ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.08

Справа №АС3/244-08.

За позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

до відповідача: Головного управління юстиції у Сумській області

про скасування рішення

Суддя ЛЕВЧЕНКО П.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Нездомийшапка О.О. ;

від відповідача : не з'явився ;

В засіданні приймала участь секретар судового засідання Ю.В.Литвиненко.

Суть спору: позивач просить суд скасувати постанову про накладення штрафу від 27.03.2008 року , винесену підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області , стосовно Головного управління Пенсійного фонду України В Сумській області.

В обґрунтування свого адміністративного позову позивач, зокрема, посилається на порушення відповідачем ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державний виконавець не пересвідчився, чи отримана позивачем (боржником) копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії , спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

Відповідач заперечує проти позову, посилаючись, зокрема на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2008 року була вручена позивачеві 06.03.2008 року , про що свідчить штамп позивача. Про неотримання коштів стягувачем державний виконавець знав у зв’язку з неодноразовими зверненнями стягувача до державного виконавця, а тому 27.03.2008 року було винесено постанову про накладення штрафу на позивача ( боржника ) в сумі 340 грн.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив :

З листом № 4-432/06 від 05.03.2008 року відповідач надіслав позивачеві копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2008 року по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-а-424/07 від 27.02.2008 року для виконання .

Згадані листа та постанову про відкриття виконавчого провадження позивач отримав 06.03.2008 року , що підтверджується штампом позивача на листі .

В постанові про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2008 року було визначено , що за виконавчим листом № 2-а-424/07, виданим 27.02.2008 року Зарічним районним судом м.Суми, зобов’язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити нарахування і виплатити пенсію , зазначену в протоколі про призначення пенсії за вислугу років від 22.06.2007 року згідно постанови Зарічного районного суду м.Суми від 04.04.2007 року. Боржником визначений позивач, а стягувачем –Ткач Микола Єгорович.

Боржнику ( позивачу у даній справі) був наданий строк для добровільного виконання виконавчого листа щодо здійснення нарахування і виплати пенсії Ткачу М.Є. до 12.03.2008 року.

Зважаючи на те, що позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження 06.03.20008 року , а 8,9 та 10 березня 2008 року були вихідними та святковими днями, то фактично строк для добровільного виконання виконавчого листа щодо здійснення нарахування та виплати пенсії Ткачу М.Є. складав всього 3 дні (7,11,та 12 березня 2008 року) .

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець , починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійсненні ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

Заперечуючи проти адміністративного позову, відповідач посилається на те, що він дізнався від стягувача , що він не отримав коштів .

В якості доказу звернення стягувача до відповідача з заявою про неотримання коштів за рішенням суду відповідач подав суду лише копію заяви стягувача від 08.04.2008 року, яка надійшла відповідачеві 10.04.2008 року.

Згадана вище копія заяви стягувача від 08.04.20008 року не є доказом того, що державний виконавець пересвідчився , чи здійснені боржником ( позивачем) дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк .

Згідно ч. 2 ст. 19 конституції України , органи державної влади , їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України .

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України , в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення , дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, заперечуючи проти адміністративного позову, на доказав суду , що здійснюючі виконавчі дії він діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб , що передбачений Законом України «Про виконавче провадження» .

Відповідач не пересвідчився , чи здійснені боржником ( позивачем) дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк , а отже не діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Порушення відповідачем вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» потягло за собою порушення відповідачем статей 76 та 87 того ж Закону .

Не пересвідчившись , чи були здійснені боржником ( позивачем ) дії , спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк , який фактично складав три робочих дні ( 7,10 та 11 березня 2008 року ), відповідач , керуючись статтями 76,87 вищезгаданого Закону, застосував до боржника ( позивача) постановою від 27.03.2008 року штраф у розмірі 340 грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений державним виконавцем строк.

Статті 76 та 87 Закону України «Про виконавче провадження» надають державному виконавцю право застосувати до боржника штрафні санкції лише у разі невиконання без поважних причин зобов’язань боржником , у визначений йому строк для добровільного виконання .

Не пересвідчившись , чи були здійснені боржником ( позивачем ) дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк , державний виконавець не пересвідчився чи без поважних причин не виконане боржником рішення у встановлений строк.

За таких обставин , державний виконавець безпідставно та необґрунтовано виніс постанову від 27.03.2008 року про накладення на боржника ( позивача ) штрафу у розмірі 370 грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений державним виконавцем строк , тобто триденний строк ( 7,11,12 березня 2008 року ).

Відповідач не доказав суду, що він пересвідчився чи були здійснені позивачем дії спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк. Таким чином, відповідач не пересвідчився , що позивач не виконав рішення у встановлений постановою строк без поважних причин , і неправомірно ( без достатніх підстав) застосував до позивача штрафні санкції за невиконання без поважних причин рішення у встановлений державним виконавцем строк.

Тому, адміністративний позов позивача щодо скасування постанови про накладення штрафу від 27.03.2008 року стосовно накладення на позивача штрафу у розмірі 340 грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений державним виконавцем строк підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України , ст.ст. 30,76,87 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 71,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області до Головного управління юстиції у Сумській області про скасування рішення задовольнити повністю.

2.          Скасувати постанову підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області про накладення штрафу від 27.03.2008 року, яким постановлено накласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області за невиконання без поважних причин рішення у встановлений державним виконавцем строк штраф у розмірі 340 грн. 00 коп.

3.          Згідно ст. 186 КАС України заява про апеляційне оскарження постанови подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення (з дня складення постанови в повному обсязі). Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

4.          Згідно ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

5.          Копію постанови надіслати сторонам по справі.

Повний текст постанови підписаний суддею 19.05.2008 року.