ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

23.04.08                                                                                           Справа № П-5/1

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Давид Л.Л.

Мурська Х.В.

розглянувши матеріали апеляційного подання Чопського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Лозянської сільської ради,с.Лозянське,142 Міжгірського району Закарпатської області.

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 29.01.2008 року

у справі № П-5/1

за позовом Чопського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Лозянської сільської ради, с.Лозянське Міжгірського району Закарпатської області.

до відповідача ТзОВ «Карпатнафтохім», с.Мостище Калуського району Івано-Франківської області, м.Івано-Франківськ.

про стягнення заборгованості в сумі 1016,87 грн. за користування земельною ділянкою.

За участю представників сторін:

від позивача –не з»явився.

від відповідача- Бойко З.Р.- представник.

Прокурор: не з»явився

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 29.01.2008 року

(суддя Цюх Г.З.) у задоволенні позовних вимог Чопського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Лозянської сільської ради, с.Лозянське Міжгірського району Закарпатської області до ТзОВ «Карпатнафтохім», с.Мостище Калуського району Івано-Франківської області, м.Івано-Франківськ про стягнення заборгованості в сумі 1016,87 грн. за користування земельною ділянкою та зобов»язати ТзОВ «Карпатнафтохім»звернутись у Лозянську сільську раду з клопотанням про виділення в оренду земельної ділянки для обслуговування розподільчої станції відмовлено.

Суд мотивував рішення тим, що згідно п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов»язань», платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами №2181- ІІІ від 21.12.2000р. штрафні санкції за порушення податкового законодавства накладаються контролюючими органами на платників податків, а п.2.1 ст.2 Закону містить перелік контролюючих органів, в якому немає прокуратури, а тому прокурор не мав права проводити перевірку щодо своєчасності сплати податків та зборів.

Крім того, місцевим господарським судом зроблено висновок, що позивач не подав доказів, що земельна ділянка, яка перебуває в користуванні відповідача є комунальною власністю територіальної громади с.Лозянське, натомість з пояснень представника відповідача вбачається, що дозвіл ТзОВ «Карпатнафтохім»на виконання проектно-пошукових робіт, виданий Міжгірською районною державною адміністрацією 6.04.2007р. і проводиться підготовка до укладення договору оренди земельної ділянки, а тому вимоги стосовно зобов»язання відповідача звернутися у Лозянську сільську раду з клопотанням про виділення в оренду земельної ділянки є необґрунтованими.

Чопський транспортний прокурор оскаржив дане рішення суду в апеляційному порядку, вимоги апеляційного подання про задоволення позовних вимог обгрунтував тим, що висновки господарського суду, викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки знаходження земельної ділянки на території Лозянської сільської ради підтверджується листами Лозянської сільської ради від 15.02.2007р. №14 та від 26.02.2007р. №21 про знаходження будови етиленопроводу на її території, листом Міжгірського районного відділу земельних ресурсів від 29.03.2007 року, відзивом на позовну заяву.

Крім того, зазначає прокурор, покликання суду на те, що прокуратура не мала права проводити перевірку своєчасності, повноти нарахування сплати податків є необґрунтованим, оскільки згідно Конституції України та Закону України «Про прокуратуру»на прокурора накладено також функції на представництво інтересів держави в суді, в зв»язку з чим і була проведена перевірка із залученням Державної податкової інспекції.

Представник позивача, з невідомих суду причин, участі в розгляді справи не прийняв, документів, витребуваних ухвалами суду без поважних причин не подав.

Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційного подання, перевіривши матеріали справи і прийняте в ній судове рішення, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційне подання підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного:

Право прокурора на представництво інтересів держави в суді встановлено ст.361Закону України «Про прокуратуру»,ст..121 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави №3-рп/99 від 8.04.1999р.).

Із врахуванням того, що «інтереси держави»є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подано позов, в чому саме відбулося порушення матеріальних або інших інтересів держави, обгрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах»означає орган, на який державою покладено обов»язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави і такий орган є позивачем у справі, порушеній за позовною заявою прокурора і є стороною в господарському процесі (роз»яснення ВГСУ від 22.05.2002р. №04-5/570 із змінами та доповненнями).

Як вбачається із змісту позовної заяви, прокурор, органом уповноваженим державою здійснювати конкретну діяльність у спірних правовідносинах, зазначив Лозянську сільську раду та обгрунтував порушення інтересів держави безоплатним користуванням відповідачем земельною ділянкою на території Лозянської сільської ради та без відповідних документів.Безоплатне використання земельної ділянки спричинило ненадходження до бюджету за 2005-2007р. 1016,87 грн.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин, затвердження ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

Повноваження у сфері регулювання земельних відносин, що входять до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад визначені ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»відповідно до п.4 якої, до повноважень належить-справляння плати за землю.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про плату за землю», платежі за землю зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України для плати за землю.

Враховуючи вищенаведені норми законів, прокурор вірно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та обґрунтував порушення інтересів держави, ненадходженням коштів до бюджету внаслідок несплати відповідачем земельного податку.

Подання позову прокурором в інтересах держави здійснено з дотриманням норм ГПК України, Закону України «Про прокуратуру», не віднесення прокурора до контролюючого органу, відповідно до норм ст.2 Закону «Про порядок погашення зобов»язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»не позбавляє його права на звернення до суду в інтересах держави.

Висновок місцевого господарського суду, що Закон України «Про порядок погашення зобов»язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» не відносить прокурора до контролюючих органів, які зазначені в ст.2 цього Закону, а тому вимоги прокурора є безпідставні, невірний, зроблено при неповному з»ясуванні обставин справи.

Крім того, невірним є висновок суду про надання відповідачу 6.04.2007р. Міжгірською районною державною адміністрацією дозволу на виконання проектно-пошукових робіт та підготовку до укладення договору оренди, оскільки матеріали справи таких доказів не містять, до відзиву на позовну заяву та до відзиву на апеляційне подання не додано.

Крім того, місцевим господарським судом не дано належної оцінки доказам у справі, а саме листам Міжгірського районного відділу земельних ресурсів №01-10/741 від 25.05.2007р., №06-7/450 від 29.03.2007р., листу Державної податкової інспекції у Міжгірському районі №1788/7-15 від 25.05.2007р., листу-відповіддю Лозянської сільської ради від 15.02.2007р. (а.с.17), якими підтверджується знаходження будови етиленпроводу та наземної газорозподільчої станції на землях Лозянської сільської ради.

Відповідно до ст.104 ГПК України, неповне з»ясування обставин справи, невідповідність висновків обставинам справи є підставою для скасування рішення суду.

Разом з тим, позов Чопського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Лозянської сільської ради, с.Лозянське Міжгірського району Закарпатської області до відповідача ТзОВ «Карпатнафтохім», с.Мостище Калуського району Івано-Франківської області, м.Івано-Франківськ про стягнення заборгованості в сумі 1016,87 грн належить залишити без розгляду, виходячи з наступного:

Відповідно до п.5 ч.2 ст.54 ГПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, законодавство на підставі якого подається позов.

Покликаючись на ч.1 ст.206 ЗК України, де зазначено, що використання землі в Україні є платним, об»єктом плати за землю є земельна ділянка та на п.в ч.1 ст.96 ЗК України, де вказано, що користувач зобов»язаний своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату, прокурор просить стягнути з ТОВ «Карпатнафтохім»суму заборгованості за користування земельною ділянкою в розмірі 1016,87 грн., з яких: донарахована сума- 482,73 грн., штрафні санкції -24,14 грн., за неподання розрахунку земельного податку-510 грн.

Враховуючи вимоги рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 від 8.04.1999р., відповідно до якого орган уповноважений державою для здійснення конкретної діяльності набуває статусу позивача і є стороною в господарському процесі, а тому несе права та обов»язки відповідно до ст.22 ГПК України.

Однак, в порушення ст.54 ГПК України, позивач не подав до позовної заяви обґрунтованого розрахунку ціни позову, в звязку з чим суд апеляційної інстанції ухвалою від 03.04.2008р. зобов»язав позивача подати обґрунтований розрахунок суми позову, правове обгрунтування стягнення сум (з посиланням на законодавство), а саме обгрунтувати правову природу штрафних санкцій 24,14 грн., за неподання розрахунку земельного податку-510 грн., донарахованої суми -, 482,73 грн., план –схему земельної ділянки розміром 0,50 га.

Без обґрунтованого розрахунку суми позову неможливо встановити чи правильно прокурор визначив ціну позову (п.3 ст.54 ГПК України), оскільки від ціни позову, в разі задоволення позову прокурора, підлягає стягненню держмито в Державний бюджет України.

Позивач, представника в судове засідання без поважних причин не забезпечив, без поважних причин, витребувані ухвалою суду матеріали необхідні для вирішення спору не подав, неможливість подати такі документи не пояснив, що перешкоджає розгляду вимоги про стягнення спірної суми по суті, а тому позов в частині стягнення 1016,87 грн. підлягає залишенню без розгляду на підставі п.5 ст.81 ГПК України.

В іншій частині вимоги прокурора є безпідставними, виходячи з наступного:

Способи захисту порушених та оспорюваних прав, встановлені ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Такий спосіб захисту, який обрано прокурором, а саме зобов»язати ТзОВ «Карпатнафтохім»звернутися у Лозянську сільську раду з клопотанням про виділення в оренду земельної ділянки для обслуговування розподільчої станції не відповідає способам встановленим законом та Конституцією України, оскільки звернення товариства з клопотанням про виділення земельної ділянки в оренду є правом самого товариства, а не обов»язком.

Особа, яка бажає одержати земельну ділянку в оренду із земель державної та комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування заяву (клопотання).А тому подання такої заяви шляхом примусу суперечить ст.19 Конституції України.

Якщо суб»єкт господарювання використовує земельну ділянку з порушенням земельного законодавства, він несе цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність (ст.211 ЗК України).

Враховуючи вимоги Постанови Верховного Суду України від 13.07.2004р. у справі №10/732, п.14 Інформаційного листа ВГСУ №01-8/344 від 11.04.2005р., щодо невідповідності предмету позову, встановленим законом або договором способам захисту прав, в позові Чопського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Лозянської сільської ради, с.Лозянське Міжгірського району Закарпатської області до відповідача ТзОВ «Карпатнафтохім», с.Мостище Калуського району Івано-Франківської області, м.Івано-Франківськ про зобов»язання ТзОВ «Карпатнафтохім»звернутись у Лозянську сільську раду з клопотанням про виділення в оренду земельної ділянки для обслуговування розподільчої станції належить відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.99,103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційне подання Чопського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Лозянської сільської ради,с.Лозянське,142 Міжгірського району Закарпатської області задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 29.01.2008 року

у справі № П-5/1 скасувати.Прийняти нове рішення.

3.Позов Чопського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Лозянської сільської ради, с.Лозянське Міжгірського району Закарпатської області в частині стягнення з ТзОВ «Карпатнафтохім»1016,87 грн. заборгованості залишити без розгляду.

4.В позові Чопського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Лозянської сільської ради, с.Лозянське Міжгірського району Закарпатської області до відповідача ТзОВ «Карпатнафтохім», с.Мостище Калуського району Івано-Франківської області про зобов»язання ТзОВ «Карпатнафтохім»звернутись у Лозянську сільську раду з клопотанням про виділення в оренду земельної ділянки для обслуговування розподільчої станції відмовити.

5.Матеріали справи повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий-суддя Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                  Давид Л.Л.

Суддя                                                                                  Мурська Х.В.