ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.07.08 р.                     Справа № 43/35

Господарський суд Донецької області у складі судді Зубченко І.В.

Присекретарі судового засідання Башевій В.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія”, м. Донецьк

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства “ДХК” Донвуглереммаш”, м. Макіївка

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору з боку позивача: Міністерство вугільної промисловості України, м. Київ

про - спонукання Відкритого акціонерного товариства “ДХК” Донвуглереммаш” виконати належним чином обов’язки за договором

- стягнення пені за порушення терміну виконання робіт у розмірі 4 463,02 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Коваленко А.С. за дов. №9-211 від 08.01.2008р.

від відповідача: Анушкевич О.В. за дов. №88/07-14 від 03.01.2008р.

від третьої особи: не з’явився.

Згідно із ст.69 ГПК України за ухвалою від 13.06.2008р. справу розглянуто в більш тривалий термін.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Державне підприємство “Донецька вугільна енергетична компанія”, м. Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача Відкритого акціонерного товариства ДХК “Донвуглереммаш”, м. Макіївка, про спонукання Відкритого акціонерного товариства “ДХК “Донвуглереммаш” виконати належним чином обов’язки за договором; стягнення пені за порушення терміну виконання робіт у розмірі 4 463,02 грн.

Ухвалою суду від 29.04.2008р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі №43/35.

Ухвалою суду від 13.05.2008р. до участі у справі залучена третя особа без права заявляти самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача Міністерство вугільної промисловості України.

В порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України, позивач кілька разів уточнював позовні вимоги.

А саме, уточненнями позовних вимог №9/186 від 03.06.2008р. позивач уточнив позовні вимоги в частині стягнення пені та просив стягнути з Відкритого акціонерного товариства “ДХК “Донвуглереммаш” на користь Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія” для подальшого перерахування у доход Державного бюджету України пеню у розмірі 4463, 02 грн.

Водночас, уточненнями позовних вимог №9/163 від 11.07.2008р. позивач уточнив свої вимоги, а саме:

1.          У розрахунку позовних вимог, замість насосу ЦНС 300х120 для ВП “Путилівська” правильним вважати насос ЦНС 300х240 для ВП “Путилівська”.

2.          У зв’язку з поверненням з ремонту на відокремлений підрозділ “Шахта “Моспінська” державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія” насосу ЦНС 300х420, (що підтверджено актом здачі-прийомки виконаних робіт №51 від 12.06.2008р.), позовні вимоги збільшуються з урахуванням кінцевого терміну повернення устаткування з ремонту.

Таким чином, сума пені за порушення терміну виконання робіт станом на 24.06.2008р. становить 5 500, 28 грн.

Відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач має право до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, тому його уточнення приймаються судом і справа розглядається з урахуванням остаточно змінених вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір на капітальний ремонт гірничошахтного устаткування за №02-01/1-КР57 від 16.05.2007р., перелік обладнання, що підлягає капітальному ремонту (додаток до договору №1), платіжні доручення №276 від 05.10.2007р., №277 від 05.10.2007р., №278 від 05.10.2007р., №279 від 05.10.2007р., №281 від 05.10.2007р., рахунки №пр-3 від 05.10.2007р., №пр-6 від 05.10.2007р., №пр-7 від 05.10.2007р., №пр-8 від 05.10.2008р., №пр-9 від 05.10.2007р., лист №5-22 від 14.01.2008р., акти здачі-прийомки виконаних робіт №107 від 24.01.2008р., №22 від 06.02.2008р., №30 від 08.03.2008р., №31 від 28.03.2008р., правоустановчі документи.

Відповідач проти стягнення пені заперечив з підстав, викладених у відзиві №88/07-352 від 13.05.2008р.

В свою чергу, позивач надав пояснення на відзив №9/201 від 12.06.2008р., відповідно до яких заперечує проти доводів, наведених у відзиві відповідача та наполягає на задоволення позовних вимог.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору з боку позивача Міністерство вугільної промисловості України у судові засідання не з’явилася, через канцелярію суду надала відзив на позовну заяву №180/01-04/16-08 від 04.06.2008р., відповідно до якого підтримує в повному обсязі позовні вимоги ДП “Донецька вугільна енергетична компанія”.

Відзив відповідача та додані до нього документи, а також відзив третьої особи та пояснення на відзив позивача судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

Перед початком розгляду справи по суті представників позивача та відповідача було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 ГПК України.

Крім цього, представникам у судовому засіданні роз’яснено вимоги ст.81-1 ГПК України.

Судом, відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

16.05.2007р., між третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору з боку позивача - Міністерством вугільної промисловості України, далі замовник, з однієї сторони, та позивачем - Державним підприємством „Донецька вугільна енергетична компанія”, далі платник, з другої сторони та відповідачем – Відкритим акціонерним товариством ДХК “Донвуглереммаш”, далі виконавець, з третьої сторони був укладений договір №02-01/1-КР57 на капітальний ремонт гірничошахтного устаткування.

Відповідно до п.1.1. договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов’язки по виконанню послуг з капітального ремонту гірничошахтного устаткування. Тип і кількість устаткування, направленого в капітальний ремонт визначається у переліку обладнання, що підлягає ремонту та погодженого замовником, платником і виконавцем та є невід’ємною частиною договору як додаток №1 (п.п. 1.1 договору).

Додатком №1 до договору визначений перелік обладнання, що підлягає капітальному ремонту.

Згідно з розділом 4 договору “Порядок здачі і приймання устаткування”, передача в ремонт устаткування виконавцю – ВАТ ДХК “Донвуглереммаш” здійснюється на території підприємства останнього, при цьому його представником та представником платника – ДП “Донецька вугільна енергетична компанія” складається акт приймання-передачі устаткування в капітальний ремонт. Устаткування вважається переданим виконавцю з моменту підписання акту приймання-передачі.

У відповідності до актів здачі-прийомки устаткування в ремонт згідно договору №02-01/1-КР57 від 16.05.2007р.: редуктор 1Л80Т був переданий у ремонт 30.10.2007р., насос ЦНС 300х120 – 14.12.2007р., насос ЦНС 300х420 – 11.10.2007р., насос ЦНС 300х420 – 18.10.2007р., насос ЦНС 300х240 – 18.10.2007р.

Разом з тим, пунктом 2.3. договору передбачено, що оплата за роботи з капітального ремонту устаткування здійснюється платником шляхом перерахунку 100% передплати грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця за кожну одиницю устаткування окремо. А також зазначено, що виконавець приступає до виконання ремонтних робіт не пізніше п’яти календарних днів з моменту одержання 100% оплати за послуги по ремонту.

Так, позивачем 09.10.2007р. проведена 100% попередня оплата за капітальний ремонт редуктора 1Л80Т у кількості 1 одиниці у сумі 30 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №277 від 05.10.2007р., редуктора 1Л-80 у кількості 1 одиниці у сумі 25 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №279 від 05.10.2007р., насосу ЦНС 300х120 у кількості 1 одиниці у сумі 20 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №281 від 05.10.2007р.; насосу ЦНС 300х420 у кількості 1 одиниці у сумі 20 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №278 від 05.10.2007р., насосу ЦНС 300х420 у кількості 1 одиниці у сумі 20 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №276 від 05.10.2007р., насосу ЦНС 300х240 у кількості 1 одиниці у сумі 20 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №276 від 05.10.2007р.

Між тим, п.п.3.2.3. договору встановлено, що тривалість капітального ремонту не повинна перевищувати трьох місяців з моменту 100% передоплати за роботи.

Відтак, на думку позивача, останнім днем виконання відповідачем взятого на себе зобов’язання з капітального ремонту устаткування слід вважати 09.01.2008р.

Однак, виходячи з принципу повного, всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає означене твердження позивача хибним, враховуючи наступне:

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов’язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Однак, при цьому слід мати на увазі, що прострочення боржника не настає, якщо зобов’язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (ч.4 вказаної статті).

Відповідно до ст.613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дії, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов’язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов’язку.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов’язок, виконання зобов’язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Оскільки, сторони на виконання умов договору при передачі устаткування в ремонт склали акти здачі-прийомки устаткування в ремонт згідно договору №02-01/1-КР57 від 16.05.2007р. та, оскільки обумовлене устаткування, зокрема редуктор 1Л80Т було передано у ремонт 30.10.2007р., насос ЦНС 300х120 – 14.12.2007р., насос ЦНС 300х420 – 11.10.2007р., насос ЦНС 300х420 – 18.10.2007р., насос ЦНС 300х240 – 18.10.2007р., то виконання відповідачем своїх зобов’язань може бути відстрочено:

-          з 09.01.2008р. до 30.01.2008р. (редуктор 1Л80Т);

-          з 09.01.2008р. до 15.03.2008р. (насос ЦНС 300х120);

-          з 09.01.2008р. до 11.01.2008р. (насос ЦНС 300х420);

-          з 09.01.2008р. до 18.01.2008р. (насос ЦНС 300х420);

-          з 09.01.2008р. до 18.01.2008р. (насос ЦНС 300х240).

Разом з тим, пунктом 2.4. договору встановлено, що роботи вважаються виконаними на 100% після підписання сторонами акту прийому-передачі відремонтованого устаткування.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач свої зобов’язання щодо надання послуг з капітального ремонту обладнання виконав не в повному обсязі, зокрема:

-          своєчасно не відремонтував та передав редуктор 1Л80Т;

-          несвоєчасно відремонтував та передав редуктор 1Л-80 (акт здачі-прийомки виконаних робіт №107 від 24.01.2008р.);

-          несвоєчасно відремонтував та передав насос ЦНС 300х420 (акт здачі-прийомки виконаних робіт №51 від 12.06.2008р.);

-          несвоєчасно відремонтував та передав насос ЦНС 300х420 (акт здачі-прийомки виконаних робіт №31 від 28.03.2008р.);

-          несвоєчасно відремонтував та передав насос ЦНС 300х240 (акт здачі-прийомки виконаних робіт №23 від 06.03.2008р.).

Відповідно до п.1 ст.193 ГПК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п.1 ст.193 ГК України.

Частиною 2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інши правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або не настання певної події.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, свої зобов’язання щодо виконання робіт з капітального ремонту устаткування та повернення його позивачу у строки обумовлені договором відповідачем в порушення ст.193 Господарського кодексу України, ст.526 Цивільного кодексу України не виконані, що позбавляє позивача змоги користуватися означеним устаткуванням.

За таких обставин, вимоги Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія”, м. Донецьк до Відкритого акціонерного товариства ДХК “Донвуглереммаш”, м. Макіївка про спонукання Відкритого акціонерного товариства “ДХК “Донвуглереммаш” виконати належним чином обов’язки за договором підлягають задоволенню в повному обсязі.

Окрім того, за порушення строку виконання капітального ремонту устаткування пунктом 6.2. договору передбачено нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості прострочених робіт за кожен день затримки з першого дня одержання від платника повідомлення.

В зв’язку з чим, позивачем 14.01.2008р. надіслано на адресу відповідача лист №5-22, у якому ДП “ДВЕК” повідомляє ВАТ “ДХК “Донвуглереммаш” про неналежне виконання останнім взятих на себе зобов’язань і як наслідок, нарахування йому штрафних санкцій. Як зазначає позивач, датою одержання відповідачем повідомлення слід вважати 19.01.2008р.

Відтак, позивачем нараховано та пред’явлено до стягнення відповідачу пеню у сумі 5 500, 28 грн. за несвоєчасний ремонт редукторів 1Л80Т (прострочено на 156 днів) та 1Л-80 (прострочено на 4 дні), насосів ЦНС 300х120 (прострочено на 17 днів), ЦНС 300х420 (прострочено на 113 днів), 300х420 (прострочено на 68 днів) та ЦНС 300х240 (прострочено на 46 днів).

У відповідності до вимог ст.509 ЦК України встановлено, що у силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч.1 ст.218 ГК України).

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення (ч.2 ст.218 ГК України).

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання згідно вимог п.1 ст.230 ГК України.

Пунктом 6.2. договору передбачено нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості прострочених робіт за кожен день затримки з першого дня одержання від платника повідомлення

У разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом ( ст. 611 ЦК України).

Між тим, враховуючи положення вищевикладених статей та ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України, при зверненні до суду з вимогою про стягнення пені у сумі 5 500, 28 грн., позивач має довести також факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов’язань за договором саме з того моменту, з якого він починає нараховувати штрафні санкції.

Оскільки, останнім днем виконання зобов’язання з ремонту устаткування слід вважати саме 30.01.2008р., 15.03.2008р., 11.01.2008р., 18.01.2008р., то на момент (19.01.2008р.) отримання відповідачем листа №5-22 від 14.01.2008р. по деяким із зобов’язань взятих на себе відповідачем строк виконання не сплив, зокрема з ремонту редуктора 1Л80Т (останній день 30.01.2008р.). Отже, позивачем передчасно направлено відповідачу повідомлення про можливість стягнення з останнього штрафних санкцій за вказаним устаткуванням. А тому у позивача відсутні підстави (за умовами п.6.2. договору) для стягнення таких штрафних санкцій.

За таких обставин, суд не приймає вказане вище повідомлення як належний доказ щодо стягнення пені у сумі 2 745, 20 грн. за несвоєчасне виконання ремонту редуктора 1Л80Т.

Разом з тим, оскільки останнім днем виконання зобов’язання з ремонту насосу ЦНС 300х120 слід вважати саме 15.03.2008р. та, оскільки, відповідно до акту здачі-прийому устаткування №22 від 06.02.2008р., означений насос був переданий позивачу саме 06.02.2008р., то ремонт насосу був виконаний своєчасно. Відтак, у позивача відсутні підстави для нарахування та стягнення пені у сумі 186, 30 грн. за несвоєчасне виконання ремонту насосу ЦНС 300х120.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача про стягнення з Відкритого акціонерного товариства “ДХК “Донвуглереммаш” на користь Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія” для подальшого перерахування у доход Державного бюджету України пені у розмірі 5 500, 28 грн., підлягають задоволенню частково у сумі 2 568, 78 грн.

Згідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, а саме державне мито, інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, у зв’язку із частковим задоволенням позовних вимог підлягають віднесенню на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.193, 218, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 509, 526, 611, 612, 613 Цивільного кодексу України, ст.ст.4, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимог Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія”, м. Донецьк до Відкритого акціонерного товариства ДХК “Донвуглереммаш”, м. Макіївка, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору з боку позивача Міністерства вугільної промисловості України, м. Київ, про спонукання Відкритого акціонерного товариства “ДХК “Донвуглереммаш” виконати належним чином обов’язки за договором, задовольнити.

Зобов’язати Відкрите акціонерне товариство ДХК “Донвуглереммаш” (86102, Донецька область, м. Макіївка; код МФО 334970) виконати належним чином обов’язки за договором.

Позовні вимоги Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія”, м. Донецьк до Відкритого акціонерного товариства ДХК “Донвуглереммаш”, м. Макіївка, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору з боку позивача Міністерства вугільної промисловості України, м. Київ, про стягнення з Відкритого акціонерного товариства “ДХК “Донвуглереммаш” на користь Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія” для подальшого перерахування у доход Державного бюджету України пені у розмірі 5 500, 28 грн., задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства ДХК “Донвуглереммаш” (86102, Донецька область, м. Макіївка; код МФО 334970) на користь Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія” (83001, м. Донецьк, вул. Артема, 63; код МФО 834016) пеню у сумі 2 568, 78 грн., витрати по сплаті державного мита у сумі 132, 63 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 55, 11 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити за недоведеністю.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 15.07.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення за правилами ст.84 Господарського процесуального кодексу України підписано 18.07.2008р.

Суддя

Вик. ПС Максимова В.В. Надруковано 4 примірники:

1 – позивачу; 1 –відповідачу; 1 – третій особі; 1 – у справу.