ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.07.08 р.                     Справа № 9/89

Господарський суд Донецької області у складі судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання Гутевич С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія”, м.Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Муніципальний Союз”, м.Донецьк

про: стягнення 5 200грн.00коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Герасимова Н.О. – довіреність №9- 228 від 18.01.2008р. (юрисконсульт);

від відповідача: не з’явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Державне підприємство „Донецька вугільна енергетична компанія”, м.Донецьк звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Муніципальний Союз”, м.Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 5 200грн.00коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу №303/1/06 від 27.09.2006р., специфікацію до договору, платіжні доручення №001600 від 15.11.2006р., №001627 від 17.11.2006р., претензію №1174 від 17.12.2007р.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами господарського суду від 20.05.2008р., 10.06.2008р., заявлені вимоги не оспорив, відзив на позов не представив, в судове засідання не з’явився, тому згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, справу розглянуто за наявними матеріалами.

Згідно довідки Головного управління статистики у Донецькій області №22-10/1634 від 29.05.2008р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Муніципальний Союз”, м.Донецьк станом на 29.05.2008р. в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України значиться як юридична особа.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача у попередніх судових засіданнях, господарський суд встановив:

27.09.2006р. між Державним підприємством „Донецька вугільна енергетична компанія” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Муніципальний Союз” був укладений договір купівлі-продажу №303/1/06, відповідно до якого постачальник (відповідач) передає у власність покупця (позивача) товар, зазначений в асортименті, кількості, за цінами та у термін, які визначені у специфікаціях (п.1.1 договору).

Відповідно до п.3.1 договору покупець здійснює сплату шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (при наявності коштів від реалізації на рахунок покупця) після отримання товару, накладної, податкової накладної та рахунку-фактури та технічної документації на товар.

Всупереч умовам договору, без отримання продукції позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти за продукцію в розмірі 5 200грн.00коп., що підтверджується платіжними дорученнями №001600 від 15.11.2006р., №001627 від 17.11.2006р., копії яких наявні в матеріалах справи.

За приписом п.1 ст.691 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що сума цього договору визначається в специфікації. В свою чергу, специфікаціями до договору встановлено, що відповідач повинен поставити товар на загальну суму 12 390грн.00коп.

Як вбачається з платіжних доручень №001600 від 15.11.2006р., №001627 від 17.11.2006р. призначенням платежу є оплата за підшипники згідно договору №303/1/06 від 27.09.2006р. Заперечень відповідача стосовно того, що зазначені кошти були помилково перераховані на рахунок останнього суду не представлено.

Таким чином, суд вважає, що позивачем здійснено передоплату за договором №303/1/06 від 27.09.2006р. в сумі 5 200грн.00коп.

Відповідно до п.4 ст.538 Цивільного кодексу України, якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

За твердженням позивача, незважаючи на попередню оплату продукції, відповідач до теперішнього часу не здійснив поставку товарів, обумовлених договором.

Згідно положень ст.663 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Оскільки сторонами в договорі не встановлений термін виконання відповідачем зобов`язань з поставки продукції, тому при визначенні моменту виникнення відповідного зобов`язання суд вважає за доцільне застосувати положення ч.2 ст.530 ЦК України, відповідно з якими, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

19.12.2007р. позивачем на адресу відповідача відправлена претензія №1174 від 17.12.2007р. з вимогою про поставку обумовленої продукції або повернення грошових коштів. Однак дана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

На підставі зазначеного, кінцевим терміном виконання відповідачем зобов`язань з поставки продукції за договором №303/1/06 від 27.09.2006р. є 29.12.2007р. (сплив семиденного строку з моменту пред'явлення вимоги з урахуванням поштового обігу).

Відповідних доказів того, що відповідач поставив вищевказаний товар позивачу, незважаючи на внесення останнім часткової передоплати, суду не надано. Також суду не представлено доказів повернення сплаченої позивачем суми.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

В свою чергу, згідно ст.509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, здійснивши оплату товару, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач всупереч вимогам договору та закону своїх зобов`язань не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 5 200грн.00коп.

За приписом ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Оскільки відповідач не представив суду доказів перерахування на рахунок позивача повернення грошових коштів за договором №303/1/06 від 27.09.2006р. є 29.12.2007р. в розмірі 5 200грн.00коп., суд робить висновок, що дана сума не перерахована до теперішнього часу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія”, м.Донецьк є обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача в порядку, встановленому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 538, 663, 691, 693 Цивільного кодексу України, ст.174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 49, 75, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія”, м.Донецьк до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Муніципальний Союз”, м.Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 5 200грн.00коп. – задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Муніципальний Союз” (за адресою: бул.Шевченко, 6.133, м.Донецьк, 83052, р/р 3100 в ВАТ КБ „Південкомбанк”, МФО 335946, , ІПН 38) на користь Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” (за адресою: вул.Артема, 63, м.Донецьк, 83000, р/р 8811 у філії „Головного Управління Промінвестбанку” Донецька область, МФО 334635, , ІПН 90) суму передоплати в розмірі 5 200грн.00коп., а також витрати по сплаті державного мита в розмірі 102грн.38коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118грн.00коп.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У судовому засіданні 15.07.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя

16.07.08