ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.08                                                                                           Справа№ 12/161 А

Суддя Господарського суду Львівської області Запотічняк О.Д. при секретарі Джус Р.В. розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Приватного малого підприємства „Зільник” до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м.Львова про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 29.09.2006 р. № /0/18134/23-0, № 1951720/0/18135/17-0.

за участю представників:

від позивача: Вертас М.М (довіреність у справі)

від відповідача: Саковець В.П. (довіреність у справі)

Суть спору: Приватне мале підприємство „Зільник” звернулося з позовом до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м.Львова про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 29.09.2006 р. № /0/18134/23-0, № 1951720/0/18135/17-0.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 26.06.2008 р. відкрив провадження у справі та призначив попереднє засідання на 29.07.2008 р.

В попередньому засіданні 29.07.2008 р. оголошувалась перерва до 06.08.2008 р.

Ухвалою від 06.08.2008 р. суд завершив розгляд справи в попередньому засіданні та призначив судове засідання на 26.08.2008 р.

В судовому засіданні 26.08.2008 р. розгляд справи відкладався до 03.09.2008 р. у зв”язку із неявкою представника позивача.

В судовому засіданні 03.09.2008 р. оголошувалась перерва до 09.09.2008 р.

В судовому засіданні 09.09.2008 р. пердставники сторін з”явилися, представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити та визнати недійсними податкові повідомлення - рішення № /0/18134/23-0 та № 1951720/0/18135/17-0 від 29.09.2006 р. з підстав наведених у позовній заяві та поясненнях наданих в судових засіданнях.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив, просив суд залишити в силі оспорюване податкові повідомлення –рішення з мотивів зазначених в запереченні та поясненнях наданих в судових засіданнях.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 09.09.2008 р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

ДПІ у Личаківському районі м.Львова проводилась планова виїзна комплексна перевірка Приватного малого підприємства „Зільник” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2004 р. по 31.03.2006р. На підставі цього складено акт від 15.09.2006 р. № 287/23/0/13806302 про результати виїзної планової перевірки Приватного малого підприємства „Зільник”.

У висновку вищевказаного акту перевірки зазначено, що перевіркою встановлено порушення:

п.п.12.1.5. п.12.1 ст.12 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток за період з 01.10.2004 р. по 31.03.2006 р. в сумі 68766,00 грн., в тому числі 3 кв. 2005 р. –8154,00 грн., 4 кв. 2005 р.- 24461,00 грн., 1 кв. 2006 р. –36151,00 грн.

п.п.4.2.15 п.4.2 ст.4, п7.1 ст.7, п.п.8.1.2 п.8.1 ст.8, п.9.10 ст.9 п.19.2 ст. 19 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” не отримано та не перераховано в бюджет податок з доходів фізичних осіб на суму 16679,70 грн.

Зокрема перевіркою правильності визначення валового доходу встановлено заниження скоригованого валового доходу за період з 01.10.2004 р. по 31.03.2006 р. на суму 275063,00 грн.

Згідно укладеної кредитної угоди №292/2005 від 30.06.2005 р. та додатку до угоди №1 між відкритим акціонерним товариством комерційний банк „Надра” та приватним малим підприємством „Зільник”, банк надає позичальнику кредит для придбання офісних приміщень, позичальник в свою чергу зобов”язаний повернути кредит та сплачувати відсотки згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків, що наведено в додатку № 1 до угоди. Строки передбачені цим графіком є обов”язковими для позичальника.

Відповідно до вимог п.п.12.1.5 п.12.1.ст.15 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” платник податку –покупець зобов”язаний збільшити валові доходи на суму не погашеної заборгованості визнаної у порядку досудового врегулювання спорів або судом чи за виконавчим написом нотаріуса, у податковому періоді, на який припадає перша з подій:

а) або 90-й календарний день від дня граничного строку погашення такої заборгованості, передбаченого договором або визнаною претензією;

б) або 30-й календарний день від дня прийняття рішення судом про визнання такої заборгованості або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

На підставі вищезазначеного акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.09.2006 № /0/18134/23-0 про визначення ПМП „Зільник” податкового зобов”язання по податку на прибуток у сумі 86596,00 грн., в тому числі: за основним платежем –68766,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями –17830,00 грн.

Також, в акті перевірки зазначено, що податком з доходів фізичних осіб не обкладаються доходи громадян від продажу вирощеної в особистому підсобному господарстві, на присадибній, дачній і садовій ділянці продукції рослиництва і бджільництва, худоби, кролів, нутрій, птиці як у живому вигляді, так і продуктів їх забою в сирому вигляді первинної переробки. Для доказу вирощеної продукції в особистому підсобному господарстві продавці повинні в місцевій раді народних депутатів одержати довідку, яка додається до акта закупівлі.

При закупівлі сільськогосподарської продукції у фізичної особи, з доходу , виплаченого за дану продукцію у сумі 128305,30 грн., слід було утримати та перерахувати в бюджет податок з доходів фізичних осіб за ставкою 13% - у розмірі 16679,70 грн

В акті перевірки зазначено, що на час здійснення перевірки ПМП „Зільник” не представлено довідки із місцевих рад народних депутатів про те, що продукція куплена у фізичних осіб вирощена в особистому підсобному господарстві. Таким чином на підставі вищенаведеного акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.09.2006 р. № 1951720/0/18135/17-0 про визначення суми податкового зобов”язання по податку з доходів фізичних осіб у сумі 50039,1 грн., в тому числі: за основним платежем –16679,70 грн. , за штрафними (фінансовими) санкціями 33359,40 грн.

При прийняті постанови, суд виходив з наступного:

Між КБ ВАТ „Надра” та ПМП „Зільник укладено кредитну угоду № 292/2005 від 30.06.2005 року згідно якої банк надає позичальнику кредит для придбання офісних приміщень.

Відповідно до п.п.4.4.1 даної кредитної угоди позичальник зобов”язаний повернути кредит та сплачувати відсотки згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків.

Відповідно до вимог п.п.12.1.5 п.12.1.ст.12 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” платник податку –покупець зобов”язаний збільшити валові доходи на суму не погашеної заборгованості визнаної у порядку досудового врегулювання спорів або судом чи за виконавчим написом нотаріуса, у податковому періоді, на який припадає перша з подій:

а) або 90-й календарний день від дня граничного строку погашення такої заборгованості, передбаченого договором або визнаною претензією;

б) або 30-й календарний день від дня прийняття рішення судом про визнання такої заборгованості або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідно до п.п.4.1.1 кредитної угоди банк надає позичальнику кредит в розмірі 500000 доларів США на термін 60 місяців до 29.06.2010 р., а одже граничний термін сплати кредиту настає лише 29.06.20010 р.

Позивачем представлено суду довідку № 04-3336 від 06.08.2008 р. видану ВАТ КБ „Надра” про те, шо станом на 01.07.2008 р. заборгованості по відсотках за Кредитним договором № 292/2005 від 30.06.2005 року у ПМП „Зільник немає. За період з червня місяця 2005 р. по квітень 2006 р. в філії ВАТ КБ „Надра” Львівське РУ не було жодних претензій стосовно вчасного виконання умов вищевказаного Кредитного договору.

Виходячи з того, що термін погашення кредиту ще не настав, позивачем правомірно не віднесена до складу валових доходів сума несплаченого кредиту в розмірі 275063,00 грн.

Відповідач не довів факт несвоєчасної сплати відсотків по кредитній угоді. В акті не зазначені суми, які були сплачені несвоєчасно, не зазначено дати настання платежів та дати фактичної сплати, а відтак враховуючи довідку банку, що платежі сплачено вчасно у суду немає підстав вважати, що позивач допустив прострочення платежів.

Відповідно до вимог п.п.4.2.15. п.4.2 ст.4 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” - „сума надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки, розмір якої розраховується згідно з пунктом 9.10 статті 9 цього Закону”.

Перевіркою правильності встановлено порушення вимог п.п.4.2.15 п.4.2 ст4, п.7.1 ст.7, п.п. 8.1.2 п.8.1 ст.8, п.9.10 ст.9, п.19.2 ст.19 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” в результаті чого не утримано та не перераховано в бюджет податок з доходів фізичних осіб у розмірі 16679,70 грн.

Відповідно до вимог п.п.8.1.2 п 8.1 ст.8 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” –податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки не мають права приймати платіжні документи на виплату доходу, які не передбачають сплати (перерахування) цього податку до бюджету. Якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті (пе6рерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду.

Податком з доходів фізичних осіб не обкладаються доходи громадян від продажу вирощеної в особистому підсобному господарстві, на присадибній, дачній і садовій ділянці продукції рослинництва і бджільництва, худоби, кролів, нутрій, птиці як у живому вигляді так і продуктів їх забою в сирому вигляді і у вигляді первинної переробки.

Податковий орган стверджує, що для підтвердження , того що продукція вирощена в особистому підсобному господарстві продавці повинні одержати довідку в місцевій раді народних депутатів та додавати дану довідку до акта закупівлі. Посилаючись на те, що ПП „Зільник” не представлено довідки, про те, що продукція куплена у фізичних осіб вирощена в особистому підсобному господарстві встановило порушення вимог п.п.4.2.15 п.4.2 ст4, п.7.1 ст.7, п.п. 8.1.2 п.8.1 ст.8, п.9.10 ст.9, п.19.2 ст.19 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”

Як стверджує позивач, що ним було надано для перевірки перевіряючому органу всі акти закупок та звіти про використання коштів, наданих на відрядження, проте вони не були взяті до уваги.

Суд вважає, що твердження відповідача про порушення Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” є неправомірним, оскільки у зазначеному законі в жодній статті і пункті не вказано про необхідність наявності довідок із місцевих рад народних депутатів про вирощену у підсобному господарстві сільгосппродукцію.

Відповідно до ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємозв’язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не подав у встановленому законом порядку належних та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували доводи, викладені в акті перевірки.

Суду представлено акти закупки, які підтверджують факт придбання сільгосппродукції у фізичних осіб, а відтак у відповідача не було підстав для застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування податку з доходів фізичних осіб.

Враховуючи наведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати покладаються на позивача.

Виходячи із наведеного, керуючись ст.12 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” ст.ст.4, 7, 8, 9, 19 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”

п.2-1, п.3, п.6 прикінцевих та перехідних положень та ст.ст.69-71, 86, 87, 94, 158, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-ІV (із змінами та доповненнями), господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.           Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Визнати не дійсним податкове повідомлення-рішення від 29.09.2006 № /0/18134/23-0 про визначення ПМП „Зільник” податкового зобов”язання по податку на прибуток у сумі 86596,00 грн., в тому числі: за основним платежем –68766,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями –17830,00 грн.

3. Визнати не дійсним податкове повідомлення-рішення від 29.09.2006 р. № 1951720/0/18135/17-0 про визначення суми податкового зобов”язання по податку з доходів фізичних осіб у сумі 50039,1 грн., в тому числі: за основним платежем –16679,70 грн. , за штрафними (фінансовими) санкціями 33359,40 грн.

Постанова може бути оскаржена у відповідності зі ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                     Запотічняк О.Д.