ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2008 р.

Справа 46/55

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Украгромаш”

до

Закритого акціонерного товариства “Беста”

про

стягнення 22 140,00 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Представники:

від позивача

Заворотна Ю.М. —представник за довіреністю від 25.04.2008 р.

від відповідача

не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Украгромаш” звернулося до Закритого акціонерного товариства “Беста” з позовом від 02.04.2008 р. № 1348-2 про стягнення 22 140,00 грн. заборгованості за поставлений товар відповідно до накладної № 4/04 від 04.04.2005 р.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2008 р. № 46/55, яку призначено до розгляду на 05.05.2008 р.

05.05.2008 р. розгляд справи було відкладено на 26.05.2008 р. зважаючи на неявку в засідання представника відповідача та неподання витребуваних доказів.

У судове засідання, що відбулося 26.05.2008 р., відповідач не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Про причину нез’явлення свого представника суд не повідомив, вимоги ухвал від 11.04.2008 р. та 05.05.2008 р. не виконав, відзиву на позовну заяву не надав, заявлені вимоги не оспорив. Враховуючи вищенаведене та у відповідності до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, стягнувши з відповідача 22 140,00 грн. боргу, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог, на невиконання відповідачем обов’язку з оплати придбаного відповідно до видаткової накладної № 4/04 від 04.05.2005 р. товару.

На підтвердження заявлених вимог позивачем приєднано до позовної заяви копію накладної, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей та витяг з банківського рахунку про часткове погашення заборгованості за переданий товар.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до видаткової накладної № 4/04 від 04.04.2005 р. позивачем передано, а відповідачем отримано товар на загальну суму 29 640,00 грн., у тому числі 1 940,00 грн. податку на додану вартість, а саме: 4 робочих колеса СВМ –5М, 2 вентилятори СВМ-5М та 4 електродвигуна.

На підтвердженням факту отримання відповідачем спірного товару до позовної заяви приєднано копію довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей ЯИН № 022430 від 15.04.2005 р.

Частиною 1 ст. 175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вимогами ст. 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі видаткової накладної № 4/04 від 04.04.2005 р. позивач передав, а відповідач отримав товар на загальну суму 29 640,00 грн. Отже, такої накладною сторонами досягнуто згоди щодо виду товару, його кількості, одиниці виміру та ціни.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини купівлі-продажу, оскільки у позивача виникли зобов’язання передати відповідачу визначений товар на суму 29 640,00 грн., а у відповідача — прийняти та сплатити грошові кошти (оплатити) його.

Матеріалами справи, а саме випискою з банківського рахунку стверджується, що 09.06.2005 р. відповідачем перераховано позивачу 1 500,00 грн., а 12.07.2005 р. —6 000,00 грн. в якості оплати за передані товари.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач свої зобов’язання щодо передачі відповідачу товару виконав належним чином, а саме: ним було здійснено передачу вищезазначеного товару у визначеній кількості за вищевказаною видатковою накладною, а відповідачем прийнято товар.

Разом з тим, всупереч прийнятому зобов’язанню з оплати переданої позивачем продукції, відповідач не виконав його повністю, оскільки не здійснив оплату за товар в сумі 22 140,00 грн.

21.03.2008 р. позивачем направлено відповідачу лист-вимогу № 13/48-1 від 20.03.2008 р. сплатити суму заборгованості і розмірі, заявленому до стягнення. Вказаний лист залишено відповідачем без відповіді.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце слухання справи, без поважних причин не надав суду доказів на підтвердження відсутності заявленої до стягнення заборгованості.

Зважаючи на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення 22 140,00 грн. боргу обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 44 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та державного мита, покладаються на відповідача (ст. 49 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд —

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Беста” (04077, м. Київ, вул. Дніпроводська, 1, ідентифікаційний код 34427436) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Украгромаш” (61124, . Харків, пр-т Гагаріна, 168, оф. 315, ідентифікаційний код 32674362) 22 140 (двадцять дві тисячі сто сорок) грн. боргу, 221 (двісті двадцять одну) грн. 40 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                          С.В. Шабунін

справа № 46/55

26.05.08

За позовом ТОВ " Украгромаш"

до ЗАТ" Беста"

про стягнення 22 140,00 грн

Суддя Шабунін С.В.

Шабунін С.В.