ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.07.08 р.                     Справа № 39/110

Господарський суд Донецької області у складі судді Морщагіній Н.С.

при секретарі Бахрамовій А.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІРС” м. Носівка

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРПРОММЕТИЗ-2001” м. Донецьк

про стягнення 12 459 грн. 68 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Клочок О.М. – за довіреністю;

від відповідача: не з’явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “ВІРС” м. Носівка, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРПРОММЕТИЗ-2001” м. Донецьк, про стягнення попередньої оплати в сумі 12 459 грн. 68 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на рахунок-фактуру № 117 від 20.11.2007 р., платіжне доручення від 22.11.2007 р., банківські виписки від 29.11.2007 р., вимоги від 07.04.2008 р., від 23.04.2008 р., розрахунок ціни позову.

Представник відповідача до судового засідання не з’явився, заявлені вимоги не оспорив, витребуваних документів та доказів не надав.

Згідно отриманої довідки Головного управління статистики у Донецькій області № 22-10/2018 від 25.06.2008 р. державна реєстрація змін юридичної адреси підприємства не проводилася, підприємство зареєстроване за юридичною адресою 83015, м. Донецьк, вул. 50 річчя СРСР, 158А.

Відповідно до положень Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” № 755-IV від 15.03.2003 р. обов’язок щодо повідомлення органів державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу покладено на господарюючого суб’єкта.

Станом на час розгляду справи, внесення будь-яких змін стосовно юридичної адреси Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРПРОММЕТИЗ-2001” м. Донецьк державним реєстратором не здійснювалося.

Таким чином, з огляду на приписи ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки наявні матеріали справи надають можливість належним чином провести спірну кваліфікацію юридичних правовідносин.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд встановив.

Між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю “ВІРС” м. Носівка, та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю “УКРПРОММЕТИЗ-2001” м. Донецьк, була досягнута домовленість, відповідно до якої відповідач зобов’язався поставити позивачеві Товар, а останній, у свою чергу, зобов’язався прийняти та оплатити вартість поставленого Товару.

Договір між сторонами у формі єдиного документу не укладався, проте суд вважає, що цивільні права та обов’язки сторін виникли в порядку ч. 1 ст. 11 ЦК України, ч.1 ст. 181 ГК України з дій юридичних осіб, які в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують означені права та обов’язки, що підпадають під правове регулювання норм статті 712 ЦК України та статей 264-271 ГК України, до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

На виконання умов досягнутої домовленості, Позивач на підставі виставленого відповідачем рахунку № 117 від 20.11.2007 р. здійснив 100% передоплату визначеного Товару на загальну суму 12 959, 68 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1030 від 21.11.2007 р.

28.11.2007 р. відповідачем здійснено часткове повернення грошових коштів, отриманих в якості передоплати за поставку обумовленого Товару в сумі 500, 00 грн., що підтверджується банківською випискою.

Враховуючи, що сторонами чітко не визначено термін виконання Продавцем свого обов’язку з поставки Товару, такий термін слід обчислювати виходячи з положень ст. 530 ЦК України.

Згідно положень наведеної статті, в разі, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Направлені позивачем вимоги № 16 від 07.04.2008 р., № 21 від 23.04.2008 р. з вимогою щодо поставки Товару/повернення суми попередньої оплати, залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Поставка Товару/повернення суми попередньої оплати відповідачем у визначений законодавством строк не здійснено.

Правові наслідки невиконання Продавцем зобов'язань щодо поставки попередньо оплаченого Товару, визначені ст. 693 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Наведена правова норма породжує на стороні Покупця дві правомочності, у випадку невиконання Продавцем зобов’язань з поставки Товару

-          вимагати виконання зобов’язання в натурі та передання оплаченого товару;

-          вимагати повернення суми попередньої оплати;

що реалізуються Покупцем на власний розсуд.

В даному випадку позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення суми попередньої оплати, що є його невід’ємним правом з огляду на приписи ст.ст. 16, 670, 693 ЦК України.

На момент прийняття рішення обов’язок відповідача щодо повернення суми попередньої оплати в розмірі 12 459, 68 грн. залишився невиконаним, що є порушенням вимог статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Згідно приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заперечень щодо позовних вимог, або доказів повернення попередньої оплати на суму 12 459, 68 грн. відповідачем суду не представлено.

За таких обставин, враховуючи, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІРС” м. Носівка підтверджені матеріалами справи та відповідачем не спростовані, позов в цій частині суд вважає обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, за подання позовної заяви позивачем, згідно платіжних доручень № 170 від 13.05.2008 р., № 170 від 27.03.2008 р., оплачене державне мито в сумі 129 грн. 00 коп., що є більшим від встановленого законом розміру.

Відповідно до п.п. а п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” N 7-93 від 21 січня 1993 року, за подання позовної заяви з урахуванням уточнень, позивачем мало бути сплачене державне мито в сумі 124 грн. 60 коп.

Надлишково сплачене державне мито в сумі 4 грн. 40 коп., відповідно до п.1 ч. 1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” N 7-93 від 21 січня 1993 р. та ст. 47 ГПК України підлягає поверненню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на відповідача.

На підставі ст.ст.525, 526, 614, 625 та 655-697, 712 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІРС” м. Носівка – задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРПРОММЕТИЗ-2001” м. Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІРС” м. Носівка попередню оплату в сумі 12 459 грн. 68 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 124 грн. 60 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Стягнути з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІРС” м. Носівка надлишково сплачене державне мито в сум 4 грн. 40 коп.

В судовому засіданні оголошено повний текст рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя