ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2008 р.

№ 5/175-05

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Панової І.Ю.–головуючого

Заріцької А.О.,

Хандуріна М.І.

розглянувши

касаційну скаргу

СТОВ "Довіра"

на ухвалу

та постанову

господарського суду Сумської області від 18.02.2008

Харківського апеляційного господарського суду від 01.04.2008

у справі

господарського суду

№ 5/175-05

Сумської області

за позовом

СТОВ "Великий Вистороп" в особі ліквідатора Підгорного В.М.

до

3-тя особа

СТОВ "Довіра"

ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Лебединського відділення №3233

про

за зустрічним позовом

до

про

про визнання договору міни недійсним та вилучення майна із чужого незаконного володіння

СТОВ "Довіра"

1.СТОВ "Великий Вистороп" в особі ліквідатора Підгорного В.М.

2.ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Лебединського відділення №3233

про визнання договору застави недійсним

за участю представників сторін:

від ВАТ "Державний ощадний банк України"

Лавошник Г.В.,

Калюжний В.Є.

Доповідач: Панова І.Ю.

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Великий Вистороп" (надалі –СТОВ "Великий Вистороп") в особі ліквідатора Підгорного В.М. звернулося до господарського суду Сумської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" (надалі –СТОВ "Довіра"), третьої особи –Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (надалі –ВАТ "Державний ощадний банк України") в особі філії Лебединського відділення №3233 про визнання недійсним укладеного між сторонами договору міни від 31.07.2004 та про вилучення із незаконного володіння відповідача майна, яке є предметом застави відповідно до договору застави від 17.04.2003, укладеного між позивачем та третьою особою.

СТОВ "Довіра" подало зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору застави від 17.04.2003, укладеного між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Лебединського відділення № 3233 та СТОВ "Великий Вистороп".

Рішенням господарського суду Сумської області від 26.01.2006 у задоволенні первісного позову відмовлено, а зустрічний позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.04.2006 рішення місцевого суду скасовано та прийнято нове рішення про задоволення первісного позову і відмову в задоволенні зустрічного позову.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.06.2006 судові акти попередніх інстанцій скасовані, справу передано на новий розгляд до господарського суду Сумської області.

Позивач за первісним позовом 18.02.2008 надав суду додаткові письмові пояснення та просив вжити заходи до забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 18.02.2008 (суддя: Гудим В.Д.) розгляд справи відкладено на 27.02.2008; відповідно до статті 67 Господарського процесуального кодексу України заборонено СТОВ "Довіра" вчиняти будь-які дії щодо відчуження майна, яке йому належить на праві власності на суму 50000,00 грн., до закінчення розгляду справи; зобов'язано сторін надати суду відповідні матеріали тощо.

На вказану ухвалу в частині забезпечення позову (пункт 2 резолютивної частини оскаржуваної ухвали суду першої інстанції) СТОВ "Довіра" подана апеляційна скарга, яка постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.04.2008 (судді: Демченко В.О. –головуючий, Такмаков Ю.В., Барбашова С.В.) залишена без задоволення, а ухвала –без змін.

Не погоджуючись із прийнятими судовими актами, СТОВ "Довіра" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою про їх скасування, посилаючись на порушення та неправильне застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, та просить прийняти нове рішення.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивач за первісним позовом просив вжити заходи до забезпечення позову, а саме: накласти арешт на майно –поголів'я ВРХ, що знаходиться на території СТОВ "Довіра", та заборонити СТОВ "Довіра" вчиняти дії з відчуження майна.

Так, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести необхідність та адекватність засобу забезпечення позову.

Колегія суддів Вищого господарського суду України відзначає, що заява позивача за первісним позовом не містить, а господарськими судами попередніх інстанцій не встановлена наявність обставин, які б свідчили про те, що виконання рішення у даній справі може бути неможливе або утруднене в разі невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, виходячи з приписів статті 67 Господарського процесуального кодексу України, заборона на вчинення дій може стосуватися лише предмета спору.

Судами попередніх інстанцій не прийнято до уваги те, що СТОВ "Великий Вистороп" звернулося до господарського суду із позовом про визнання недійсним договору міни та про вилучення із незаконного володіння відповідача майна, яке є предметом застави відповідно до договору застави від 17.04.2003, а саме: молодняк великої рогатої худоби в певній кількості.

Отже, в оскаржуваній ухвалі господарського суду Сумської області від 18.02.2008 вирішені питання, які не пов'язані з розглядом справи та виконанням можливого рішення за результатами її розгляду.

Апеляційний господарський суд, залишаючи без змін ухвалу місцевого господарського суду, на зазначене не звернув уваги, не зважив на необхідність вжиття передбачених статями 66, 67 Господарського процесуального кодексу України заходів у відповідності до їх мети.

З огляду на наведене, ухвала місцевого господарського суду в частині вжиття заходів до забезпечення позову та постанова апеляційної інстанції підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" –задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.04.2008 у справі №5/175-05–скасувати.

Пункт другий резолютивної частини ухвали господарського суду Сумської області про заборону СТОВ "Довіра" вчиняти будь-які дії від 18.02.2008 у справі №5/175-05–скасувати.

Головуючий:                                                    І.Ю.Панова

Судді:                                                                                  А.О. Заріцька

М.І.Хандурін