ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.05.2008                                                              Справа №15/16

За позовом регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, м. Ужгород

до військової частини 1493, м. Чоп

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державного підприємства „Служби міжнародних автомобільних перевезень”, м. Київ та Державного територіально-галузевого об’єднання „Львівська залізниця”, м. Львів

про зобов’язання військової частини 1493 укласти договори оренди державного майна на вбудовані приміщення будівлі Державного підприємства „Служби міжнародних автомобільних перевезень” площею 21 кв. м. (м. Ужгород, вул. Собранецька, 201) та на частину приміщення головного вокзалу „Чоп” площею 570 кв. м. (м. Чоп, пл. Привокзальна, 3),

Суддя –Ващиліна Н.М.

Представники сторін:

від позивача –Продан О.С., провідний спеціаліст юридичного відділу регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, представник по довіреності від 08.01.08;

від відповідача –Сідак П.П., начальник групи правового забезпечення військової частини 1493 старший лейтенант юстиції, представник за дорученням №41/1512 від 25.02.08;

від третьої особи (ДТГО„Львівська залізниця”) - Бажура О.І., начальник вокзалу, Матьовка С.Я., юрисконсульт відокремленого підрозділу „Вокзал Ужгород” Державного територіально-галузевого об’єднання „Львівська залізниця”, представник по довіреності №НЮ-51 від 01.01.08;

від третьої особи (ДП „Служба міжнародних автомобільних перевезень”) – не з’явився;

СУТЬ СПОРУ: регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області заявлено позов до військової частини 1493 за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державного підприємства „Служби міжнародних автомобільних перевезень” та Державного територіально-галузевого об’єднання „Львівська залізниця” про зобов’язання військової частини 1493 укласти договори оренди державного майна на вбудовані приміщення будівлі Державного підприємства „Служби міжнародних автомобільних перевезень” площею 21 кв. м. (м. Ужгород, вул. Собранецька, 201) та на частину приміщення головного вокзалу „Чоп” площею 570 кв. м. (м. Чоп, пл. Привокзальна, 3).

Позивач не подав на вимогу суду проекти договору оренди.

Відповідач заперечує проти позову, вважає, що він не повинен укладати договір оренди на приміщення, в яких ним здійснюється державний контроль пасажирів, транспортних засобів тощо, виконуючи при цьому загальнодержавні функції, посилається також на ч. 2 ст. 4 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, якою передбачено, що не можуть бути об’єктами оренди об’єкти, які мають загальнодержавне значення.

Представники третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача (Державне територіально-галузеве об’єднання „Львівська залізниця”) просить задоволити позов, наголосили на необхідності вирішення в договорі питання щодо відшкодування витрат на утримання приміщення, яке займає відповідач (послуги по водопостачанню, електроенергії, опалення тощо).

Спір розглянуто в більш тривалий термін за згодою сторін (а. с. 36).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши

пояснення представників сторін та третьої особи,

СУД ВСТАНОВИВ:

Відповідач –військова частина 1493 займає вбудовані приміщення на першому поверсі двоповерхової будівлі, яка знаходиться на балансі державного підприємства „Служби міжнародних автомобільних перевезень” площею 21 кв. м. в м. Ужгороді, вул. Собранецька, 201 та приміщення головного вокзалу „Чоп” площею 570 кв. м., яке знаходиться на балансі Державного територіально-галузевого об’єднання „Львівська залізниця” в м. Чоп, пл. Привокзальна, 3.

У вказаних приміщеннях відповідач (Чопський прикордонний загін) відповідно до Закону України „Про Державну прикордонну службу” та постанову Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1994 року №100 здійснює прикордонний контроль пасажирів, транспортних засобів, вантажу та інших товарів, які переміщуються через державний кордон.

Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Норми цього закону передбачають добровільний характер договору оренди з боку орендаря (ст. ст. 7, 9), та його ініціативу в укладанні договору, і при наявності заперечень з боку відповідача у суду відсутні правові підстави для зобов’язання орендаря укласти договір оренди нежитлового приміщення, отже, позов задоволенню не підлягає.

Що стосується відшкодування витрат третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача (Державне територіально-галузеве об’єднання „Львівська залізниця”) на утримання приміщення (послуги по водопостачанню, електроенергії, опалення тощо), питання про їх відшкодування може бути вирішено в окремому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

В порядку статті 85 Господарського процесуального кодексу України в засіданні суду 27.05.08 за згодою представників сторін була оголошена вступна та резолютивна частини рішення, яке оформлене в порядку статті 84 ГПК України повністю та підписано 02 червня 2008 року.

Суддя Н.М. Ващиліна