ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 4/4

12.03.08

За позовом ТОВ "Ікар-Люкс"

до Київська міська рада

про про визнання права постійного землекористування

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

від позивача:          не з‘явились

від відповідача:          Довгополов В.Ю. –дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ікар-Люкс»право постійного користування земельною ділянкою кадастровим № 78053014, що знаходиться по вул. Бережанській, 12-б в м. Києві, загальною площею 1097 кв.м.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно зі ст.. 30 Земельного кодексу України в редакції 1992р. до позивача при переході права власності на будівлі і споруди, перейшло й право постійного землекористування зазначеною ділянкою без зміни її цільового призначення.

Представник відповідача проти позову заперечує, стверджує, що у позивача відсутні будь-які правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку, а отже і відсутні підстави для визнання права користування земельною ділянкою.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

09.12.1998р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ікар-Люкс»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Владник»було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, а саме ангару-павільйону металевого та складського приміщення, що знаходиться на відведенні ТОВ «Владнік» земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул.. Бережанська, 12-б.

Сторонами підписано акт прийому-передачі нерухомого майна, згідно якого ангар-павільйон металевий та складській приміщення були передані на баланс позивача.

Позивач стверджує, що у 1998 році набув права власності на будівлі та споруди, що знаходиться на земельній ділянці по вул.. Бережанській, 12-б в м. Києві.

Позивач стверджує, що земельним кодекс України (в редакції 1992) передбачав самостійну правову підставу для виникнення права користування земельною ділянкою, а саме –перехід права на земельну ділянку при переході права на будівлю і споруду. Тобто фактом придбання права власності на нерухоме майно законодавство пов‘язувало виникнення права на землю під таким майном.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, господарський суд вважає позовні вимоги Позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою –це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:

- підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності;

- громадські організації інвалідів України. Їх підприємства (об‘єднання), установи а організації.

Таким чином Товариство з обмеженою відповідальністю «Ікар-Люкс» не може набувати право постійного користування земельною ділянкою.

Позивач зазначає, що право постійного користування земельною ділянкою на вул.. Бережанській, 12-б виникло з моменту укладення договору купівлі-продажу від 09.12.1998р.

Відповідно до ст.. 22 Земельного кодексу України від 18.12.1990р. право власності на землю або користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельною ділянки в натурі і одержанням документу, що посвідчує право.

Згідно ст.ст. 23, 24 Земельного кодексу України право власності або право постійного користування землею посвідчується державним актом, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими районними Радами народних депутатів.

Судом встановлення, що у позивача відсутні документи, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою на момент дії Земельного кодексу України від 18.12.1990р. то і право постійного користування виникнути не могло.

Згідно ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку, виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, а право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Враховуючи викладене, на момент розгляд справи у Товариства з обмеженою відповідальністю «Ікар-Люкс»відсутні будь-які правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку, а отже і відсутні підстави для визнання права користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вищевказані обставини, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

12.03.2008р. в судовому засіданні, відповідно до ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.І.Борисенко

Рішення підписано: 18.04.2008р.