ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 15/243-48/80

28.05.08

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю Латвійсько-українське спільне виробничо-комерційне підприємство «Агротехсервіс»

До

1) Головного управління юстиції у Херсонській області

2) Державного казначейства України

3) Міністерства юстиції України

Третя особа

Відкрите акціонерне товариство «Херсоннафтопереробка»

За участю

Прокурора Херсонської області

Про

відшкодування шкоди в розмірі 9738537 грн.

Суддя Сулім В.В.

Представники сторін:

Від позивача:           Сидько А.В. –пред. за довір.

Від відповідача 1:           не з’явився

Від відповідача 2:          не з’явився

Від відповідача 3:          Опанасенко А.В. –пред. за довір.

Від третьої особи:          не з’явився

Від Прокуратури:          Бондарєва А.М. –пред.

Судове засідання 10.04.08р. відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладалося.

У судовому засіданні 23.04.08р. відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву для виготовлення повного тексту рішення.

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовом до Відділу Державної виконавчої служби в Комсомольського районного управління юстиції в м. Херсоні Міністерства юстиції України, в якому просив стягнути з відповідача 7011186 грн.

28.05.04р. ухвалою Господарського суду Херсонської області порушено провадження у справі №15/243 та призначено її до розгляду.

02.11.04р. Позивач надав суду заяву-клопотання про поновлення провадження по справі та збільшення суми позовних вимог, в якій просив стягнути з Відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону на користь ТОВ СП «Агротехсервіс»7135088 грн., з них –7011186 грн. за наказом суду № 03-1/1-3/8-59/3 від 15.09.03р., та –123903 грн. –суми збитків, що виникли у позивача в період з 15.09.03р. та по 28.10.04р. внаслідок неправомірних дій Відповідача.

Того ж дня Позивач подав до суду позовну заяву № 3 про стягнення з відповідача 441703 грн., в якій просить стягнути в рахунок відшкодування завданих прямих збитків (шкоди) стягнути з Комсомольського районного суду м. Херсону на користь ТОВ СП «Агротехсервіс»- 441703 грн.

24.01.05р. Позивач звернувся до суду із заявою-клопотанням про збільшення суми позовних вимог на 602271 грн., в якій просив стягнути з Відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону на користь ТОВ СП «Агротехсервіс»7613457 грн., з них –7011186 грн. за наказом суду № 03-1/1-3/8-59/3 від 15.09.03р., та –602271 грн. –суми збитків, що виникли у позивача в період з 15.09.03р. та по 12.01.05р. внаслідок неправомірних дій Відповідача.

23.03.05р. Позивач звернувся до суду із заявою-клопотанням про збільшення суми позовних вимог на 827204 грн., в якій просив стягнути з Відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону на користь ТОВ СП «Агротехсервіс»7838390 грн., з них –7011186 грн. за наказом суду № 03-1/1-3/8-59/3 від 15.09.03р., та –827204 грн. –суми збитків, що виникли у позивача в період з 15.09.03р. та по 12.01.05р. внаслідок неправомірних дій Відповідача.

Позивач надав Господарському суду Херсонської області заяву-клопотання від 23.09.05р. № 01/199, в якій просить суд стягнути з ВДВС Комсомольського РУЮ м. Херсону 8230327,00, з яких 7011186,00 грн. за наказом Господарського суду Херсонської області

№ 03-1/1-3/8-59/3 від 15.09.03р. та 1219141,00 грн. –сума інфляційних збитків (шкоди), які виникли в період з 01.09.04р. по 23.09.05р. з прямої вини відповідача та боржника.

Заявою-клопотанням від 23.09.05р. № 01/200 Позивач просив залучити в якості відповідача по справі Комсомольський районний суд м. Херсону.

Рішенням від 27.10.05р. Господарський суд Херсонської області у задоволенні позову відмовив.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.01.06р. рішення Господарського суду Херсонської області від 27.10.05р. скасовано, а справу передано до Господарського суду Херсонської області на новий розгляд в іншому складі суддів.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 08.06.06р. провадження у справі припинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.10.06р. скасовано ухвалу Господарського суду Херсонської області від 08.06.06р., а справу передано на розгляд до Господарського суду Херсонської області.

29.12.06р. Позивач надав суду клопотання про залучення належних відповідачів, в якому просив залучити в якості відповідачів по справі Міністерство юстиції України, Відділ Державної виконавчої служби Херсонського обласного управління юстиції та Комсомольський районний суд м. Херсону.

12.01.07р. Позивач надав Господарському суду Херсонської області заяву-клопотання про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути завдану шкоду у розмірі 9689459,00 грн., з яких 7011186,00 грн. за наказом Господарського суду Херсонської області № 03-1/1-3/8-59/3 від 15.09.03р. та 2678273,00 грн. –сума інфляційних збитків, які виникли від невиконання судового рішення протягом трьох років, хоча реально можливість його виконання була.

15.01.07р. Ухвалою Господарського суду Херсонської області із складу відповідачів виключено Відділ Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції в м. Херсоні; залучено до участі у справі в якості відповідача 1 Відділ Державної виконавчої служби Херсонського обласного управління юстиції; в якості відповідача 2 Управління Державного казначейства України по Херсонській області.

19.01.07р. Позивач надав суду заяву-клопотання про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути завдану шкоду у розмірі 9689459,00 грн., з яких 7011186,00 грн. за наказом Господарського суду Херсонської області № 03-1/1-3/8-59/3 від 15.09.03р. та 2678273,00 грн. –сума інфляційних збитків, які виникли від невиконання судового рішення протягом трьох років, хоча реально можливість його виконання була.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 07.02.07р. виключено із складу відповідачів Відділ Державної виконавчої служби Херсонського обласного управління юстиції та Управління Державного казначейства по Херсонській області; залучено до участі у справі в якості Відповідача 1 Державну виконавчу службу Херсонської області, в якості Відповідача 2 Головне управління Державного казначейства України у Херсонської області.

26.02.07р. Позивач надав суду клопотання-заяву про уточнення позовних вимог та їх мотивацію, в якому просив залучити до участі у справі Комсомольський районний суд м. Херсону, Прокуратуру Комсомольського району м. Херсону та Міністерство юстиції України, стягнути з Головного управління Державного казначейства України в Херсонській області 9738537,00, з яких 7011186,00 грн. за наказом Господарського суду Херсонської області № 03-1/1-3/8-59/3 від 15.09.03р. та 2727351,00 грн. –сума інфляційних збитків (шкоди).

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 01.03.07р. із складу відповідачів виключено Державну виконавчу службу Херсонської області; залучено в якості відповідача 1 Головне управління юстиції у Херсонській області, в якості відповідача 3 Міністерство юстиції України; направлено справу за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.07р. № 06-5-45/215 справу Господарського суду Херсонської області № 15/243 повернено до Господарського суду Херсонської області.

Рішенням від 03.07.07р. Господарський суд Херсонської області в задоволені позовних вимог відмовив.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.09.07р. скасовано рішення Господарського суду Херсонської області від 03.07.07р., справу передано до Господарського суду Херсонської області на новий розгляд в іншому складі суддів. Постанова містить вказівку при новому розгляді справи вирішити питання про залучення до справи належного відповідача.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 12.11.07р. виключено із складу відповідачів Головне управління Державного казначейства України в Херсонській області; залучено до участі у справі в якості відповідача 2 Державне казначейство України., а справу направлено за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.08р. суддя Сулім В.В. прийняв справу № 15/243 до свого провадження та призначив їй новий номер № 15/243-48/80 і призначив її до розгляду.

Позивач 07.04.08р. надав Господарському суду міста Києва заяву-клопотання про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути солідарно з відповідача 1, відповідача 2 та відповідача 3 завдану при виконанні свої повноважень майнову шкоду в розмірі 90319661,70 грн., що виник з причин порушення ними вимог Закону України «Про виконавче провадження»та посадових обов’язків в результаті чого до моменту подання заяви не виконане рішення ВАСУ від 10.04.98р. Позивач зазначив, що інших позовних вимог не має.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін ознайомлено з їхніми правами та обов’язками у відповідності із ст.22 ГПК України.

Крім цього, представникам сторін у судовому засіданні роз’яснено вимоги ст.81-1 ГПК України.

Судом, у відповідності з вимогами ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні Позивач підтримав уточнені позовні вимоги та зазначив, що Відповідачі –1) Головне управління юстиції у Херсонській області, 2) Державне казначейство України та 3) Міністерство юстиції України, є належними, до інших осіб позовних вимог з підстав, якими обґрунтовуються вимоги, не заявляє.

Міністерство юстиції України у судовому засіданні 10.04.08р. подало заперечення на позовну заяву, в яких просить у задоволенні позовних вимог повністю відмовити з наступних обставин: нормами ЦК України не передбачена можливість покладення відповідальності за зобов’язаннями самостійної юридичної особи на іншу; Позивач у своїй позовній заяві не наводить жодних доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій Мін’юсту щодо неналежного контролю Міністерством юстиції ні відділу Державної виконавчої служби Комсомольського району управління юстиції в м. Херсоні, ні відділу державної виконавчої служби Херсонського обласного управління юстиції щодо здійснення ними виконавчого провадження, яке є предметом спору; державною виконавчою службою Херсонського обласного управління юстиції вживалися всі належні заходи щодо стягнення заборгованості від ВАТ «Херсоннафтопереробка»; Мін’юстом дії по виконанню рішення суду не проводилися.

Відповідач 1 надав суду відзив на позовну заяву по справі № 15/243, в якому просив відмовити у задоволенні заяви позивача та навів повний перелік виконавчих дій, здійснених з метою виконання наказу № 03-1/1-3/8-59/3, виданого 15.09.03р. Господарським судом Херсонської області.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників Сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із ст. 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили.

15 вересня 2003 року Господарський суд Херсонської області видав наказ у справі

№ 03-1/1-3/8-59/3 про примусове виконання рішення Вищого арбітражного суду України від 10.04.98р., ухвали Вищого арбітражного суду України від 26.08.98р. та постанови Верховного суду України від 21.01.02р., які набрали законної сили, яким наказано стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Херсоннафтопереробка»на користь Позивача 7011186,00 грн. (надалі –«Наказ»).

Товариство з обмеженою відповідальністю латвійсько-українське виробничо-комерційне спільне підприємство «АГРОТЕХСЕРВИС», юридична особа за законодавством Латвійської Республіки, 04.12.03р. направило на адресу Відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону заяву про відкриття виконавчого провадження (вих. № 01/210), яке було отримане останнім 10.12.03р. (вх. № 17274). Позивач у заяві зазначив, що наказ ВАСУ від 26.03.98р. № 03-1/1-3/8-59/3, виданий Господарським судом Херсонської області 15.09.03р. з його ініціативи, виконанню не підлягає.

До заяви були додані ухвала Господарського суду Херсонської області від 12.09.03р., копія наказу Господарського суду Херсонської області від 15.09.03р. № 03-1/1-3/8-59/3, постанова Одеського апеляційного суду від 06.06.02р.; копія листа Херсонського обласного управління юстиції від 12.07.02р.№ 2/1235.

Позивач не надав суду доказів того, що заява про відкриття виконавчого провадження на адресу Відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону направлялася раніше.

12.12.03р. Постановою начальника відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону відмовлено у відкритті виконавчого провадження, зокрема, з тієї підстави, що у заяві стягувач повідомив про те, що поданий ним наказ виконанню не підлягає. Позивачу постанова від 12.12.03р. була направлена. Як вбачається із наявних в матеріалах справи доказів, саме відомості, викладені у заяві Позивача про відкриття виконавчого провадження від 10.12.03р. стали підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Постанова була скасована постановою ВДВС Херсонського обласного управління юстиції про проведення перевірки та скасування постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.12.03р., що підтверджується наявним у матеріалах справи листом Відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону вих. № 29417 від 12.12.03р.

24.12.03р. Відділом Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Херсонської області по стягненню з ВАТ «Херсоннафтопереробка»на користь Позивача боргу у сумі 7011186,00 грн. Позивача було повідомлено про відкриття виконавчого провадження того ж дня, що підтверджується наявним у матеріалах справи листом Відповідача 1 вих. № 30271 від 24.12.03р.

25.12.03р. Комсомольський районний суд м. Херсону направив на адресу Відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону довідку про те, що дії Відповідача 1 оскаржені ВАТ «Херсоннафтопереробка», а тому суд просив зупинити виконавче провадження на підставі п. 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження»до розгляду справи по суті (вх. № 18104 від 26.12.03р.).

Відділ Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону своїм листом № 30321 від 26.12.03р. на адресу Комсомольського районного суду м. Херсону повідомив про те, що зупинення виконавчого провадження є правом, а не обов’язком державного виконавця, а тому не вбачає підстав для зупинення виконавчого провадження.

29.12.03р. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсону у справі № 2-9746 відмова Відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону зупинити виконавче провадження про здійснення примусового виконання наказу господарського суду Херсонської області від 15.09.03р. № 03-1/1-3/8-59/3 про стягнення з ВАТ «Херсоннафтопереробка»на користь Позивача 7011186,00 грн. визнана неправомірною; Відділ Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону зобов’язано зупинити виконавче провадження, відкрите з примусового виконання наказу господарського суду Херсонської області від 15.09.03р. № 03-01/1-3/8-59/3.

31.12.03р. Відділ Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону виконав рішення Комсомольського районного суду м. Херсону –виніс постанову про зупинення виконавчого провадження. Позивачу була направлена постанова (вих. 30452 від 31.12.03р.).

15.01.04р. Відділ Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону подав апеляційну скаргу на рішення місцевого суду Комсомольського району м. Херсону від 29.12.03р. у справі № 2-9746. 07.04.04р. ухвалою Апеляційного суду Херсонської області скаргу Відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону задоволено частково, а рішення місцевого суду Комсомольського району м. Херсону від 29.12.03 скасовано, а провадження у справі закрите.

Таким чином, Відділ Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону, як орган державної виконавчої служби вчинював дії, спрямовані на примусове виконання Наказу, в тому числі на усунення перешкод.

16.01.04р. винесено постанову про арешт коштів ВАТ «Херсоннафтопереробка», яка направлена до банківських установ, в яких були відкриті рахунки останнього. Того ж дня державний виконавець склав акт, що керівництво ВАТ «Херсоннафтопереробка»відмовилося виконувати вимоги державного виконавця і не дозволили проводити виконавчі дії по опису та арешту майна на території ВАТ «Херсоннафтопереробка».

25.03.04р. Відділ Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, яка обґрунтовувалася тим, що рішенням місцевого суду Комсомольського району м. Херсону від 27.01.04р. постанова начальника ВДВС Комсомольського РУЮ м. Херсону про відкриття виконавчого провадження, винесена 24.12.03р., визнана недійсною, а також тим, що ВДВС надано матеріали про виключення з Регістру підприємств Латвійської Республіки СП «Агротехсервіс». Позивач особисто отримав від Відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону постанову про закінчення виконавчого провадження.

Постановою від 28.04.04р. про наслідки перевірки виконавчого провадження за наказом Господарського суду Херсонської області № 03-11-3/8-59/3 про стягнення з ВАТ «Херсоннафтопереробка»на користь СП «Агротехсервіс»7011186,00 грн. дії бувшого начальника Відділ Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону в частині проведення виконавчих дій по зупиненню виконавчого провадження та по зверненню стягнення на майно ВАТ «Херсоннафтопереробка»визнано такими, що вчиненні з порушенням вимог ст.ст. 36, 50, 64 Закону України «Про виконавче провадження»; постанову від 25.03.04р. про закінчення виконавчого провадження скасовано, як винесену з порушенням вимог ст. 37 Закону.

06.05.04р. Відділ Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону виніс постанову про відновлення виконавчого провадження з виконання наказу про стягнення боргу у розмірі 7011186,00 грн. на користь Позивача.

Того ж дня Відділ Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону виніс постанову про зупинення виконавчого провадження, при цьому зупинення обґрунтовувалося тим, що 27.01.04р. рішенням місцевого суду Комсомольського району м. Херсону постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню Наказу визнана недійсною; 27.02.04р. на вказане подана апеляційна скарга, оскільки апеляційна скарга не розглянута, виконавче провадження підлягає зупиненню. Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 30.08.04р. у справі № 22-1116 рішення місцевого суду Комсомольського району м. Херсона від 27.01.04р. скасовано; провадження у справі закрито.

Постановою Відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону від 07.06.04р. об’єднано в зведене виконавче провадження виконавчі провадження про стягнення боргу з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський нафтопереробний комплекс»на користь СП «Агротехсервіс»- 7011186,00 грн. та на користь ТОВ «Галс-К ЛТД»- 3986808,65 грн. та присвоєно провадженню № 81-3.

Згідно із ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»у редакції, яка діяла на момент об’єднання виконавчого провадження, у разі якщо у районному чи міському відділі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень щодо одного й того самого боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат на виконавче провадження.

Відповідно до п. 4.19.4 Інструкції про проведення виконавчих дій, затверджено наказом Міністерства юстиції України 15.12.99р. № 74/5, строк проведення виконавчих дій щодо зведеного виконавчого провадження відраховується з моменту приєднання до зведеного виконавчого провадження останнього виконавчого документа.

03.11.04р. Відділ Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно із ст. 50 Закону, яка діяла на момент винесення вищезазначеної постанови, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації. За наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається арешт. У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем.

Отже, дії державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсона були спрямовані на виконання Наказу. Фактичні обставини справи свідчать, що Відділ Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсона вчинював передбачені чинним законодавством виконавчі дії, які були спрямовані на примусове виконання Наказу боржником для забезпечення отримання Позивачем суми стягнення за рахунок майна боржника.

У зв’язку з відсутністю на рахунках боржника коштів, ВАТ «Херсоннафтопереробка»у відповідності з ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» запропонувало майно, на яке слід звернути стягнення в першу чергу та яке не задіяне у виробництві.

10.02.05р. відділ державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсона склав акт опису та арешту наступного майна: теплиця площею 2000 кв.м., одноповерхова будівля та металеві балки перекриття за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків, 52; стадіон «Нафтовик», розташований за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків, 7, та двоповерховий будинок за адресою: м. Херсон, вул. Ілліча, 7; 2 будинки заводоуправління за адресами: м. Херсон, вул. Нафтовиків, 52 та вул. П. Морозова, 4/5; гуртожиток за адресою: м. Херсон, вул. Фестивальна, 4; дитячий садочок за адресою м. Херсон, пр. Будівельників, 12а; житловий будинок по вул. Нафтовиків, 56-6; скважина № 20-49 по вул. Махарадзе; скважина по вул. Паркова; дитячий оздоровчий комплекс «Нафтовик-1»в смт. Скадовськ; ОЗК «Нафтовик-2»в смт. Лазурне; житловий будинок по вул. Червонофлотська, 65а; одноповерхова будівля по вул. Баку, 15; установка АТ; установка БУ; установка інертного газу; будинок ТП-6 електричні мережі газу; повітряні підпорки для електромереж.

Відповідно до ст. 57 Закону для проведення оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських, річкових суден та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

01.03.05р. винесено постанову про залучення експерта для участі у виконавчому провадженні.

Таким чином, виконавче провадження з виконання Наказу знаходилось у провадженні відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсона до 06.04.05р., коли виконавче провадження з примусового виконання Наказу постановою начальника відділу державної виконавчої служби Херсонського обласного управління юстиції передано для подальшого виконання з відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсона до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Херсонського обласного управління юстиції.

11.04.05р. державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Херсонського обласного управління юстиції винесено постанову про прийняття виконавчого провадження. Того ж дня державним виконавцем за вихід. № 469/6 до Державної податкової інспекції м. Херсона направлено запит з метою виявлення розрахункових рахунків боржника.

13.04.05р. за вихід. № 488/6 до ВАТ «Херсоннафтопереробка»направлено запит з метою отримання технічної документації по описаним та арештованим об’єктам боржника для проведення експертної оцінки. Того ж дня від боржника актом прийому —передачі отримано технічну документацію по 9-ти описаним та арештованим об’єктам та передано для проведення експертної оцінки до консалтингової фірми «Експерт».

14.04.05р. винесено постанови про накладення арешту на кошти боржника в ХФ АКБ «Правекс-Банк»; ЗАТ КБ «Приватбанк»; АКБ «Укрсоцбанк»; АКБ «Трансбанк»; ВАТ «Ощадбанк»; ХОД АППБ «Аваль»; ВАТ «Кредитпромбанк»; Управління Державного казначейства в Херсонській області; АКБ «Правекс-Банк»м.Києва; АКБ «Райфайзенбанк»м.Києва; АК «Промінвестбанк».

19.04.05р. від боржника за актом прийому — передачі отримано технічну документацію по 4-м описаним та арештованим об’єктам та передано для проведення експертної оцінки до консалтингової фірми «Експерт».

Крім того, 19.04.05р. до банківських установ, в яких були відкриті рахунки боржника, направлено платіжні вимоги. Однак, банківські установи надали відповіді про те, що кошти на відповідних рахунках боржника відсутні.

В період з 06.05.05р. по 24.05.05р. Відділом Державної виконавчої служби Херсонського обласного управління юстиції з арештованих рахунків боржника було стягнуто 46685,74 грн.

Приписами ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що у разі недостатності суми, стягненої з боржника для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, ця сума розподіляється державним виконавцем між стягувачами в порядку черговості, згідно якої в даному випадку, в першу чергу задоволене вимоги стягувачів пов’язані з трудовими правовідносинами, а тому Позивачу було перераховано залишок суми у розмірі 14775,74 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1012 від 30.06.05р.

26.05.05р до Відділу Державної виконавчої служби Херсонського обласного управління юстиції надійшла довідка (вх. № 544), якою було повідомлено, що боржник відкрив новий розрахунковий рахунок. Того ж дня державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, копію якої направлено до ХОД АППБ «Аваль»(вих. №740/6).

Відділ Державної виконавчої служби Херсонського обласного управління юстиції на виконання ч. 4 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження»направив до прокуратури Комсомольського району м. Херсона 09.06.05р. (вих. № 817/6) подання про притягнення посадових осіб до відповідальності в порядку ст. 382 Кримінального кодексу України. у зв’язку з тим, що посадові особи ВАТ «Херсоннафтопереробка» умисно перешкоджають виконанню рішення суду шляхом відкриття нових розрахункових рахунків.

26.07.05р. виготовлено експертну оцінку тепличного господарства, згідно із якою вартість арештованого майна становить 548540 грн. Того ж дня Відділ Державної виконавчої служби Херсонського обласного управління юстиції підготовив та направив пакет документів до Херсонського обласного управління юстиції для проведення тендеру між торгівельними організаціями.

26.07.05р. Відділ Державної виконавчої служби Херсонського обласного управління юстиції направив до прокуратури Комсомольського району м. Херсона запит з метою отримання інформації щодо розгляду подання від 09.06.05р. про притягнення посадових осіб ВАТ «Херсоннафтопереробка»до відповідальності (вих. № 1360/6).

02.08.05р. Відділ Державної виконавчої служби Херсонського обласного управління юстиції отримав довідку з Державної податкової інспекції м. Херсона про відкриття боржником нових розрахункових рахунків, на які накладено арешт.

05.08.05р. Відділ Державної виконавчої служби Херсонського обласного управління юстиції направив ВАТ «Херсоннафтопереробка»лист, яким зобов’язав надати до підрозділу примусового виконання рішень інформацію про всі рахунки, відкриті на ім’я ВАТ «Херсоннафтопереробка», та попереджено останнього про відповідальність за відкриття нових розрахункових рахунків після накладення арешту на розрахункові рахунки боржника.

16.08.05р. до Відділу Державної виконавчої служби Херсонського обласного управління юстиції від ВАТ «Херсоннафтопереробка»надійшов лист, яким боржник повідомив про розрахункові рахунки, відкриті на ім’я ВАТ «Херсоннафтопереробка», на які 17.08.05р. Відділ Державної виконавчої служби Херсонського обласного управління юстиції наклав арешт.

Платіжним дорученням № 1012 від 06.09.05р. Відділ Державної виконавчої служби Херсонського обласного управління юстиції перерахував кошти у сумі 10269,40 грн.

Наказом Міністерства юстиції України від 19.08.05р. № 1482/К «Про ліквідацію відділів Державної виконавчої служби територіальних управлінь юстиції» відділи державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областей, Київського та Севастопольського міських, районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь ліквідовано. Наказом Департаменту Державної виконавчої служби від 26.10.05р. № 46/к утворено у складі Департаменту державної виконавчої служби державну виконавчу службу у районах, містах, містах обласного значення, районах у містах.

29.09.05р. ВАТ «Херсоннафтопереробка»повідомив листом Відповідача 1 про відкриття нових розрахункових рахунків в банківських установах. Постановами Відповідача 1 від 05.10.05р. на виявлені рахунки накладено арешт. Крім того, Відповідач 1 направив подання до прокуратури Комсомольського району м. Херсона про притягнення до відповідальності посадових осіб ВАТ «Херсоннафтопереробка».

05.10.05р. до Відповідача 1 надійшла довідка з ДПІ м. Херсона, відповідно до якої згідно з декларацією з податку на прибуток підприємства за 1 півріччя 2005 року, наданою ВАТ «Херсоннафтопереробка»26.07.05р. до ДПІ м. Херсона, балансова вартість запасів у готовій продукції станом на 01.07.05р. становить 0,9 тис. грн.

05.10.05р. Відповідачем 1 направлено платіжні вимоги до ХОД АППБ «Аваль»м. Херсона, ВАТ КБ «Надра»м. Києва та АКБ «Райффайзенбанк»м. Києва.

06.10.05р. проведено експертну оцінку адміністративної будівлі, що належить ВАТ «Херсоннафтопереробка»і вартість якої становить 47051,00 грн.

06.10.05р. до Відповідача 1 надійшла копія постанови помічника прокурора Комсомольського району м. Херсона про відмову у порушенні кримінальної справи на підставі п.2 ст. 6 КПК України. В той же день Відповідач 1 відповідно до ст. 12 Закону України «Про прокуратуру»направив до прокуратури Комсомольського району м. Херсона скаргу на постанову помічника прокурора Комсомольського району м. Херсона про відмову в порушенні кримінальної справи.

12.10.05р. сторонам виконавчого провадження для ознайомлення направлено копії висновку експерта по адміністративній будівлі, що належить ВАТ «Херсоннафтопереробка».

Відповідач 1 здійснив перевірку наявності готової продукції відповідно до довідки ДПІ м. Херсону. При цьому, готової продукції, що належить ВАТ «Херсоннафтопереробка»не виявлено, про що складено акт державного виконавця від 12.10.05р.

13.10.05р. Відповідач 1 направив до ДПІ м. Херсона запит щодо відкритих розрахункових рахунків боржника. Того ж дня на депозитний рахунок Відповідача 1 з арештованих рахунків боржника надійшли кошти у сумі 713,67 грн.

Постановою від 19.10.05р. призначено комплексну експертизу арештованого майна боржника, а саме: дитячий оздоровчий комплекс «Нафтовик-1»в м. Скадовськ Херсонської області, оздоровчий комплекс «Нафтовик-2»в смт. Лазурне Херсонської області, будинок культури по вул. Нафтовиків, м. Херсон, та дитячий садок пр. Будівельників, 12-а, проведення якої доручено Херсонському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

01.11.05р. Відповідач 1 отримав від прокуратури Комсомольського району м. Херсона лист, в якому повідомлено, що скарга на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 06.10.05р. прокуратурою розглянута, за результатами перевірки підстав для скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи не виявлено.

03.11.05р. Відповідач 1 направив до банківських установ, в яких відкриті арештовані розрахункові рахунки боржника, платіжні вимоги.

08.11.05р. до Відповідача 1 надійшов лист від Херсонської філії СДП «Укрспец’юст», яким повідомлено, що прилюдні торги з реалізації тепличного господарства ВАТ «Херсоннафтопереробка»призначені на 21.11.05р.

09.11.05р. на депозитний рахунок Відповідача 1 з арештованих рахунків боржника надійшли кошти у розмірі 64,30 грн.

17.11.05р. Відповідач 1 отримав від прокуратури Комсомольського району м. Херсона лист, яким Відповідача 1 повідомлено, що подання державного виконавця від 05.10.05р. прокуратурою розглянуто та 20.10.05р. на підставі п. 2 ст. 6 КПК України відмовлено в порушенні кримінальної справи.

18.11.05р. Відповідачем 1 до прокуратури Комсомольського району м. Херсона направлено запит про отримання копії постанови помічника прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи, з метою її оскарження у встановленому законом порядку.

21.11.05р. відбулися прилюдні торги по реалізації тепличного господарства, що належить ВАТ «Херсоннафтопереробка».

02.12.05р. з арештованих рахунків боржника стягнено 26519,44 грн.

За результатами проведення прилюдних торгів на депозитний рахунок Відповідача 1 09.12.05р. надійшли кошти в сумі 420270,56 грн.

Відповідач 1 платіжним дорученням № 1012 від 27.12.05р. сплатив 237404,33 грн.

30.12.05р. від філії «Херсонський аукціонний центр»до Відповідача 1 надійшов лист, яким повідомлено, що торги з реалізації адміністративної будівлі, що належить ВАТ «Херсоннафтоперерпобка» відбудуться 05.01.06р.

16.01.06р. на депозитний рахунок Відповідача 1 від реалізації адміністративної будівлі надійшли кошти в сумі 42075,00 грн.

Відповідач 1 на виконання вимог ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження»здійснив пропорційний розподіл коштів, після якого на розрахунковий рахунок Позивача перераховано 163230,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 26.01.06р.

01.02.06р. до Відповідача 1 від Херсонського відділення Одеського науково-дослідного Інституту судових експертиз надійшло два висновки експерта, згідно з якими вартість дитячого оздоровчого комплексу «Нафтовик-1», розташованого за адресою: м. Скадовськ, Херсонської області без урахування ПДВ становить 1477565,00 грн., а оздоровчий комплекс «Нафтовик-2»без урахування ПДВ складає 1422157,00 грн.

02.02.06р. Відповідач 1 направив сторонам виконавчого провадження, в тому числі й Позивачу, копії висновків експерта для ознайомлення.

17.02.06р. до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Херсонської області від ВАТ «Херсоннафтопереробка»надійшла скарга на дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Херсонської області щодо визнання незаконними дії державного виконавця в частині передачі для оцінки цілісних майнових комплексів та вимогою результати експертної оцінки відмінити.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 17.03.06р. по справі № 03-1/1-3/8-59/3 визнано правомірними дії державного виконавця щодо передачі для оцінки цілісних майнових комплексів.

28.03.06р. державним виконавцем до Державної виконавчої служби Херсонської області для узгодження направлено висновки на документи щодо оголошення тендеру та можливої реалізації арештованого державним виконавцем майна ВАТ «Херсоннафтопереробка», а саме: ОЗК «Нафтовик - 2»за адресою: смт. Лазурне, Скадовський район, Херсонська область, та ОЗК «Нафтовик - 1»за адресою: м. Скадовськ, Херсонська область.

28.03.06р. Державною виконавчою службою Херсонської області узгоджено документи на реалізацію арештованого майна боржника. У зв'язку з тим, що вартість арештованого майна боржника перевищує 200 000 грн., 29.03.06р. Відповідач 1 направив пакет документів щодо можливої реалізації майна боржника до Міністерства юстиції України для узгодження (вих.. № 3/387/03-10 та № 2/386/03-10).

03.05.06р. проведено тендер між торгівельними організаціями з продажу оздоровчого комплексу «Нафтовик - 2»в смт. Лазурне, що належав ВАТ «Херсоннафтопереробка», переможцем конкурсу визнано ТОВ «Мультимедія Софт».

03.05.06р. документи щодо оздоровчого комплексу «Нафтовик - 2»передано на реалізацію.

25.05.06р. до Відповідача 1 надійшов лист від ВАТ «Херсоннафтопереробка», яким останній повідомив, що все нерухоме майно, у тому числі й арештоване та описане виконавчою службою, та яке було запропоновано боржником з власної ініціативи, є предметом іпотеки та надав копію договору іпотеки від 03.06.04р., згідно із яким іпотекодержателем є Компанія «Інтерлаб Сервіс Лімітед», Британські Віргінські Острови.

Згідно із розширеним витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна на майно ВАТ «Херсоннафтопереробка»03.06.04р. встановлено заборону на відчуження.

Статтею 62-1 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що на майно щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями.

25.05.06р. Відповідач 1 направив іпотекодержателю лист, яким останнього повідомлено про накладення арешту на майно ВАТ «Херсоннафтопереробка», що є предметом іпотеки, та запропоновано іпотекодержателю надати згоду на реалізацію арештованого та описаного майна, а також виключити таке майно з договору іпотеки.

05.06.06р. Відповідач 1 направив до прокуратури Комсомольського району м. Херсона подання № 6-37-63 про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб ВАТ «Херсоннафтопереробка»за перешкоджання у виконанні рішення суду та за умисне невиконання рішення суду.

Відповідач 1 двічі - 19.06.06р. та 06.07.06р. направляв запити до прокуратури Комсомольського району м. Херсона щодо результатів розгляду подання від 05.06.06р.

19.07.06р. Відповідач 1 отримав лист від прокуратури Комсомольського району Херсонської області, яким Відповідача 1 повідомлено, що при розгляді подання від 05.06.06р. прокуратурою в діях керівництва ВАТ «Херсоннафтопереробка»складу злочину не виявлено.

14.08.06р. до Відповідача 1 надійшов лист, яким боржник повідомляв про виключення з договору іпотеки наступного майна: стадіон «Нафтовик», двоповерховий будинок за адресою: м. Херсон, вул. Ілліча, 7; гуртожиток за адресою: м. Херсон, вул. Фестивальна, 4; дитячий садочок за адресою: м. Херсон, пр. Будівельників, 12а; скважина № 20-49 по вул. Махарадзе; скважина по вул. Паркова; одноповерхова будівля по вул. Баку, 15; установка АТ; установка БУ; установка інертного газу; будинок ТП-6 електричні мережі газу; повітряні підпорки для електромереж. Однак, майно, щодо якого виготовлено висновок експерта та підготовлено для реалізації з договору іпотеки не виключено.

22.08.06р. Відповідачем 1 призначено комісійну експертизу з метою отримання письмового висновку експерта щодо вартості дитячого садка за адресою: м. Херсон, вул. Будівельників, 12-а, проведення якої доручено Херсонському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

31.08.06р. Херсонське відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз повідомило Відповідача 1 листом про те, що у зв'язку зі звільненням експерта проведення експертизи з визначення вартості майна ВАТ «Херсоннафтопереробка»не можливо.

Постановою від 29.09.06р. Відповідач 1 призначив комісійну експертизу для отримання письмового висновку експерта щодо вартості дитячого садка за адресою м. Херсон, вул. Будівельників, 12-а, проведення якої доручено Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

11.10.06р. Відповідач 1 склав акт опису та арешту 33-х одиниць автотранспорту, належних ВАТ «Херсоннафтопереробка».

Постановою від 12.10.06р. з метою встановлено вартості арештованого автотранспорту Відповідач 1 призначив оцінювача для участі у виконавчому провадженні.

02.11.06р. Відповідач 1 отримав висновок експерта щодо 8-ми одиниць автотранспорту на загальну суму 100 820,47 грн., того ж дня відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»Відповідач 1 розпочав ознайомлення сторін виконавчого провадження з експертною оцінкою.

Постановою від 24.11.06р. Відповідачем 1 призначено комісійну експертизу по арештованому майну ВАТ «Херсоннафтопереробка», а саме: стадіон «Нафтовик»; будинок культури за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків, 75; нежитлова двоповерхова будівля за адресою: м. Херсон, вул. Ілліча, 4; нежитлова двоповерхова будівля за адресою: м. Херсон, вул. Ілліча, 6.

11.12.06р. Відповідач 1 отримав постанову від 28.11.06р. Комсомольського районного суду м. Херсона у справі № 2-а-414/06, відповідно до якої у зв’язку з тим, що сума арештованого майна, значно перевищує суму боргу, знято арешт з рахунків, відкритих ВАТ «Херсоннафтопереробка»в установах банків України.

14.12.06р. Відповідач 1 призначив комісійну експертизу арештованого майна ВАТ «Херсоннафтопереробка»- нежитлової двоповерхової будівлі за адресою: м. Херсон, вул. Ілліча, 7.

20.12.06р. ВАТ «Херсоннафтопереробка»звернулося до Відповідача 1 із листом, в якому боржник просив зняти з реалізації та провести переоцінку оздоровчого комплексу «Нафтовик-2», у зв’язку з тим, що з моменту затвердження висновку експерта пройшло більше 10-ти місяців, що згідно з п. 58 постанови Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.03р. потребує перегляду оцінки майна.

Постановою Відповідача 1 від 21.12.06р. майно ВАТ «Херсоннафтопереробка»- оздоровчий комплекс «Нафтовик-2»знято з реалізації.

21.12.06р. з Департаменту державної виконавчої служби надійшов пакет документів, згідно з яким документи щодо реалізації оздоровчого комплексу «Нафтовик-1»за адресою: м. Херсон, вул. Гагаріна, б/н, не погоджено через відсутність підтверджуючого факту ознайомлення сторін виконавчого провадження з висновком експерта.

22.12.06р. до Відповідача 1 надійшов висновок експерта щодо 25 одиниць автотранспорту на загальну суму 116708,19 грн. Того ж дня державним виконавцем у відповідності з вимогами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»розпочато ознайомлення сторін з експертною оцінкою.

29.01.07р. Відповідач 1 отримав експертну оцінку щодо дитячого садка, розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Будівельників, 12-а, що належить ВАТ «Херсоннафтопереробка», відповідно до висновку якої ринкова вартість об’єкта нерухомості становить 4239576,00 грн. Того ж дня у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»Відповідач 1 розпочав ознайомлення сторін виконавчого провадження з експертною оцінкою.

21.02.07р. Державна виконавча служба Херсонської області узгодила документи на реалізацію арештованого майна боржника та у зв'язку з тим, що арештоване майно боржника перевищує 200 000 грн., 29.03.06р. пакет документів щодо можливої реалізації майна боржника направила до Департаменту державної виконавчої служби з метою узгодження

(вих. № 3/387/03-10; № 2/386/03-10).

19.03.07р. Відповідачем 1 від Херсонської філії Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз отримана експертна оцінка по двоповерховому будинку, розташованому за адресою: м. Херсон, вул. Ілліча, 7, належного ВАТ «Херсоннафтопереробка», вартість якого згідно із експертної оцінки ринкова вартість об’єкта нерухомості становить 581672,00 грн. Того ж дня у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»Відповідач 1 розпочав ознайомлення сторін з експертною оцінкою.

10.04.07р. Відповідач 1 призначив комісійну експертизу будівлі, розташованої за адресою: м. Херсон, вул. Баку, 15, належної ВАТ «Херсоннафтопереробка».

11.04.07р. Відповідач 1 узгодив документи на реалізацію будинку, розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Ілліча, 7, та у зв'язку з тим, що вартість арештованого майна боржника перевищує 200000 грн., пакет документів щодо можливої реалізації майна боржника направлено до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для узгодження.

11.05.07р. Відповідач 1 отримав від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України погодження щодо реалізації будівлі дитячого садка, що належить ВАТ «Херсоннафтопереробка».

14.05.07р. Відповідач 1 отримав від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України погодження щодо реалізації двоповерхової будівлі за адресою: м. Херсон, вул. Ілліча, 7, що належить ВАТ «Херсоннафтопереробка».

06.06.07р. відбулись торги з реалізації двоповерхової будівлі за адресою: м. Херсон, вул. Ілліча, 7, що належить ВАТ «Херсоннафтопереробка», продажна ціна лота становила 588000,00 грн.

Херсонська філія СДП «Укрспец’юст»повідомила Відповідача 1 листом про те, що торги з реалізації будівлі дитячого садка, належного ВАТ «Херсоннафтопереробка», призначені на 08.06.07р., стартова ціна лоту становила 4239576,00 грн.

Протягом травня 2007 року відбулась реалізації арештованого автотранспорту, що належного ВАТ «Херсоннафтопереробка».

15.06.07р. в порядку ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження»Відповідач 1 провів розподіл коштів, отриманих від реалізації майна, по результатам якого на рахунок СП «Агротехсервіс»перераховано 72 629,94 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2198 від 22.06.07р.

Згідно із листом Херсонської філії СДП «Укрспец’юст»торги з реалізації будівлі дитячого садка, належного ВАТ «Херсоннафтопереробка», призначені на 08.06.07р., не відбулися у зв’язку з відсутністю покупців. У зв’язку з чим та на підставі ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження»Відповідач 1 провів уцінку будівлі дитячого садка, належної ВАТ «Херсоннафтопереробка»на 5 %.

12.07.07р. згідно із вимогами ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження»Відповідач 1 провів розподіл коштів отриманих від реалізації майна, за результатами якого на рахунок Позивач перераховано 529 612,25 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 12.07.07р.

Згідно із листом Херсонської філії СДП «Укрспец»юст», торги з реалізації будівлі дитячого садка, що належить ВАТ «Херсоннафтопереробка»призначені на 08.06.07р., не відбулися у зв’язку з відсутністю покупців. У зв’язку з чим, на підставі ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем проведено уцінку будівлі дитячого садка, що належить ВАТ «Херсоннафтопереробка»на 5 %.

20.08.07р. Відповідач 1 отримав висновок експерта щодо двоповерхової будівлі, розташованої за адресою: м. Херсон, вул. Ілліча, 4, належної ВАТ «Херсоннафтопереробка», відповідно до якого ринкова вартість об’єкту становить 956080,00 грн. Того ж дня Відповідачем 1 отримана також експертна оцінка будинку культури, належного ВАТ «Херсоннафтопереробка», згідно із яким ринкова вартість об’єкту становить 2702053,00 грн.

Відповідач 1 згідно із вимогами чинного законодавства провів ознайомлення сторін виконавчого провадження з висновками експерта.

06.09.07р. Відповідачем 1 отримано експертну оцінку стадіону «Нафтовик», відповідно до якої ринкова вартість об’єкту становить 1347959,00 грн. На підставі ч. 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»Відповідач 1 провів ознайомлення сторін з висновком експерта.

26.09.07р. надійшов до Відповідача 1 висновок експерта щодо одноповерхового будинку, який розташований за адресою: м. Херсон, вул. Баку, 15, відповідно до якого ринкова вартість об'єкту становить 849131 грн. Відповідач 1 на виконання вимог ч. 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»провів ознайомлення сторін з висновками експерта.

Відповідач 1 сплатив на користь Позивача у період з 25.10.07р. по 27.11.07р. 5983264,14 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 4787 від 25.10.07р. на суму 7757,10 грн., № 5172 від 14.11.07р. на суму 3453,95 грн., № 5607 від 27.11.07р. на суму 19944,96 грн. та № 5481 від 27.11.07р. на суму 5952108,13 грн.

Таким чином, станом на 28.11.07р. заборгованість ВАТ «Херсоннафтопереробка»перед Позивачем в межах виконавчого провадження, відкритому по виконанню наказу № 03-1/1-3/8-59/3, виданого 15.09.03р. господарським судом Херсонської області, відсутня.

28.01.08р. на підставі п. 8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»

державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження, в тому числі й Позивачу.

Таким чином, фактичні обставини справи свідчать, що Відповідач 1, здійснюючи примусове виконання рішення Вищого арбітражного суду України від 10.04.98р. у справі № 3/8-59/3 за Наказом, діяв в межах своєї компетенції, в порядку та в спосіб, визначенні законодавством України. Крім того, дії Відповідача 1 спрямовувалися не тільки на виконання Наказу, забезпечення можливості реального отримання грошових коштів, а й на усунення перешкод з боку боржника –ВАТ «Херсоннафтопереробка», шляхом отримання відомостей щодо нових рахунків у банківських установах, звернення до органів прокуратури.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу»та ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження»збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом.

Згідно із ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ст. 12 ЦК України).

Способи захисту порушеного права передбачені ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Позивач звернувся із вимогою про стягнення завданої йому майнової шкоди частково у розмірі 90319661,70 грн.

Порядок відшкодування майнової шкоди встановлено Цивільним кодексом України.

Вимога Позивача про стягнення шкоди виникла внаслідок заподіяння шкоди, не пов’язаної договірними зобов’язаннями, тобто є позадоговірною шкодою, яку має відшкодовувати особа, яка її заподіяла, незалежно від її вини.

Загальні правила відшкодування позадоговірної шкоди визначені у ст. 1166 Цивільного кодексу, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, зазначеною статтею Кодексу встановлено єдину підставу цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди - правопорушення, яке включає наступні складові елементи: шкоду, протиправність поведінки заподіювача шкоди, причинний зв’язок між ними.

Частиною 4 ст. 47 Господарського кодексу України встановлено, що збитки, завдані підприємцю внаслідок порушення громадянами чи юридичними особами, органами державної влади чи органами місцевого самоврядування його майнових прав, відшкодовуються підприємцю відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України передбачено порядок відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини.

Незаконними визнаються дії, що порушують встановлений законом або іншим нормативно-правовим актом порядок і умови здійснення даним органом владних функцій або виходять за межі його повноважень.

Шкода може бути заподіяна діями чи бездіяльністю державних органів внаслідок неналежного виконання покладених на них згідно із законом певних функцій. При цьому, обов’язковими умовами є безпосередній причинний зв’язок між діями і шкодою.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах у випадках, передбачених законом; 3) судові накази; 4) виконавчі написи нотаріусів; 5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень цих комісій; 6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішення органів державної влади, прийняті з питань володіння і користування культовими будівлями та майном; 8) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу; 9) рішення інших органів державної влади у випадках, якщо за законом їх виконання покладено на державну виконавчу службу; 10) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Законом України «Про виконавче провадження»у ст. 10 визначені учасники виконавчого провадження: державний виконавець, сторони, представники сторін, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну виконавчу службу»органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

відділи державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції;

районні, міські (міст обласного значення), районні в містах відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Виконання рішень, перелік яких встановлено законом, покладається на державних виконавців. Районні, міські (міст обласного значення), районні в містах відділи державної виконавчої служби є юридичними особами, мають поточні та вкладні (депозитні) рахунки в органах Державного казначейства України, гербову печатку.

Компетенція органів державної виконавчої служби визначена ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу»:

- Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснює керівництво органами державної виконавчої служби та контроль за їх діяльністю, добір кадрів, методичне керівництво діяльністю державних виконавців, підвищення їх професійного рівня, фінансове і матеріально-технічне забезпечення органів державної виконавчої служби, розглядає скарги на дії державних виконавців, організовує виконання рішень відповідно до закону, надає роз'яснення та рекомендації щодо виконання державними виконавцями рішень у порядку, встановленому законом.

Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські управління юстиції організовують виконання законів і здійснюють керівництво відділами державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районними, міськими (міст обласного значення), районними в містах відділами державної виконавчої служби, координують і контролюють їх діяльність; організують професійну підготовку і атестацію державних виконавців; розглядають скарги на дії державних виконавців; заохочують за успіхи в роботі і накладають стягнення за порушення трудової дисципліни; здійснюють матеріально-технічне забезпечення державної виконавчої служби; організовують виконання рішень відповідно до закону, надають рекомендації щодо виконання державними виконавцями рішень у порядку, встановленому законом. Крім того, ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»встановлено, що примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, підрозділу примусового виконання рішень відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділів державної виконавчої служби

Судом встановлено, що безпосередньо виконання рішення Вищого арбітражного суду України від 10.04.98р. у справі № 3/8-59/3, на виконання якого виданий Наказ, здійснював державний виконавець Відповідача 1 тільки з 06.04.05р., а до цього виконання рішення здійснював Відділ Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону.

Позивач у своїй позовній заяві та заявах-клопотаннях про збільшення позовних вимог у справі № 15/23-48/80 не зазначає, які саме конкретні дії або бездіяльність Відповідачів завдали йому майнової шкоди.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (стаття 33 ГПК України).

Статтею 85 Закону України «Про виконавче провадження»визначено порядок оскарження дій чи бездіяльності державних виконавців по виконанню рішення. Так, скарги на дії чи бездіяльність стягувач чи боржник може подати до начальника відповідного органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до відповідного суду протягом 10 днів. Стаття 1212 Господарського процесуального кодексу України відтворює вищезазначену норму, при цьому уточнює, що такі скарги можуть подаватися протягом 10 днів з моменту вчинення оскаржуваної дії, або з дня коли скаржникам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Позивач не надав доказів, що дії або бездіяльність Відповідача 1 та Відповідача 3 з примусового виконання рішення Вищого арбітражного суду України від 10.04.98р. у справі № 3/8-59/3 він оскаржував у встановленому чинним законодавством України порядку. Зважаючи на те, що дії або бездіяльність Відповідачів не були визнані у встановленому порядку протиправними або незаконними, твердження Позивача, що при примусовому виконанні рішення Вищого арбітражного суду України від 10.04.98р. у справі № 3/8-59/3 було допущено порушення приписів Закону України «Про виконавче провадження»є безпідставним та необґрунтованим.

Разом з тим, предметом даного спору не є визнання протиправними або незаконними дії Відповідачів, тим більше, що в силу ст. 85 Закону України «Про виконавче провадження»скарги на дії Відповідачів 1 та 3 не підвідомчі Господарському суду міста Києва.

Позивач у судових засіданнях 10.04.08р. та 23.04.08р. визнав належними відповідачами у справі Головне управління юстиції в Херсонській області, Державне казначейство України та Міністерство юстиції України, до інших осіб позовних вимог у справі № 15/243-48/80 не заявляє. Крім того, позовні вимоги стосуються дій, щодо виконавчого провадження з примусового виконання рішення, на виконання якого видано Наказ. Судом встановлено, що Відділ Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону отримав від Позивача Наказ 10.12.03р., виконавче провадження було відкрито 24.12.03р., а тому суд не приймає до уваги твердження Позивача про те, що Генеральна прокуратура України здійснювала захист Відповідача протягом 1998-2002 років, оскільки у зазначений період виконавче провадження із примусового виконання рішення на підставі Наказу не здійснювалося та не могло здійснюватися.

Рішенням Вищого арбітражного суду України від 10.04.98р. у справі № 3/8-59/3 зобов’язано Акціонерне товариство «Херсоннафтопереробка»у місячний термін з дня винесення рішення відвантажити Спільному підприємству «Агротехсервіс»17852 тони нафтопродуктів. Разом з тим, Позивач звернувся до суду із заявою про зміну та способу виконання рішення суду від 10.04.98 року у справі № 3/8-59/3, яка ухвалою Вищого арбітражного суду України від 26.08.98р. була задоволена: виконання рішення має бути здійснено шляхом стягнення з ВАТ «Херсоннафтопереробка» на користь Позивача 7011186,00 грн. При цьому розмір заборгованості був визначений, виходячи з прейскуранта цін на продукцію, виготовлену боржником, затвердженого директором по економіці і фінансах, що діяв на 01.06.98р.

Таким чином, судом встановлено, що саме з ініціативи Позивача було змінено спосіб виконання рішення із виконання в натурі –шляхом передачі нафтопродуктів, на сплату вартості нафтопродуктів за цінами станом 01.06.98р. При цьому приписи ст. 121 Господарського процесуального кодексу України встановлюють, що підставою зміни способу та порядку виконання рішення є виключно наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Отже, Позивач поданням заяви про зміну способу виконання рішення визнав, що виконання рішення у спосіб передачі майна у натурі було ускладнене або неможливе, а стягнення вартості нафтопродуктів за цінами станом на 01.06.98р. є способом виконання рішення, який є найбільш ефективним для задоволення його позовних вимог.

Позивач не надав суду доказів того, що до 19.11.07р. він звертався до суду із заявою про зміну способу або порядку виконання рішення Вищого арбітражного суду України від 10.04.98р. у справі № 3/8-59/3.

З огляду на зазначене, суд не приймає до уваги твердження Позивача про те, що Господарський суд Херсонської області на власний розсуд та переконання, не керуючись принципами справедливості та законності, видав рішення та видав Позивачу Наказ, як таке, що не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, ч. 2 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, Позивач не звертався до суду із відповідними вимогами, тобто вважав таким, що виданий із дотриманням чинного законодавства України.

Посилання Позивача на те, що Наказ, за яким виконувалося рішення лише дублював наказ ВАСУ від 26.08.98р., який втратив силу за рішення того ж суду від 11.02.2000р. № 7/5-0, спростовується безпосередньо самим Рішенням Арбітражного суду Херсонської області від 11.02.2000р. у справі № 7/5-0, резолютивною частиною якого Наказ не визнавався таким, що не підлягає виконанню.

Що ж до твердження про те, що боржник - ВАТ «Херсоннафтопереробка»протягом 2003-2007 років систематично відвантажував споживачам нафтопродукти в кількості, що значно перевищує 17852 т, то на порушення ст. 33 Господарського процесуального кодексу України Позивач не надав доказів того, що ВАТ «Херсоннафтопереробка» відвантажувало нафтопродукти належні йому, а не його контрагентам. Крім того, як зазначено Відповідачем 1 у відзиві на позовну заяву при перевірці наявності у боржника належної йому готової продукції, про яку ВАТ «Херсоннафтопереробка»повідомив у податковій звітності, було встановлено її фактичну відсутність.

Суд вважає таким, що суперечить чинному законодавству, твердження Позивача, що Відповідач 1 мав приймати для продажу нерухоме майно, виділене самостійно ВАТ «Херсоннефтопереробка», лише у разі відсутності майна, віднесеного ст. 64 Закону України «Про виконавче провадження» до першої та другої черги. Проте, ст. 50 Закону у редакції на дату пропозиції боржника майна, на яке слід звернути стягнення у першу чергу, було встановлено, що у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Враховуючи той факт, що майно передане боржником 10.02.05р., на яке слід звернути стягнення в першу чергу, не використовувалося для виробництва, суд вважає такі дії Відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсону такими, що спрямовані на задоволення вимог Позивача як стягувача у найкоротший строк. В той же час, Позивач безпідставно відніс зазначене майно до третьої черги реалізації, оскільки ст. 64 Закону України «Про виконавче провадження»до третьої черги відносить об'єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для здійснення виробництва, а майно передане боржником є таким, що не використовується у виробництві.

Що ж до твердження Позивача про те, що Відповідач 1 не мав права на арешт та відчуження майна, добровільно виділеного для реалізації ВАТ «Херсоннафтопереробка», оскільки Відповідач 1 не міг не знати ще на момент здійснення опису цього майна про те, що воно є предметом іпотеки та на нього встановлена заборона на відчуження, то судом встановлено, що ВАТ «Херсоннафтопереробка»не повідомило Відповідача 1, що передане майно є предметом іпотеки, на яке встановлена заборона на відчуження, а отже останньому не було відомо про цю обставину. Зважаючи на те, що ця обставина є перешкодою для звернення стягнення на добровільно передане майно, Відповідач 1 з метою забезпечення виконання рішення, а отже й законних прав та інтересів, звернувся до іпотекодержателя з проханням виключити це майно із договору іпотеки. Судом встановлено, що вже 14.08.06р. Відповідача 1 було повідомлено про виключення із договору іпотеки добровільно переданого майна, тобто були усунені перешкоди для звернення стягнення на це майно.

Не приймає суд до уваги й посилання Позивача на те, що Комсомольський районний суд м.Херсону в 2004 році протиправно зупинив, а потім й закрив виконавче провадження, оскільки Позивач самостійно визначив коло осіб, до яких він заявляє позовні вимоги. В той же час, згідно із Законами України «Про державну виконавчу службу»та «Про виконавче провадження»не відносить судові органи до осіб, які є органами державної виконавчої служби, або учасниками виконавчого провадження.

Що ж стосується посилання Позивача на те, що Відповідач 3 не відреагував на протиправне створення нового ЗАТ за участю нафтозаводу, надання дозволу АМК на створення нового підприємство під час процедури з примусового виконання постанови ВСУ від 21.01.02р. Позивач на порушення ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, по-перше, не вказав, про яке нове закрите акціонерне товариство йде мова, по-друге, не надав в якості доказу рішення суду, яким створення такого закритого акціонерного товариства визнано протиправним чи незаконним. З огляду на зазначене такі твердження є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, в межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення до повноважень Міністерства юстиції України не відноситься контроль за внутрішньою господарською діяльністю. Частиною 5 ст. 19 Господарського кодексу України встановлено, що незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб'єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю та нагляду забороняються.

Таким чином, вищезазначене посилання є необґрунтованим та безпідставним, а тому не приймається судом до уваги.

Шкода –це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Виступаючи як зменшення наявних майнових, особистих благ, шкода може бути майновою і моральною (немайновою). Майновою вважається шкода, яка має певну економічну цінність та має вираз у грошах. У разі якщо предметом позову є вимога про відшкодування майнової шкоди, завданої невиконання судового рішення внаслідок дій або бездіяльності державного виконавця (органу державної виконавчої служби), то майнова шкода полягає у неотриманні стягувачем присудженого судом. Однак, судом встановлено, а Позивач визнає факт повного виконання Відповідачем 1 рішення Вищого арбітражного суду України від 10.04.98р. у справі № 3/8-59/3. Разом з тим, Позивач у позовній заяві та у наступних заявах-клопотаннях про збільшення розміру позовних вимоги не зазначає в чому саме полягає майнова шкода, завдана Позивачу діями чи бездіяльністю Відповідачів, тобто не зазначає, які саме майнові блага зменшилися. Подана 07.04.08р. суду заява-клопотання про збільшення позовних вимог по справі № 15/243-48/80, містить перерахунок вартості нафтопродуктів, які підлягають примусовому стягненню відповідно до рішення ВАСУ від 10.04.98р., станом на 01.04.08р., але також не містить безпосередньо вказівки на те, яку конкретно майнову шкоду завдано Позивачу.

В той же час Позивач вимагає стягнути майнову шкоду в розмірі 90319661,70 грн., як різницю між розміром присудженого за рішенням Вищого арбітражного суду України від 10.04.98р. у справі № 3/8-59/3 та вартістю нафтопродуктів у кількості 17852 т. станом на 01.04.08р. Суд вважає безпідставним твердженням Позивача у розрахунку про те, що на підставі рішення Вищого арбітражного суду України від 10.04.98р. та Постанови Верховного суду України від 21.01.02р. на користь Позивача мали бути відвантажені нафтопродукти. Як вже встановлено судом саме за заявою Позивача було змінено спосіб виконання рішення, а тому з 26.08.98р. на користь Позивача мали бути стягнені грошові кошти –як вартісний вираз 17852 т нафтопродуктів, а не передані нафтопродукти у натурі. Не приймається судом й твердження Позивача про те, що сума вартості нафтопродуктів визначена станом на 01.04.08р. на підставі експертного висновку, оскільки на підтвердження вартості нафтопродуктів надана Цінова довідка Херсонської Торгово-промислової палати від 01.04.08р. № Ви-38, яка не є експертним висновком.

За таких обставин, твердження Позивача, що йому було завдано майнової шкоди діями Відповідачів внаслідок невиконання рішення Вищого арбітражного суду України від 10.04.98р. у справі № 3/8-59/3 не доведено належними та допустимими доказами.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 04.12.07р. у справі № 12/242-Б-07 провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Херсоннафтопереробка»припинено, оскільки останній виконав зобов’язання перед кредитором –Товариством з обмеженою відповідальністю Латвійсько-українське спільне підприємство «Агротехсервіс», згідно наказу Господарського суду Херсонської області від 15.09.03р. по справі № 03-1/1-3/8-59/3 в сумі 7011186,00 грн.

Крім того, судом встановлено, що 19.11.07р. Позивач звернувся до Господарського суду Херсонської області із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення зі стягнення заборгованості у сумі 7011186,00 грн. Суд, розглядаючи заяву, встановив, що на момент розгляду в процесі виконавчого провадження відкритого на виконання наказу від 15.09.03р. по справі № 03-1/1-3/8-59/3 на користь заявника було перераховано кошти в загальній сумі 7011186,00 грн. З огляду на зазначене, Господарський суд Херсонської області ухвалою від 04.12.07р. у справі № 03-1/1-3/8-59/3 відмовив у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення зі стягнення заборгованості у сумі 7011186,00 грн. При розгляді заяви у судовому засіданні був присутній й представник Товариства з обмеженою відповідальністю Латвійсько-українське спільне підприємство «Агротехсервіс».

Таким чином, Позивач, подаючи суду Заяву-клопотання від 07.04.08р. про збільшення позовних вимог у справі № 15/23-48/80 з проханням стягнути майнову шкоду в розмірі 90319661,70 грн., виникнення якої обґрунтовується невиконанням рішення ВАСУ від 10.04.1998 року на момент подання заяви, знав про те, що заборгованість за вищевказаним рішенням повністю сплачена 27.11.07р., що визнається й Позивачем. Отже, судом встановлено, що підстава позовних вимог про стягнення майнової шкоди в розмірі 90319661,70 грн. –невиконання судового рішення відсутня.

Враховуючи те, що дії Відповідача 1 по виконанню рішення Вищого арбітражного суду України від 10.04.98р. у справі № 3/8-59/3 є правомірними та законними, а судове рішення виконане 27.11.07р. у повному обсязі, то майнові блага Позивача не зменшилися внаслідок дій Відповідача 1 з примусового виконання вищезазначеного рішення, а навпаки були відновлені до розміру, визначеного вищевказаним рішенням, враховуючи зміну способу захисту, то твердження Позивача про заподіяння йому майнової шкоди через невиконання рішення внаслідок порушення належними відповідачами, тобто Відповідачами 1, 2 та 3, вимог Закону України «Про виконавче провадження»та посадових обов’язків не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується наданими сторонами доказами.

Частиною 3 статті 11 Закону України «Про державну виконавчу службу»передбачено, що шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У абзацах 4 та 5 пункту 21 постанови Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»зазначено, що до юридичної особи не переходять зобов'язання боржника за виконавчим документом. Присуджені з неї на користь стягувача кошти мають компенсаційний характер; при розгляді позовів юридичних особі про відшкодування шкоди, заподіяної діями державного виконавця, суди повинні виходити з положень ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» та ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження»і враховувати, що в таких справах відповідачами можуть бути відповідні відділи державної виконавчої служби, в яких працюють державні виконавці, та відповідні територіальні органи Державного казначейства України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про джерела фінансування органів державної влади»органи державної влади здійснюють свою діяльність виключно за рахунок бюджетного фінансування в межах, передбачених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України встановлено, що завдана державними органами, посадовими або службовими особами державних органів, відшкодовується державою, тобто шкода відшкодовується за рахунок Державного бюджету України.

Питання правового статусу та регулювання діяльності Державного казначейства України визначені у Постанові Кабінету Міністрів України від 21.12.05р. № 1232 «Питання Державного казначейства України». Пунктом 3 Постанови встановлені основні завдання Державного казначейства України, а саме: 1) забезпечення казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, що передбачає: розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів; контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень, прийнятті зобов'язань та проведенні платежів за цими зобов'язаннями; в межах своїх повноважень контроль за дотриманням учасниками бюджетного процесу бюджетного законодавства; ведення бухгалтерського обліку і складення звітності про виконання державного та місцевих бюджетів; 2) управління наявними фінансовими ресурсами, що ним обліковуються; 3) визначення механізму казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів, установлення єдиних правил бухгалтерського обліку і звітності про виконання державного та місцевих бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів, визначення порядку і строків подання звітів про виконання кошторисів державних цільових фондів.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»органи Державного казначейства України уповноважені у 2008 році лише списувати шкоду завдану громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, а також судів, у 2008 році за вимогою органів державної виконавчої служби України здійснюється органами Державного казначейства України в межах бюджетних призначень.

Відповідно до листа Державного казначейства України від 18.04.08р. № 43-04/3922-6439 у зв’язку з тим, що у Державному бюджеті України на 2008 рік не передбачені видатки для відшкодування шкоди, завданої діями органів державної виконавчої служби, тому відповідні рахунки в органах Державного казначейства не відкриті.

При цьому, Державне казначейство України здійснює виключно функції списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, оскільки відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України Державне казначейство здійснює казначейське обслуговування Державного бюджету України, яке передбачає здійснення: 1) операцій з коштами державного бюджету; 2) розрахунково-касового обслуговування розпорядників бюджетних коштів; 3) контролю бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень, прийнятті зобов'язань та проведенні платежів; 4) бухгалтерського обліку та складання звітності про виконання державного бюджету. З огляду на зазначене, територіальні органи Державного казначейства України залучаються в якості відповідачів у справах про стягнення збитків, завданих діями чи бездіяльністю державних виконавців, як органи, на які покладено списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 47 Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Державного бюджету України. Міністерство фінансів України здійснює загальну організацію та управління виконанням Державного бюджету України, координує діяльність учасників бюджетного процесу з питань виконання бюджету.

Згідно із ст. 49 Бюджетного кодексу України Державний бюджет України виконується за розписом, який затверджується Міністром фінансів України відповідно до бюджетних призначень у місячний термін після набрання чинності законом про Державний бюджет України. Міністр фінансів України протягом бюджетного періоду забезпечує відповідність розпису Державного бюджету України встановленим бюджетним призначенням.

Чинне законодавство України не відносить до повноважень Міністерства юстиції України здійснення безпосередньо дій з примусового виконання рішень, а тому Відповідач 3 не міг та не завдав майнової шкоди Позивачу у зв’язку із виконанням рішення Вищого арбітражного суду України від 10.04.98р. у справі № 3/8-59/3.

Разом з тим, Позивачем заявлено позовні вимоги про солідарне стягнення завданої йому шкоди у сумі 90319661,70 грн. із Державного казначейства України, Головного управління юстиції в Херсонській області та Міністерства юстиції України. Відповідно до ст. 1190 Цивільного кодексу України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Позивачем не було надано доказів завдання йому шкоди Державним казначейством України та Міністерством юстиції України, оскільки вказані особи не були учасниками виконавчого провадження з примусового виконання рішення Вищого арбітражного суду України від 10.04.98р. у справі № 3/8-59/3. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення завданої Позивачу шкоди до Державного казначейства України та Міністерства юстиції України є безпідставними.

Крім того, ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу»та ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження»встановлено спосіб захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів, а саме: відшкодування шкоди за рахунок держави, що повністю відповідає приписам ст. 1173 Цивільного кодексу України. Враховуючи положення вищенаведених норм чинного законодавства України, Позивачу надане право звернутися до суду із вимогою про відшкодування з Державного бюджету України державою в особі органів, які виконують функції управління коштами Державного бюджету, а не за рахунок коштів, виділених державою на утримання органів, що завдали шкоду.

Таким чином, обраний Позивачем спосіб захисту його прав суперечить чинному законодавству України.

З огляду на зазначене, суд вважає обгрунтованими заперечення Відпровідачів, а вимоги про солідарне стягнення завданої Позивачу шкоди з Відповідачів - необґрунтованими та безпідставними.

Суд, всебічно і ґрунтовно дослідивши всі обставини справи з врахуванням наданих доказів, заслухавши пояснення сторін, прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Латвійсько-українське спільне виробничо-комерційне підприємство «Агротехсервіс»про солідарне стягнення з Головного управління юстиції в Херсонській області, Державного казначейства України та Міністерства юстиції України майнової шкоди у розмірі 90319661,70 грн. не підлягають задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 80, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                     В.В.Сулім