ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
Справа
№ 17/910/07
суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:
судді Пироговського
суддів
Картере В.І., Жекова
судового засідання Лисіна
участю представників сторін:
відповідача Хмельницький
“Южноукраїнське ремонтно-будівельне підприємство”
рішення господарського суду Миколаївської
області

від
23.01.2008р.

по
справі № 17/910/07

за
позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до
ТОВ “Южноукраїнське
ремонтно-будівельне підприємство”

про стягнення заборгованості за
договором.

Ухвалою
Одеського апеляційного господарського суду від 01.04.2008р., яка того ж дня
надіслана сторонам, прийнята до провадження та призначена до розгляду на
22.04.2008р. апеляційна скарга ТОВ “Южноукраїнське ремонтно-будівельне
підприємство”, тобто сторони повідомлені про час і місце засідання
господарського суду апеляційної інстанції, що підтверджується повідомленнями
про вручення поштового відправлення.

Згідно
із приписами ст.85 ГПК України в засіданні апеляційного господарського суду
22.04.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Миколаївської
області із позовною заявою та заявою про зменшення позовних вимог, в якій
просить стягнути з ТОВ “Южноукраїнське ремонтно-будівельне підприємство”
матеріальну шкоду з урахуванням індексу інфляції в розмірі 1876 грн., 3% річних
у сумі 22,25 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., витрати на здійснення
незалежної оцінки вартості обсягу виконаних робіт у сумі 400 грн. та на оплату
послуг адвоката в сумі 300 грн.

Рішенням
місцевого господарського суду від 23.01.2008р. по справі          № 17/910/07 (суддя Коваль С.М.) позов
задоволено частково, стягнуто з ТОВ “Южноукраїнське ремонтно-будівельне
підприємство” на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 1854 грн. основного
боргу, 22 грн. збитків від інфляції, 22,25 грн. -3% річних, 400 грн. витрат на
здійснення оцінки майна, 300 грн. витрат на оплату послуг адвоката та 220 грн.
судових витрат, в решті позову відмовлено. Судове рішення вмотивовано частковою
обґрунтованістю позовних вимог.

Не
погоджуючись із вказаним рішенням, ТОВ “Южноукраїнське ремонтно-будівельне
підприємство” звернулось до Одеського апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою, за змістом якої просить рішення господарського суду
Миколаївської області від 23.01.2008р. по даній справі скасувати повністю, в
позові відмовити, посилаючись на неповноту дослідження обставин, що мають
значення для правильного вирішення спору.

Зокрема,
скаржник відзначає, що ним виконано роботи на загальну суму 11 883,6 грн., що
підтверджується доданими до апеляційної скарги копіями документів, а саме акту
виконаних підрядних робіт, довідки про вартість виконаних підрядних робіт
(підписані в односторонньому порядку відповідачем, проте, на його думку, є
дійсними, оскільки за правилами ст.882 ЦК України судом не встановлено інше),
накладних, довідки про облік матеріалів та податкової накладної, які товариство
не могло надати до господарського суду першої інстанції, оскільки останній не
повідомив його про час і місце судового засідання. При цьому різниця між
сумами, зазначеними в звіті незалежної оцінки та наданому акті, на думку ТОВ
“Южноукраїнське ремонтно-будівельне підприємство” зумовлена тим, що з моменту
закінчення робіт (серпень 2007р.) до проведення оцінки (січень 2008р.) сплинув
певний період часу, що призвело до знецінення об'єкту.

В
запереченнях на апеляційну скаргу фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не
погоджується із доводами апелянта, відзначаючи ненаправлення позивачем їй
будь-якої первинної бухгалтерської документації в підтвердження вартості
виконаних підрядних робіт.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши наявні докази, вислухавши пояснення представників
сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм
процесуального і матеріального права, повноту та об'єктивність дослідження ним
доказів, судова колегія дійшла висновку про залишення оскарженого судового
рішення без змін, виходячи з наступного:

З
матеріалів справи вбачається, що 22.08.2006р. між ПП ОСОБА_1 (Замовник) та ТОВ
“Южноукраїнське ремонтно-будівельне підприємство” (Виконавець) укладено договір
№ 1 на виконання робіт по виготовленню та улаштуванню торгівельного павільйону
(Договір), згідно якого Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується
виконувати у відповідності до умов даного Договору роботи по виготовленню і
улаштуванню торговельного павільйону промтоварів № 43 на території ринка КП
“ТСД”. Об'єм, предмет та характер вищеназваних робіт визначається згідно
проекту, виконаного КП “АПБ”, який є невід'ємною частиною Договору (п.п.1.1,1.2
Договору). Вартість робіт, доручених виконавцю, складає 20 000 грн. Договір
передбачає виплату авансу у розмірі 50% для закупівлі матеріалу (п.п.2.1,2.2
Договору). Даний Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до повного
виконання сторонами зобов'язань. Строк виконання робіт: з 22.08.2006р. по
31.10.2006р. (п.п.2.1,2.2 Договору). Здача-приймання виконаних робіт
здійснюється за актом форми КБ-2 та довідкою форми КБ-3, підписаними і
скріпленими печатками двох сторін (п.5.1 Договору).

За
усним погодженням контрагентів, з чим погодились в судовому засіданні
господарського суду апеляційної інстанції представник відповідача та позивач,
до підписання Договору Замовником на виконання його умов перераховано Виконавцю
9 500 грн, що підтверджується меморіальним ордером  від 10.08.2006р. № 500.

16.06.2007р.
між сторонами підписано Додаткову угоду № 1/1а до Договору, якою викладено в
новій редакції предмет Договору, а саме “Замовник доручає, а Виконавець
зобов'язується виконувати у відповідності до умов даного Договору роботи по
виготовленню і улаштуванню торговельного павільйону промтоварів міського
центрального ринку “Титан” розміром 3500х2600х3500”, та визначили новий строк
виконання робіт -до 30.08.2007р.

Статтею
629 Цивільного кодексу України прямо встановлено, що договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно
до вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зазначений
припис цивільного законодавства кореспондується з ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України, якою встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться.

В
ст.610 Цивільного кодексу України надано визначення „порушення зобов'язання”,
під яким законодавець розуміє його невиконання або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В
порушення зазначених норм чинного законодавства та умов Договору ТОВ
“Южноукраїнське ремонтно-будівельне підприємство” не виконало взяті на себе
зобов'язання щодо належного та своєчасного виконання робіт по виготовленню та
улаштуванню торгівельного павільйону.

Наведене
підтверджується тим, що сторонами не підписано акти форми КБ-2 та довідка форми
КБ-3, які є доказами здачі-приймання виконаних робіт відповідно до п.5.1
Договору.

При
цьому непідписання документів первинного бухгалтерського обліку не є наслідком
винних дій позивача, якому для ознайомлення та підписання акти та довідки не
направлялись.

Враховуючи
викладене, а також неспростовані відповідачем висновки звіту оцінки майна, за
якими вартість виконаних робіт на спірному об'єкті складає 7 646 грн.,
господарський суд першої інстанції правомірно стягнув з ТОВ “Южноукраїнське
ремонтно-будівельне підприємство” на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
1854 грн. основного боргу, що складає різницю між сумою перерахованого авансу
та вартістю виконаних робіт, і за правилами ст.625 ЦК України 22 грн. збитків
від інфляції, 22,25 грн. - 3% річних.

Ґрунтується
на правильному розумінні господарського процесуального законодавства задоволення
місцевим господарським судом зменшених позовних вимог про стягнення 400 грн.
витрат на здійснення оцінки майна та 300 грн. витрат на оплату послуг адвоката,
оскільки названі витрати підтверджені матеріалами справи, а, відтак, мають бути
покладені на відповідача згідно із приписами ст.ст.44,49 ГПК України.

Господарський
суд апеляційної інстанції погоджується із висновком, зробленим в оскарженому
судовому рішенні, щодо недоведеності обставин, які б свідчили про те, що
винними діями відповідача завдано моральну шкоду позивачу, в зв'язку з чим
відмова в задоволенні позову про стягнення 5000 грн. моральної шкоди є
правомірною.

Твердження
скаржника про неповідомлення його про час та місце судового засідання
господарського суду першої інстанції від 23.01.2008р. спростовуються текстом
протоколу судового засідання від 18.12.2007р., в якому розгляд справи в
присутності директора ТОВ “Южноукраїнське ремонтно-будівельне підприємство”
відкладено на 23.01.2008р. Жодних зауважень на вказаний протокол в порядку
ст.811 ГПК України відповідачем не подавалось.

За
таких обставин, мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть спричинити
зміну або скасування рішення суду по даній справі, прийнятого при повному
дотриманні норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.85,99,101-105 ГПК України, колегія
суддів

Постановила:

Рішення
господарського суду Миколаївської області від 23.01.2008р. зі справи №
17/910/07 залишити без змін, апеляційну скаргу -без задоволення.

Постанова
в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може
бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя

В.Т. Пироговський

Судді

В.І. Картере

В.І.
Жеков

Повний текст постанови
підписано 23.04.2008р.