ПОСТАНОВА

"27" червня 2008 р.

Справа № 9а/57-1533

14-05

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання Кулагіній Т. В.

Розглянув справу

за позовом Контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області вул. Грушевського, 8, м.Тернопіль.

до Тернопільського обласного клінічного онкологічного диспансеру вул. Р.Купчинського, 8, м.Тернопіль. в особі Прокурора Тернопільської області в інтересах держави вул. Листопадова, 4, м.Тернопіль.

За участю помічника прокурора Тернопільської обласної прокуратури Фігель О.Т., та представників сторін від позивача: Горун В.З., довір. № 10-13/63 від 10.01.2008 р. , відповідача: Дмитрів В.В., довір. № 156 від 08.05.2008 р.

роз’яснивши учасникам судового процесу їх процесуальні права та обов’язки згідно ст.ст. 49, 51, 130 Кодексу адміністративного судочинства України,

встановив:

Позивач, Контрольно-ревізійне управління в Тернопільській області , м. Тернопіль, звернувся до господарського суду Тернопільської області з адміністративним позовом до Відповідача, Тернопільського обласного клінічного онкологічного диспансеру , м. Тернопіль , у якому просить стягнути з Відповідача 5001,12 грн. у дохід обласного бюджету з посиланням на допущене Відповідачем бюджетне правопорушення , факт якого був встановлений службовими особами Позивача у ході проведеної ними ревізії виконання кошторисів доходів і видатків , стану збереження і використання майна, бухгалтерського обліку та достовірності звітності обласного клінічного онкологічного диспансеру.

Як зазначає Позивач, за результатами проведеної ревізії, на підставі оцінки її висновків та складеної ревізором довідки, заступник начальника управління КРУ в Тернопільській області звернувся з вимогами до головного лікаря Тернопільського обласного клінічного онкологічного диспансеру від 09.01.2008 р. № 04-14/39, які , як вказує Позивач, в силу статті 15 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні” є обов’язками до виконання службовими особами суб’єктів, що ревізуються чи перевіряються .

Однією із таких вимог була вказівка керівнику обласного клінічного онкологічного диспансеру у встановленому законодавством порядку відшкодувати зайву виплату заробітної плати на загальну суму 5001,12 грн. та перерахувати вказані кошти до місцевого бюджету по коду „Інші надходження”.

Оскільки керівник онкодиспансеру виконання вимоги не забезпечив, Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у просить стягнути з юридичної особи - онкодиспансеру 5001,12 грн. у дохід обласного бюджету.

Прокурор та представник обласного онкодиспансеру вимог не визнають, висновки ревізора, викладені в акті ревізії висновки спростовують шляхом подання доказів. До того ж прокурор вказує на приписи статті 36 Закону України „Про оплату праці”, за якими відповідальність за порушення законодавства про оплату праці несуть винні особи , і які можуть бути притягнуті до дисциплінарної, матеріальної, адміністративної та кримінальної відповідальності згідно з законодавством.

Дослідивши письмові докази, заслухавши доводи та пояснення сторін, проаналізувавши норми матеріального права, яке регулює правовідносини у сфері застосування адміністративно-господарської відповідальності та бюджетної дисципліни, суд дійшов до висновку, що для задоволення позову підстави відсутні, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Як наголошується у частині 2 цієї статті види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Між тим, Закон України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні” та пункт 27 ст. 2 Бюджетного кодексу України , на норми яких посилається Позивач , не встановлює відповідальності у вигляді стягнення з суб’єктів, що ревізуються чи перевіряються , зайво виплаченої ними заробітної плати до бюджету будь-якого рівня.

Не навів Позивач також норми іншого закону, на підставі якого можуть бути застосовані до суб’єкта, що ревізується, подібного майнового характеру адміністративно –господарські санкції .

При таких обставинах справи у задоволенні позову слід відмовити .

Судові витрати не стягуються, адже Позивач звільняється від сплати державного мита згідно п. 15. ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 р. № 7-93 „Про державне мито”.

За наслідками розгляду справи і за згодою представників Сторін та прокурора, відповідно до ч. 4 ст. 167 КАС України у судовому засіданні 27.06.2008 р. оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови господарського суду України та повідомлено про виготовлення та оголошення повного тексту постанови о 10:20 год. 01.07.2008 р.

Керуючись ст. ст. 238, 239 ГК України , ст. 22 Закону України „Про судоустрій України”, ст. 4, 6, 7, 18, ст. 94, 162, 163 та п.6 розділу УП Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1.Відмовити Контрольно-ревізійному управлінню в Тернопільській області, м. Тернопіль, у задоволенні адміністративного позову до Тернопільського обласного клінічного онкологічного диспансеру, м. Тернопіль , про стягнення 5001,12 грн. в дохід обласного бюджету.

На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                             Л.В. Кропивна