ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.08

Справа №АС3/395-08.

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Сумський рафінадний завод”, м. Суми

до відповідача: Державної податкової інспекції в м. Суми

про визнання протиправними та нечинними податкові повідомлення-рішення

СУДДЯ : ЛЕВЧЕНКО П.І.

За участю представників сторін :

від позивача: не з’явився;

від відповідача: Сумцова С.В., довіреність № 49823/9/10-009 від 07.07.2008 року .

Суть спору : позивач просить суд визнати протиправними та нечинними податкових повідомлень – рішень

1.          від 29.02.2008 року № /0/14887 ДПІ в м. Суми про зобов’язання сплатити штраф в розмірі 10 % у сумі 6 391,12 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб ;

2.          від 29.02.2008 року № /0/14888 ДПІ в м. Суми про зобов’язання сплатити штраф в розмірі 20 % у сумі 53 287,34 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб ;

3.          від 29.02.2008 року № /0/14889 ДПІ в м. Суми про зобов’язання сплатити штраф в розмірі 50 % у сумі 92 593,30 грн. за платежем земельний податок є юридичних осіб ;

4.          від 12.05.2008 року № /1/14887 ДПІ в м. Суми про зобов’язання сплатити штраф в розмірі 10 % у сумі 6 391,12 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб;

5.          від 12.05.2008 року № /1/14888 ДПІ в м. Суми про зобов’язання сплатити штраф в розмірі 20 % у сумі 53 287,34 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб ;

6.          від 12.05.2008 року № /1/14889 ДПІ в м. Суми про зобов’язання сплатити штраф у розмірі 50 % у сумі 92 593,30 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб ;

7.          від 03.06.2008 року № /2/14887 ДПІ в м. Суми про зобов’язання сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 6 391,12 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб ;

8.          від 03.06.2008 року № /2/14888 ДПІ в м. Суми про зобов’язання сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 53 287,34 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб ;

9.          від 03.06.2008 року № /2/14889 ДПІ в м. Суми про зобов’язання сплатити штраф у розмірі 50 % у сумі 92 593,30 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб

Відповідач в письмовому запереченні ( вх. № 65474/9/10-009 від 04.09.2008 року ) на позовну заяву Відкритого акціонерного товариства «Сумський рафінадний завод» про скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ в м. Суми зазначив , що заявлений адміністративний позов не визнає повністю та відповідно до ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України просить суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі .

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Податкові повідомлення-рішення від 29.02.2008р. №/0/14887, №/0/14888, №/0/14889 прийняті на підставі акта про результати невиїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства від 21.02.2008р. № 1819/152/00372925.

Перевірка проводилась у відповідності з п. 1 ч. 1 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», від 04.12.1990р., де передбачено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі)

В ході перевірки було встановлено порушення суб’єктом господарювання граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов'язань по земельному податку за лютий - грудень 2006 року, січень - жовтень 2007року, а саме:

Таким чином, позивачем було порушено:

·          п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. № 2181-Ш зі змінами та доповненнями, де зазначено, що податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків адміністративному або судовому порядку, та

·          абз.1 ст.17 Закону України "Про плату за землю" від 03.06.1992р.№2535-ХП із змінами та доповненнями де зазначено, що податкове зобов'язання по земельному податку орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом ЗО календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

За вищевказані порушення передбачена відповідальність п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. № 2181-Ш зі змінами та доповненнями: у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу,

при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п’ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

В позовній заяві позивач просить визнати протиправними та нечинними податкові повідомлення-рішення ДШ в м. Суми від 29.02.2008 р. за № /0/14887; від 29.02.2008р. за № /0/14888; від 29.02.2008р. за № /0/14889 про застосування до підприємства штрафних санкцій за порушення граничних термінів, визначених законодавством для сплати узгоджених податкових зобов'язань по земельному податку за лютий-грудень 2006р., січень-жовтень 2007р., як такі, що суперечать чинному законодавству, посилаючись на ст.239, ст.241, ст.250 Господарського кодексу України.

Посилання позивача в своїй позовній заяві лише на пропущення ДПІ в м. Суми строків застосування штрафних санкцій свідчить про визнання позивачем фактів порушення податкового законодавства щодо строків сплати узгоджених сум податкових зобов'язань.

ДПІ в м. Суми вважає безпідставним та незаконним посилання позивача на ст. ст. 239, 241 ГК України, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 238 Господарського кодексу України «Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами».

Статтею 239 Господарського кодексу України, на яку посилається позивач, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання адміністративно-господарські санкції, в тому числі адміністративно-господарський штраф, визначення якого наведено у ч.І ст. 241 Господарського кодексу України. Поряд з цим ч.2 ст.241 Господарського кодексу України визначає «Перелік порушень, за які з суб'єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення».

Таким чином, вказана норма є відсилочною, тобто такою, що відсилає до норм іншого (спеціального) законодавства.

В даному випадку спеціальним законом є Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. № 2181-Ш (зі змінами та доповненнями), який встановлює та регулює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед, бюджетами та цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами. Статтею 17 Закону України №2181 «Про порядок

погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» встановлено види та розмірі штрафних (фінансових) санкцій за порушення податкового законодавства, в тому числі пп. 17.1.7 п. 17.1 ст.17 цього ж Закону встановлено відповідальність за порушення граничних строків сплати сум узгоджених податкових зобов'язань.

Щодо посилання позивача на пропуск строків притягнення осіб до відповідальності, визначених ст. 250 Господарського кодексу України, якою передбачено: «Адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом», то таке твердження є необґрунтованим, оскільки, зазначена норма також відсилає до іншого (спеціального) законодавства, яким є, як зазначалося вище, Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. № 2181-Ш (зі змінами та доповненнями).

Пунктом 17.3 ст.17 Закону України №2181 «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» встановлено «Сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум».

Таким чином, на стягнення суми штрафних санкцій, визначених в порядку підпункту 17.1.7 пункту 17.1 ст.17 Закону України №2181, поширюються строки давності, передбачені пп. 15.1.1 п.15.1 ст. 15 Закону України №2181 «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», а саме: «За винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку».

Таким чином господарський суд дійшов висновку , що податкові повідомлення-рішення ДПІ в м. Суми від 29.02.2008р №/0/14887 про застосування штрафних санкцій в розмірі 10% на загальну суму 6391,12 грн.; №/0/14888 про застосування штрафних санкцій в розмірі 20% на загальну суму 53 287,34 грн.; №/0/14889 про застосування штрафних санкцій в розмірі 50%) на загальну суму 92 593,30, застосовані ДПІ в м. Суми у відповідності до норм чинного податкового законодавства.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 49, 71, 158, 160-163 Кодексу адміністративною судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні адміністративного позову Відкритого акціонерного товариства „Сумський рафінадний завод”, м. Суми до Державної податкової інспекції в м. Суми про визнання протиправними та нечинними податкових повідомлень – рішень від 29.02.2008 року № /0/14887 ДПІ в м. Суми про зобов’язання сплатити штраф в розмірі 10 % у сумі 6 391,12 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб ; від 29.02.2008 року № /0/14888 ДПІ в м. Суми про зобов’язання сплатити штраф в розмірі 20 % у сумі 53 287,34 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб ; від 29.02.2008 року № /0/14889 ДПІ в м. Суми про зобов’язання сплатити штраф в розмірі 50 % у сумі 92 593,30 грн. за платежем земельний податок є юридичних осіб ; від 12.05.2008 року № /1/14887 ДПІ в м. Суми про зобов’язання сплатити штраф в розмірі 10 % у сумі 6 391,12 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб; від 12.05.2008 року № /1/14888 ДПІ в м. Суми про зобов’язання сплатити штраф в розмірі 20 % у сумі 53 287,34 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб ; від 12.05.2008 року № /1/14889 ДПІ в м. Суми про зобов’язання сплатити штраф у розмірі 50 % у сумі 92 593,30 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб ; від 03.06.2008 року № /2/14887 ДПІ в м. Суми про зобов’язання сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 6 391,12 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб ; від 03.06.2008 року № /2/14888 ДПІ в м. Суми про зобов’язання сплатити у розмірі 20 % у сумі 53 287,34 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб ; від 03.06.2008 року № /2/14889 ДПІ в м. Суми про зобов’язання сплатити у розмірі 50 % у сумі 92 593,30 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб – ВІДМОВИТИ .

2.          Згідно ст. 186 КАС України заява про апеляційне оскарження постанови подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення (з дня складення постанови в повному обсязі). Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

3.          Згідно ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови підписаний суддею 01.10.2008 року.