ПЗ/Л-072305/НЮ фінансового лізингу № 119-ФЛ від 25.09.2007 р.

Відповідно ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, ч.7 ст. 193 ГК України (надалі –ЦК України і ГК України), договір є підставою для виникнення зобов’язання, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк, відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов»язується передати другій стороні (лізингоодержувачу) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Враховуючи вищезазначене та визначення п. 2.1 Договору, між сторонами по справі наявні відносини непрямого лізингу.

Позивач звернувся з вимогою про стягнення з відповідача суми пені у розмірі 36721,23 грн. за період з 29.01.2008 р. по 18.02.2008 р.

Договором було встановлено, що передача останнього Предмета лізингу за спірним Договором має бути здійснена до 30.01.2008 р. Строк передачі останнього Предмета лізингу був змінений Додатковою угодою № ПР/Е –072663/НЮ Д 1 до Договору та визначений датою –28.01.2008 р.

Судом встановлено, що фактично відповідач (Лізингодавець) передав позивачу (Лізингоодержувач) в тимчасове користування на умовах Договору № 239-ФЛ-ПЗ/Л-072305/НЮ фінансового лізингу № 119-ФЛ від 25.09.2007 р. майно (Предмет лізингу): автомотрису дизельну монтажну типу 1 АДМ 1.3, серійний номер 1415) тільки 19.02.2008 р., що підтверджується Актом приймання –передачі майна в лізинг.

Вимоги позивача та відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача призводять до висновку, що останній не виконав своїх зобов»язань за Договором щодо передачі Предмета лізингу (Додаток № 2 до Договору) до 28.01.2008 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З огляду на приписи ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 9.3 Договору передбачено, що за несвоєчасну передачу Предмета лізингу в лізинг в терміни, встановлені в додатку № 2 (28.01.2008 р.) Лізингодавець (відповідач) сплачує Лізингоодержувачу (позивачу) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на дату передачі, за кожний день прострочення.

Зі змісту вищенаведеного пункту Договору вбачається, що сторони не визначили та не включили в цей пункт Договору суми, від якої повинна розраховуватись пеня у межах подвійної облікової ставки НБУ, відсутні відсилання до інших пунктів Договору, а тому наведений позивачем розрахунок суми пені в розмірі 36721,23 грн. за період з 29.01.2008 р. по 18.02.2008 р. вважається необґрунтованим (безпідставним), оскільки позивач такий зробив на власний розсуд та від вартості непоставленого Предмета лізингу (3200000,00 грн.), т.т. не у відповідності до Договору № 239-ФЛ-ПЗ/Л-072305/НЮ фінансового лізингу № 119-ФЛ від 25.09.2007 р. (розрахунок суми пені наведений у тексті позовної заяви).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відсутність у позивача належних обґрунтувань вимог в частині заявлених до стягнення 36721,23 грн. за період з 29.01.2008 р. по 18.02.2008 р., а тому в позові належить відмовити повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 625, 629, 806 ЦК України, ст. ст. 193 ГК України, Закон України «Про фінансовий лізинг»від 16.12.1997 р. № 723/97-ВР, ст. ст. 32, 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1.          У позові відмовити повністю.

2.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

С.М. Жирнов

Дата підписання рішення –03.06.2008 р.