ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2008 р.

№
6/589(05-6-17/434)

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Головуючого:

Дунаєвської  Н.Г.,

Суддів
:

Михайлюка
М.В.,   Воліка І.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу

Акціонерного комерційного банку соціального
розвитку "Укрсоцбанк"

на  постановуКиївського апеляційного господарського суду від
12.02.2008 р.

у
справі

№
6/589(05-6-17/434) господарського суду м. Києва

за
позовом

АКБ
соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Київської міської філії

до
треті особиСпеціалізованого державного підприємства
"Укрпесц'юст" Товарна біржа " Східно-українська
товарно-сировинна біржа" ДВС Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Желтан Олександр Сергійович

про

визнання
аукціону з продажу автомобіля недійсним

за  участю представників  сторін:

позивача

Коробова
О.В., Гайченко А.В.,

відповідача
1 відповідача 2
третьої особи 1 третьої особи 2

Ковальчук
І.М., не з'явились, не з'явились, Михальський Ю.В.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням
господарського суду м. Києва від 21.11.2007 р. (суддя: Ковтун С.А.), залишеним
без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2008
р. (судді: Шипко В.В., Борисенко І.В., Розваляєва Т.С.) в задоволенні позову
відмовлено.

Не
погоджуючись з зазначеною постановою, позивач звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою в якій просив скасувати судові рішення у
даній справі та задовольнити позов. В обґрунтування своїх вимог скаржник
посилається на те, що господарськими судами неправильно застосовані норми
матеріального та процесуального права.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України, обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та
процесуального права, вважає, що касаційна скарга  підлягає задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Як
встановили господарські суди попередніх інстанцій, 07.05.2004 р.  позивач (кредитор) та ТОВ
«Арадон»(позичальник) уклали  договір про
надання мультивалютної відновлювальної кредитної лінії № 02-25/213 (далі -
Договір), відповідно до п. 1.1 якого кредитор зобов'язується надати
позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Згідно
з умовами додаткової угоди № 2 до Договору, надання кредиту здійснюється в
межах максимального ліміту заборгованості до 2050000 грн. з кінцевим терміном
повернення заборгованості до 06.05.2005року.

06.07.2004
р.          укладено договір застави
майна № 05-12/1333, п. 1.6 якого передбачено, що у разі невиконання
заставодавцем зобов'язань за Договором кредиту, заставодержатель має право
одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед
іншими кредиторами.

Згідно
п. 1.1 Договору з метою забезпечення належного виконання заставодавцем (
ТОВ"Арадон") умов Договору він передав заставодержателю (позивачу) в
заставу легковий автомобіль марки Mercedes-Benz, модель Е 500, 2004р. випуску,
сірого кольору, № шасі НОМЕР_1 реєстр. НОМЕР_2

13.01.2005
р.          у зв'язку з невиконанням ТОВ
"Арадон" умов Договору приватний нотаріус вчинив виконавчий напис:
запропонував звернути стягнення на заставлений автомобіль та за рахунок коштів,
виручених від реалізації у встановленому порядку заставленого майна
задовольнити вимоги позивача в сумі 2023632,53 грн. за Договором.

Постановою
відділу ДВС Шевченківського РУЮ м. Києва від 03.02.2005 р. відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого напису № 44-д від 13.01.2005 року.

Відповідно
до ст.ст. 61, 66 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі -
Закон) реалізація арештованого майна, за винятком майна, виключеного за законом
з обігу, здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на
тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою
службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних
торгах, аукціонах. Спеціалізована організація проводить прилюдні торги за
заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що
виставляється на торги за незалежною оцінкою.

Відповідач-1
одержав від органу виконання рішень заявку на реалізацію арештованого майна
(автомобіля). Господарські суди також з'ясували, що 10.05.2006р. відповідач-1
та ДВС Шевченківського району м. Києва уклали договір №6280031 про надання
послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації арештованого рухомого
майна.

В
газеті "Експрес об'ява" № 91 від 16.05.2006 р. надруковано
повідомлення про проведення аукціону з реалізації арештованого майна.
16.05.2006 р. відповідач-1 на адреси позивача та заставодавця направив лист №
153, у якому повідомив, що аукціон з продажу спірного автомобіля буде проведено
15.06.2006 року  об 11.00 год.

Заявки
про участь в аукціоні подали ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

15.06.2006
р. відбувся аукціон з продажу автомобіля (стартова ціна - 165221,66 грн.) за
участю 5 осіб. Переможцем став ОСОБА_3 (протокол №6280031-2), який запропонував
241901,03 грн. Однак, переможець аукціону відмовився оплатити лот та підписати
протокол.

Частиною
2 п. 5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом
Мін'юсту України № 74/5 від 15.12.1999 р., встановлено, що реалізація
арештованого рухомого майна регулюється Порядком реалізації арештованого майна,
затвердженим наказом Міністерства юстиції України №42/5  від 15.07.1999 р. Пунктом 4.11 цього Порядку
визначено, що переможець аукціону, який відмовився від підписання протоколу
аукціону, позбавляється права на подальшу
участь у цьому аукціоні. При цьому, за умови достатньої кількості
покупців за даним лотом торги відновлюються.

Оскільки
двоє з учасників (ОСОБА_2 і ОСОБА_4) залишились, торги поновлено.
Переможцем торгів став ОСОБА_2, який запропонував ціну 181743,83 грн. (протокол
№ 6280031-2, затверджено директором Київської філії товарної біржі
«Східно-українська товарно-сировинна біржа»та директором Київської міської
філії СДП «Укрспецюст»Міністерства юстиції України).

Господарські
суди прийшли до висновку, що правові підстави для визнання аукціону з продажу
спірного автомобіля відсутні.

Однак,
погодитись з таким висновком неможливо, оскільки як правомірно зазначив у
касаційній скарзі позивач, реалізоване майно перебувало у заставі і мало
особливий статус "заставленого" майна, та при його реалізації
необхідно керуватись Положенням про порядок проведення аукціонів
(публічних торгів) з реалізації заставленого майна, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 22.12.1997 р. № 1448.

Позивач
звернувся до суду з позовом про визнання торгів недійсними, оскільки
зазначений нормативний акт не передбачає процедури поновлення торгів.

При
прийнятті рішення суди керувалися наступним.
Пунктом 4.11 Порядку реалізації арештованого майна передбачено, що
переможець аукціону, який відмовився від підписання протоколу аукціону,
позбавляється права на подальшу участь у цьому аукціоні. При цьому, за умови
достатньої кількості покупців за даним лотом торги відновлюються.

Застосування
даної норми до спірних правовідносин сторін є помилковим, оскільки ст.20 Закону
України «Про заставу»передбачено, що реалізація заставленого майна, на яке
звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого
напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом
чи договором.

Частиною
2 ст. 61 Закону визначено, що порядок реалізації майна зазначеного в ч. 8 ст.
55 цього Закону, визначається Міністерством фінансів України за погодження з
Національним банком України, а іншого майна - Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, постановою Кабінету
Міністрів України № 1448 від                   22.12.1997 р. затверджено
Положення про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації
заставленого майна.

Оскільки
реалізація заставного майна здійснюється з метою задоволення вимог
заставодержателя, то при його реалізації потрібно застосовувати саме Положення
про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого
майна. Зазначеним Положенням не передбачено поновлення торгів, натомість
зазначено, що аукціон вважається таким, що не відбувся у разі несплати
переможцем аукціону у 10-денний термін повністю належної суми.

Суди
залишили поза увагою, що у ході аукціону переможець відмовився від оплати лоту
та підписання протоколу, а отже згідно вимог Положення про порядок проведення
аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна такий аукціон мав
бути визнаний таким, що не відбувся.

Господарські
суди зазначили, що спірне рухоме майно, яке перебувало у заставі згідно з
Договором застави, після накладення на нього арешту набуло статусу
арештованого, а процедура його реалізації визначена Законом України «Про
виконавче провадження»та Порядком реалізації арештованого майна.

Однак,
при накладенні арешту на заставлене майно, воно не втрачає статусу "заставленого",
оскільки відповідно до ст.19 Закону України "Про заставу" за рахунок
заставного майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення.

Саме
Положенням про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації
заставленого майна враховано права заставодержателя в повному обсязі, оскільки
за ст. 18 цього Положення, у разі оголошення аукціону таким, що не відбувся,
заставодержатель вправі залишити майно за собою, а на повторному аукціоні
початкова вартість майна може бути зменшена лише за згодою заставодержателя.

Подібного
висновку дійшов і Верховний Суд України у справі                     № 1/138-14/318-9/273 від
30 січня 2007 року .

Наведене
свідчить про неповне з'ясування господарськими судами обставин справи та
неправильне застосування норм матеріального права, а тому судові рішення у
даній справі підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд,
оскільки касаційна інстанція згідно ст.1117 ГПК України не вправі
встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу  одних
доказів  над  іншими,
збирати  нові  докази
або додатково  перевіряти  докази.

При
новому розгляді справи суду необхідно врахувати наведене, всебічно, повно,
об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, надати об'єктивну оцінку доказам,
які мають юридичне значення для її розгляду, правильно застосувати норми
матеріального права, які регулюють спірні відносини та вирішити спір відповідно
до вимог закону.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111
Господарського  процесуального кодексу
України,  Вищий  господарський
суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну
скаргу задовольнити частково.

Рішення
господарського суду міста Києва від 21.11.2007 р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від 12.02.2008 р. у справі №6/589(05-6-17/434)
скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий,
суддя
Н. Дунаєвська

Судді:
М. Михайлюк

І.
Волік