ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.08 Справа № 7/253/08

Суддя Кутищева Н.С.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Львівський лікеро-горілчаний

Торговий Дім”, м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер Партс”, м. Запоріжжя

про стягнення 7106,04 грн.

Суддя Кутіщева Н.С.

Представники:

Від позивача Мовчок А.О., дов. б/н від 01.05.2008 р.

Від відповідача не з’явився

СУТЬ СПОРУ :

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 7106,04 грн. основного боргу за договором купівлі-продажу № ЗП/155 від 01.09.2007 р.

15.05.2008 р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначений на 09.07.2008 р., про що сторони були повідомлені належним чином.

Позивач підтримує свої позовні вимоги та обґрунтовує їх ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та умовами договору купівлі-продажу № ЗП/155 від 01.09.2007 р.

В судове засідання 09.07.2008 р. представник відповідача не з’явився, вимоги суду, викладені попередніх ухвалах суду не виконав, відзив та інші витребувані документи суду не надав, свого повноважного представника в судове засідання без поважних причин не направив.

Згідно з “Нормативами частоти обліку перевезення, доставки пошти, вилучення кореспонденції з поштових ящиків і основні контрольні строки опрацювання і доставлення поштових відправлень, періодичних видань”, затверджених наказом Міністерства зв’язку України № 115 від 05.08.1994 р. зареєстрованим в МЮУ 29.08.1994р., за № 205/415, контрольний строк проходження кореспонденції, що пересилається по мережі пошти, при її здачі відправником до 12 години не повинно перевищувати - між районними центрами області - три дні.

При здачі кореспонденції після 12 годин термін проходження поштового відправлення збільшується на один день.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002 р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Згідно зі ст. 93 ЦК України, місцезнаходження юридичної особи визначається місцем його державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно до ст. 33 ГПК України, обов’язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Неявка відповідача чи його представника в судове засідання не звільняє відповідача від виконання вимог суду, викладених в попередніх ухвалах суду і направлення суду витребуваних матеріалів.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами, якщо їх достатньо для вирішення спору по суті. Відповідач свої зобов’язання не виконав, не скористався без поважних причин правом на захист своїх інтересів. Не надав суду відзив на позовну заяву чи доказів заперечення (при наявності таких, чи доказів виконання договірних зобов’язань).

За клопотанням представників позивача судове засідання ведеться без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Справу розглянуто в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи закінчено 09.07.2008 р. оголошено рішення суду в повному об’ємі.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2007 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу № ЗП/155 (надалі – договір).

Згідно п. 1.1 договору, позивач передає у власність, а відповідач приймає та оплачує алкогольні та безалкогольні напої продукти харчування та промислові товари (надалі-товар), згідно замовлення за ціною, кількістю та за іншими умовами, узгодженими сторонами.

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу товар на суму 7105,05 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними: серії 01 АААР № 505616 від 04.10.2007 р. (на суму 1081,36 грн.), № 505617 від 04.10.2007 р. (на суму 1944,06 грн.), № 505615 від 04.10.2007 р. (на суму 437,22 грн.), № 712490 від 22.09.2007 р. (на суму 1033,14 грн.), № 712332 від 13.09.2007 р. (на суму 130,11 грн.), № 712331 від 13.09.2007 р. (на суму 772,11 грн.), № 525148 від 11.10.2007 р. (на суму 524,63 грн.), № 712330 від 13.09.2007 р. (на суму 1182,42 грн.), копії яких містяться в матеріалах справи (накладні підписані уповноваженими особами і мають печатки сторін по договору).

Відповідно до підпункту 3.1. договору, відповідач зобов’язався здійснити оплату за товар протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати поставки товару шляхом перерахування грошових коштів на вказаний у даному договорі розрахунковий рахунок позивача.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору…           Не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань крім випадків, передбачених законом.

Аналогічну норму містить ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріали справи свідчать, що за товарно –транспортними накладними відповідачем було отримано від позивача товару на суму 7105,05 грн.

Доказів того, що відповідач отримав від позивача товар в розмірі суми, яка зазначена в позовній заяві –7106 грн.04 коп., позивач не надав.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 7105,05 грн., в іншій частині позову слід відмовити, як необґрунтованій належними документальними доказами.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 526, Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер Партс” (69097, м. Запоріжжя, пр. Радянський, буд. 9, р/р 1 в АБ Металург, МФО 313582, код 31950215) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Львівський лікеро-горілчаний Торговий Дім” (79024, м. Львів, вул. Кордуби, буд. 2 А, р/р 0601 в ЛФ АБ “Брокбізнесбанк”, МФО 325774, код 32483182) 7105,05 грн. основного боргу, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          В іншій частині позову відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Суддя Н.С. Кутіщева