ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.09.08

Справа № 8/436-08.

за позовом Тростянецького районного прокурора в інтересах держави в особі Територіального управління державної судової адміністрації в Сумській області

до відповідача – Комунального закладу Тростянецької районної ради «Господарчий відділ по обслуговуванню об’єктів спільної власності територіальних громад Тростянецького району», м. Тростянець сумської області

про визнання договору удаваним

Суддя Гудим В.Д.

Представники:

Від позивача – не прибув

Від відповідача – не прибув

Прокурор – не прибув

Суть спору: прокурор в інтересах позивача подав позовну заяву, в якій просить визнати договір про надання послуг по теплозабезпеченню для спільного утримання та експлуатації котельні за адресою м. Тростянець, вул.. Комарова, 5 від 15.10.07 р., укладений між комунальним закладом Тростянецької районної ради «Господарчий відділ по обслуговуванню об’єктів спільної власності територіальних громад Тростянецького району» та Територіальним управлінням державної судової адміністрації в Сумській області для забезпечення своїх потреб, шляхом спільного утримання та експлуатації котельні, яка знаходиться за адресою м. Тростянець, вул.. Комарова, 5 удаваним, а фактично укладеним як договір з постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Відповідач в судове засідання не прибув, відзиву на позовну заяву не подав, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином ухвалою суду від 18.07.08 р., яка була направлена на адресу відповідача рекомендованим листом 23.07.08 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 20) та ухвалою суду від 14.08.08 р., яка була надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом 19.08.08 р.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Відповідно до укладеного між сторонами договору про надання послуг по теплозабезпеченню для спільного утримання та експлуатації котельні за адресою м. Тростянець, вул.. Комарова, 5 від 15.10.07 р. сторони для забезпечення своїх потреб зобов’язуються шляхом оплати послуг по теплозабезпеченню провадити спільне утримання та експлуатацію котельні, яка знаходиться за адресою м. Тростянець, вул.. Комарова, 5.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розпорядження голови Тростянецької районної ради від 10.10.07 р. № 29 «Про організаційні заходи щодо забезпечення функціонування котельні по вул.. Комарова, 5» (а.с. 10), відповідач забезпечує експлуатацію та технічне обслуговування вищезазначеної котельні.

На виконання зазначеного розпорядження відповідача зобов’язано укласти договори з підприємствами, установами, організаціями на спільне утримання та експлуатацію котельні по вул.. Комарова, 5.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем проводиться господарська діяльність, пов’язана з виробництвом теплової енергії та наданням послуг з її транспортування, яка підлягає ліцензуванню, що є порушенням п. 73 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» в частині необхідності отримання суб’єктом господарювання ліцензії на виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії.

Господарський суд не може взяти до уваги посилання позивача на вищезазначений факт як на підставу визнання правочину удаваним.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Оскільки при вчиненні удаваного правочину настання його мети – приховати інший правочин, бажають досягти обидві сторони, то й до відносин цих сторін застосовуються правила того правочину, якому відповідала їхня внутрішня воля і який вони насправді вчинили.

Позивач не подав доказів наявності у відповідача мети – приховати інший правочин, а також матеріалів на підтвердження того, що відносини, які склалися між сторонами у процесі його виконання відповідають ознакам іншого правочину, ніж той, який фактично вчинено.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з п. 2.5 обов’язком відповідача є вчасно надавати позивачеві розрахункові документи для проведення оплати послуг по теплозабезпеченню для спільного утримання та експлуатації котельні за даним договором; відповідно до п. 3.1 Договору обов’язком позивача є своєчасно перераховувати кошти згідно з наданими розрахунковими документами за даним договором.

Щодо посилання відповідача на той факт, що надання відповідачем відповідних послуг теплопостачання здійснюється з порушенням вимог закону, то це не може бути підставою визнання правочину удаваним, а може бути предметом розгляду в частині відповідності умов укладеного договору приписам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки позивач не подав доказів наявності мети приховати інший правочин, не конкретизував, який саме правочин було вчинено та які дії були здійснені сторонами на його виконання, які б свідчили про вчинення іншого правочину, ніж той, який укладено, господарський суд вважає вимоги позивача необґрунтованими, такими, що не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, тому задоволенню не підлягають.

Судові витрати відносяться на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          В позові відмовити.

Суддя                                                             В.Д. Гудим

Повний текст судового рішення підписано 18.09.08 р.