ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
УХВАЛА

"26" червня 2008 р.

Справа № 11/149/08

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково виробничий центр “АРІ”

(54001, м.Миколаїв, вул.Потьомкінська, 84, кв.1)

до відповідача: Комунальне підприємство “Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації” (54030, м.Миколаїв, вул..Шевченко, 40)

ІІІ особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Контракт-Жилбуд”

(54001, м.Миколаїв, вул.Громадянська, 16-А)

Суддя Василяка К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: Кирюхін О.М. –дов. від 30.05.2008р., Чамара О.Л. –дов. від 21.01.2008р.

від відповідача: Бортик Р.О. –дов. №37 від 04.01.2008р.

від ІІІ особи: Луцький М.І. –дов. №93 від 28.05.2008р., Чайка А.Д. –дов. №30 від 19.02.2008р.

СУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до суду з позовом про зобов’язання скасувати запис про реєстрацію права власності на нерухоме майно (реєстраційний номер 7003530 запис 20100 в книзі 120) та зобов’язання скасувати витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17774430 від 18.02.2008р.

Заявлені позовні вимоги ґрунтуються на тому, що реєстрація права власності здійснена з порушенням норм діючого законодавства, оскільки при проведенні технічної інвентаризації відповідач мав засвідчити той факт, що квартири №6 на земельній ділянці по вул.Потьомкінській, 84 не існує, внаслідок її знесення, тобто вона втратила ознаки нерухомості та квартири, як об’єкта власності. За таких обставин, відповідач мав відмовити в реєстрації права власності на неіснуюче майно.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на те, що справа має розглядатись в порядку адміністративного судочинства, оскільки на КП “ММБТІ” покладені функції щодо проведення державної реєстрації, тобто у даному спорі відповідач виступає як суб’єкт владних повноважень, дії якого оскаржуються.

ІІІ особа у відзиві проти позову також заперечує, посилаючись на правомірність набуття нею права власності на квартиру №6 по вул.Потьомкінська, 84 та відсутність будь-яких порушень з боку відповідача при реєстрації права власності на неї.

У судових засіданнях 10.06.2008р. та 12.06.2008р.у відповідності до ст.77 ГПК України було оголошено перерву.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивачем у справі фактично оскаржуються дії відповідача щодо реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 5 розділу V “Прикінцеві положення” Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру, реєстрація об’єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Під державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обмежень слід розуміти офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (ст.2 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень”).

Згідно п.1.7 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5 (надалі –Тимчасове положення) реєстр прав власності на нерухоме майно є інформаційною системою, яка містить відомості про зареєстровані права власності, суб’єктів прав, об’єкти нерухомого майна, правовстановлювальні документи, на підставі яких здійснено реєстрацію прав власності.

Відповідно до п.1.12 Тимчасового положення, рішення про реєстрацію, чи відмову в реєстрації прав приймає реєстратор прав власності на нерухоме майно, що є працівником БТІ.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України під справою адміністративної юрисдикції слід розуміти переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п.7 ч.1 ст.3 КАС України суб’єкт владних повноважень –це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, згідно положень статті 3 КАС України, справою адміністративної юрисдикції, яку має бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб’єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов’язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб’єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб’єктів, а цей суб’єкт, відповідно, зобов’язаний виконувати вимоги та приписи такого суб’єкту владних повноважень.

Тобто, з урахуванням тих повноважень, які надані Бюро технічної інвентаризації Законом України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” та Тимчасовим положенням, у спірних правовідносинах БТІ виступає як суб’єкт владних повноважень.

Згідно п.1 ч.1 ст.17 КАС України спори за зверненнями фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності віднесені до компетенції адміністративних судів.

Враховуючи викладене, заявлений позивачем позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАСУ до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст.12 ГПК України Господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві, крім: спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України, міждержавних договорів та угод віднесено до відання інших органів.

Згідно ч. ст.4 ГПК України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, Закону України “Про господарські суди”, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже норми Господарського процесуального кодексу України застосовуються господарським судом тільки при вирішенні господарських спорів, підвідомчих йому, відтак їх застосування для вирішення справи адміністративної юрисдикції є неправомірним.

Враховуючи, що даний спір не підлягає розгляду в господарських судах України, провадження у справі слід припинити в порядку п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.80, ст.86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі припинити.

Суддя

К.Л.Василяка