ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2008 Справа № 17/66

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Чохи Л. В. (доповідача)

суддів: Сизько І.А., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання: Врони С.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Церуш О.О. юрисконсульт, довіреність №04-4/301 від 20.02.08;

від відповідача: Овчаренко Т.В. представник, довіреність №26 від 14.03.08;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно –виробничої фірми “Профі”, м. Світловодськ на рішення господарського суду Кіровоградської області від 19.05.2008 р. у справі №17/66;

за позовом державної екологічної інспекції в Кіровоградській області, м. Кіровоград

до товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно –виробничої фірми “Профі”, м. Світловодськ

про стягнення 74 928 грн,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2008 року державна екологічна інспекція в Кіровоградській області звернулася в господарський суд Кіровоградської області до товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно –виробничої фірми “Профі” з позовом про стягнення збитків у сумі 74 928 грн, понесених в наслідок порушення природоохоронного законодавства: самовільного розміщення будівельних відходів у несанкціонованому місці. Позов обґрунтований приписами статті 55 Закону України “Про охорону навколишнього середовища”, статті 14 Закону України “Про відходи”. (а. с. 3 –8, 13)

У відзиві на позовну заяву товариство з обмеженою відповідальністю торгівельно –виробнича фірма “Профі” проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що:

·          бій цегли –8 м 3 та шматки бетону –2.2 м 3 залишилось після будівництва цеху цеоліту і складувались на землях майбутнього будівництва для використання в будівельних роботах;

·          бій цегли та шматки бетону не є відходами в розумінні закону “Про відходи”;

·          висновок позивача відносно засмічення земельної ділянки безпідставний. (а. с. 50 –52)

08.05.2008р. відповідач подав до суду доповнення до відзиву на позов, в якому вказував, що з врахуванням того, що площа ділянки, засміченої будівельними відходами, становить 42 м 2 , а не 80 м 2 , розмір шкоди складає

10 306, 80 грн. (а. с. 89 –90)

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2008р. (суддя Мохонько К.М.) позов частково задоволено: з огляду на доведеність вини відповідача в заподіяні шкоди через порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища з товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно –виробничої фірми “Профі” на користь державної екологічної інспекції в Кіровоградській області стягнуто 29 448 грн. шкоди. (а. с. 129 - 132)

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням товариство з обмеженою відповідальністю торгівельно –виробнича фірма “Профі” звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою про його скасування та припинення провадження у справі. Скаржник вважає, що в рішенні не доведені обставини, що мають значення для справи, а також викладені судом висновки, не відповідають фактичним обставинам справи. На обгрунтування апеляційної скарги товариство наводить наступні доводи:

·          згідно частини 1 статті 1 Закону України “Про відходи” поняття відходів визначено, що це будь –які речовини, матеріали і предмети, що утворюються в процесі людської діяльності і не мають подальшого використання за місцем утворення чи виявлення та яких їх власник повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення;

·          пунктом 5.1 Проекту виробництва робіт після закінчення робіт залишки битого залізобетону та цегли передбачено вивезти та використати в основі бетонної підлоги будівлі;

·          відповідно пункту 2 Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, поняття засмічення земель – це наявність на території земельних ділянок сторонніх предметів і матеріалів;

·          в рішенні суду не вказано, яку саме шкоду навколишньому природному середовищу завдав відповідач;

·          пунктом 1.3 Методики встановлено, що вона застосовується під час встановлення розміру шкоди від забруднення (засмічення) земель, що сталося внаслідок несанкціонованих (непередбачених проектами, дозволами) скидів (викидів) речовин.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представника товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно –виробничої фірми “Профі”, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, та представника державної екологічної інспекції в Кіровоградській області, котрий заперечував проти цього, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно з вимогами статей 99, 101 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Предметом даного спору є відшкодування державі збитків, заподіяних засміченням земельних ресурсів. Судом першої інстанції з достатньою повнотою встановлено обставини справи, що входять до предмету доказування та їм дано правильну юридичну оцінку. Так, судом першої інстанції встановлено, що актом перевірки виконання вимог природоохоронного законодавства у сфері поводження з відходами від 31.07.2007р, складеним державним інспектором державного управління в Кіровоградській області, на земельній ділянці, що займає відповідач на підставі договору оренди від 16.10.2003р. виявлений факт наявності слідуючих відходів:

·          тверді побутові відходи;

·          макулатура, поліетилен ( тара, упаковка);

·          будівельні відходи;

·          промаслена вітош;

·          відпрацьовані мастила;

·          автошини;

·          відпрацьовані маслені фільтри.

За рішенням суду розміщенням будівельних та інших відходів на території підприємства без відповідного дозволу державі завдано шкоду у сумі 29 448 грн, яка розрахована відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки від 27.10.1997р. №171 і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 25.04.2007р. за №422/13689.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" суб'єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення. Розміщення відходів дозволяється лише за наявності спеціального дозволу на визначених місцевими радами територіях у межах установлених лімітів з додержанням санітарних і екологічних норм способом, що забезпечує можливість їх подальшого використання як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людей.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач у справі є орендарем вказаної земельної ділянки і у останнього відсутній спеціальний дозвіл на розміщення відходів.

Статтею 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, товариством не доведено, що шкоду державі заподіяно не з його вини.

До обов'язків суб'єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами статтею 17 Закону України "Про відходи" віднесено, зокрема, недопущення зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об'єктах; відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, здоров'ю та майну громадян, підприємствам, установам та організаціям внаслідок порушення встановлених правил поводження з відходами, відповідно до законодавства України.

Згідно зі ст. 43 Закону України "Про відходи" підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про відходи, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України.

Методика встановлює порядок розрахунку і розмірів відшкодування шкоди суб’єктами господарювання та фізичними особами в процесі їх діяльності через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і поширюється на всі землі України незалежно від форми їх власності. (пункт 1.2)

Методика застосовується під час встановлення розмірів шкоди від забруднення (засмічення) земель будь-якого цільового призначення, що сталося внаслідок несанкціонованих (непередбачених проектами, дозволами) скидів (викидів) речовин, сполук і матеріалів, внаслідок порушення норм екологічної безпеки у разі зберігання, транспортування та проведення вантажно –розвантажувальних робіт, використання пестицидів і агрохімікатів, токсичних речовин, виробничих і побутових відходів; самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів.

Як зазначено в пункті 5.1 Методики розміри шкоди обчислюються уповноваженими особами, що здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, на основі актів перевірок, протоколів про адміністративні правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт засмічення земель, протягом шести місяців з дня виявлення порушення.

Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 31.07.2007р. встановлено, що площа засміченої земельної ділянки становить 10м * 8м, складування - 0,7 м. Представники підприємства, підписуючи вказаний акт, проти цих розмірів не заперечили.

З огляду на викладені положення чинного законодавства про відходи та охорону навколишнього природного середовища і встановлені обставини справи господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно –виробничої фірми “Профі” шкоди у сумі 29 448 грн. внаслідок забруднення земельних ресурсів. Наведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставами для зміни чи скасування прийнятого у справі рішення.

Керуючись статтями 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно –виробничої фірми “Профі” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2008р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий                                                              Л.В. Чоха

Судді: І.А. Сизько

Т. А. Верхогляд