ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.08                                                                                 Справа № 17/11

За позовом Державного підприємства «Луганськвуглілля»в особі Відокремленого підрозділу «Групова збагачувальна фабрика «Слов‘яносербська», смт. Лозівський Слов‘яносербського району Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сердолік», м. Алчевськ Луганської області

про стягнення 55636 грн. 68 коп.

Суддя Фонова О.С.

Представники:

від позивача –Краснякова Т.В., довіреність № 03/5-615 від 24.12.2007;

від відповідача –не прибув;

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за надання послуг з переробки рядового вугілля у сумі 36860 грн. 88 коп., штрафу згідно з п.5.4 договору № 56 від 01.09.2005 у сумі 42419 грн. 90 коп., 3% річних у сумі 15 грн. 15 коп., та витрати з оплати штрафу за невиконання плану перевезення у сумі 26 грн. 00 коп.

Позивач у розрахунку суми штрафу згідно п. 5.4 договору від 01.09.2005 № 56, зменшив розмір штрафу, з огляду на це, до стягнення заявлено штраф у сумі 18734 грн. 65 коп. Отже, сума позову складає 55636 грн. 68 коп.

Відповідач відзив на позовну заяву суду не надав, явку повноважного та компетентного представника у судові засідання 31.07.2007, 18.08.2008, 28.09.2008, 15.09.2008 не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце їх проведення, про що свідчить відповідний штамп суду з відміткою про відправку документу на звороті примірника всіх ухвал суду, який містить вихідний реєстр. номер, загальну кількість відправлених примірників ухвали, дату відправки, підпис працівника суду, яким вона здійснена.

Як зазначив Вищий господарський суд України в Інформаційному листі від 13.08.2008 № 01-8/482 Про деякі питання застосування норм господарського процесуального кодексу України (п. 19)… дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до вимог п. 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затв. наказом ВГСУ від 10.12.2002 № 75 (з подальшими змінами), є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

До повноважень суду не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилались згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи, а також згідно відомостей, що містяться у довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, станом на час розгляду справи.

З огляду на вищевказане, відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши обставини справи, надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, суд

встановив:

Між Державним підприємством «Луганськвуглілля»в особі Відокремленого підрозділу «Групова збагачувальна фабрика «Слов‘яносербська»(позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сердолік»(відповідач у справі) було укладено договір про надання послуг по переробці рядового вугілля від 01.09.2005 № 56 (далі –Договір)

Згідно п. 1.1 Договору Замовник (відповідач) за свій рахунок передає Виконавцю (позивач) рядове вугілля для збагачення, приймає від Виконавця продукти збагачення та сплачує у відповідності до умов Договору, послуги, що надані йому Виконавцем.

Згідно п. 1.2 Договору Виконавець приймає вугілля, що йому передається, збагачує його та передає продукти збагачення замовнику або здійснює відвантаження та відпуск продуктів збагачення споживачам у відповідності з замовленнями Замовника та по зазначеним їм реквізитам.

Вартість послуг по збагаченню вугілля відповідно до п. 5.3 Договору, визначається згідно затвердженій калькуляції, але не нижче фактичної собівартості за попередній місяць.

Оплата послуг Виконавця здійснюється замовником на р/р ВП ГЗФ „Слов’яносербська” шляхом передплати за кожну партію поставленого рядового вугілля не пізніше, ніж за три дні до поставки рядового вугілля.

У випадку порушення строків оплати послуг Замовник сплачує Виконавцю штраф у розмірі: 5% вартості переробки партії вугілля за кожен день прострочення протягом перших трьох днів; 10% - в наступні десять днів (пункт 5.4.Договору).

У пункті 8.3 Договору Встановлено, що у разі поставки Замовником вугілля автотранспортом, Виконавець надає йому право на користування навантажувальним комплексом та зважування рядового вугілля в залізничних вагонах. Плата за надані послуги здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на р/р ВП ГЗФ „Слов’яносербська” та з урахуванням ПДВ складає: за користування навантажувальним комплексом –0,10 грн. за одну тону вугілля; за зважування одного вагону –96,13 грн.

Всі витрати по Договору сплачує Виконавець з наступним пред’явленням рахунків замовнику (пункт 8.5 Договору).

Проте, відповідач умови Договору порушив та не сплатив надані послуги період з вересня 2005 по січень 2006 у розмірі 36860 грн. 88 коп. Крім того, в травні 2006 року позивачем, на підставі п. 8.5 Договору, відповідачу було пред’явлено до сплати рахунок за невиконання плану перевезень в березні 2006 на суму 26 грн. 00 коп. У зв’язку наведеним, за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 36886 грн. 88 коп., яку позивач просить стягнути у судовому порядку.

Відповідачем відзиву на позовну заяву та пояснень стосовно суті спору не надано.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані ним докази суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України передбачено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що позивач надав послуги, передбачені Договором відповідачу.

Також встановлено, що зобов’язання по перерахуванню позивачеві оплати за зазначені послуги згідно Договору, в обумовлені договором строки відповідачем виконані не були.

У зв’язку з несплатою вартості наданих послуг, позивачем відповідно до п. 2 ст. 530 ЦК України з метою визначення моменту пред’явлення вимоги, відповідачу 10.06.2008 було надіслано лист-вимогу про погашення заборгованості (а.с.21), однак відповідачем сплати заборгованості здійснено не було. Проте дана норма застосовується лише тоді, коли строк виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги.

Спірним договором (п.5.4) строк виконання грошового зобов’язання відповідачем був визначений: не пізніше ніж за три дні до поставки рядового вугілля, тому позивач набуває право вимоги за 3 дні до поставки кожної партії рядового вугілля на переробку.

Судом встановлено, що позивачем було надано послуги на загальну суму 36860 грн. 88 коп. згідно актів здачі-приймання послуг від 30.09.2005, 31.10.2005, 30.11.2005, 31.12.2005, 31.01.2006. З них послуги по збагаченню рядового вугілля, згідно актів переробки рядового вугілля, що надійшло від ТОВ „Сердолік” за листопад-грудень 2005 року (а.с.49-50) склали 11044 грн. та 5247 грн. відповідно, всього –16291 грн. Інша сума заборгованості склалась за надання послуг відповідно до п. 8.3 Договору.

Крім того, в травні 2006 року позивачем, на підставі п. 8.5 Договору, відповідачу було пред’явлено до сплати рахунок за невиконання плану перевезень в наслідок недопоставки рядового вугілля на переробку з вини відповідача, у сумі 26 грн. 00 коп. Облікова картка, що підтверджує невиконання плану перевезень була погоджена з представником відповідача, однак сплата не була здійснена.

Отже, матеріалами справи підтверджена заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 36886 грн. 88 коп., в тому числі –штраф 26 грн. 00 коп. за невиконання плану перевезень в наслідок недопоставки рядового вугілля на переробку з вини відповідача.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення штрафу у сумі 42419 грн. 90 коп. Однак вона підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідальність за несвоєчасне здійснення грошових зобов’язань передбачена сторонами у п. 5.4 Договору, а саме, зазначено, що у випадку порушення строків оплати послуг Замовник сплачує Виконавцю штраф у розмірі: 5% вартості переробки партії вугілля за кожен день прострочення протягом перших трьох днів; 10% - в наступні десять днів.

Згідно даного пункту Договору розмір штрафних санкцій буде обчислюватись з суми заборгованості саме за переробку вугілля, яка у листопаді 2005 року склала 11044 грн. 00 коп., а у грудні 2005 року –5247 грн. 00 коп.

Отже, штрафні санкції у сумі 18734 грн. 65 коп. є обґрунтовано заявленими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути 3% річних у сумі 15 грн. 15 коп. Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлено договором або законом.

Отже, вимоги позивача про стягнення 3% річних у сумі 15 грн. 15 коп. відповідають чинному законодавству, є обґрунтованими, вірно нарахованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення боргу у сумі 36886 грн. 88 коп., в тому числі –штраф 26 грн. 00 коп., штрафних санкцій у сумі 18734 грн. 65 коп. та 3% відсотків річних у сумі 15 грн. 15 коп. є обґрунтованими, такими, що підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню повністю з віднесенням судових витрат на відповідача відповідно до статті 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Сердолік”, Луганська область, м. Алчевськ, вул. Дунайварозька, буд. 16, ідентифікаційний код 30331190 на користь Державного підприємства «Луганськвуглілля» в особі Відокремленого підрозділу «Групова збагачувальна фабрика «Слов‘яносербська», Луганська область, Слов’яносербський район, смт. Лозівський, ідентифікаційний код 26410824, борг у сумі 36860 грн. 88 коп., витрати з оплати штрафу за невиконання плану перевезень у сумі 26 грн. 00 коп., штрафні санкції у розмірі 18734 грн. 65 коп., 3% річних у розмірі 15 грн. 15 коп.; витрати по сплаті державного мита у сумі 556 грн. 37 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 82 грн. 77 коп., видати наказ.

У судовому засіданні оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення: 22.09.2008.

Суддя                                                                                           О.С. Фонова