ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.09.08 р.                     Справа № 8/155пн

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп", м.Луцьк,

до відповідача Донецької міської ради, м.Донецьк,

про визнання права

Суддя Ємельянов А.С.

Представники:

від позивача: Мудренко С.Ю. – по дов.

від відповідача: не з`явився

В засіданні суду брали участь:

Згідно із ст.77 ГПК України в засіданні суду

оголошувалась перерва з 11 год. 30 хвил.

до 16 год. 00 хвил. 10.09.2008р.

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп", м.Луцьк, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Донецька міська рада, м.Донецьк про визнання права на набуття в оренду земельної ділянки загальною площею 0,3 га для будівництва автозаправочної станції та в червоній смузі вулиці 0,144 га без права забудови за адресою: пр.Ленінський, Кіровський район, м.Донецьк шляхом підписання прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з заявою до Донецького міського голови.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наявність у нього права на отримання спірної земельної ділянки в оренду на умовах та в порядку, передбачених Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп", м.Луцьк з заявою до Донецького міського голови.

Відповідач надав відзив на позовну заяву №01/15-5395 від 10.09.2008р., в якому позовні вимоги не визнав. Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову відповідач посилається на ті обставини, що внаслідок внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі", отримання права оренди земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, на теперішній час відбувається виключно на аукціонах.

Крім цього, за твердженням відповідача, передача в оренду земельних ділянок здійснюється виключно на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, внаслідок чого неправомірною є передача земельної ділянки в оренду згідно з рішенням суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

26.09.2007р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп", м.Луцьк звернулось до Донецького міського голови з заявою про надання земельної ділянки для розміщення автозаправочної станції за адресою: пр.Ленінський, Кіровський район, м.Донецьк.

На підставі рішення Донецької міської ради від 30.09.2005р. №21/2 "Про затвердження правил забудови м.Донецька", рішення Донецького міського голови (віза) питання щодо надання позивачу в оренду земельної ділянки було передано на розгляд постійно діючої комісії з питань вибору земельних ділянок для розміщення об’єктів.

Постійно діючою комісією з питань вибору земельних ділянок для розміщення об’єктів позивачу було надано акт вибору земельної ділянки, в якому зазначено, що земельна ділянка за вказаною вище адресою є придатною для проектування та будівництва автозаправочної станції.

01.11.2007р. постійно діючою комісією з питань вибору земельних ділянок для розміщення об’єктів була надана відповідь, за змістом якої позивачу необхідно розробити, погодити та затвердити містобудівне обґрунтування розміщення об’єкту.

На замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп" Товариством з обмеженою відповідальністю "Майстерня генерального плану" було розроблено містобудівне обґрунтування розміщення вказаного вище об’єкту на спірній земельній ділянці.

З метою погодження у встановленому законодавством порядку місця будівництва спірного об’єкту, позивачем були отримані наступні висновки органів державної влади та місцевого самоврядування:

-          висновок відділу регуляторної політики Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області №05/2917-1 від 07.12.2007.;

-          висновок відділу культури Донецької міської ради №01-1/2780-з від 10.12.2007р.;

-          висновок Донецької обласної санітарно-епідеміологічної станції №8731/03.2 від 11.12.2007р.;

-          висновки Головного управління містобудування і архітектури №01/14-7253-1 від 18.12.2007р.;

-          висновок Донецького міського управління земельних ресурсів №01/35-9627 від 18.12.2007р.

У відповідності з п.6 глави 2 частини 3 додатку «Правила забудови міста Донецька» до рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради №23/17 від 16.12.2005р. у випадку, коли розташування об’єкта принципово заперечує рішенням затвердженої містобудівної документації або у разі недоцільності розміщення об’єкта за місцем розташування, запропонованим зацікавленою особою, з містобудівних, екологічних, санітарних, земельних, історико-культурних міркувань, інших обмежень та обтяжень, що підтверджуються висновками відповідних служб, зацікавленій особі за підписом Донецького міського голови видається мотивована відмова.

Проте, як вказує позивач, відповідної відмови, підписаної Донецьким міським головою не приймалося, розташування об’єктів будівництва погоджено з відповідними органами місцевого самоврядування, їх підрозділами і службами.

Листом №342/1 від 11.06.2008р. юридичним управлінням Донецької міської ради було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп", м.Луцьк про неможливість передачі в оренду спірної земельної ділянки.

Підставою для відмови в передачі позивачу земельної ділянки на праві оренди вказано ті обставини, що внаслідок внесення змін до Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" отримання права оренди земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, на теперішній час відбувається виключно на аукціонах.

Як вказує позивач, бездіяльність органів місцевого самоврядування щодо оформлення документів на відведення спірної земельної ділянки в оренду є необґрунтованою та незаконною, порушує його права, внаслідок чого позивачем заявлені вимоги про визнання права на набуття в оренду земельної ділянки загальною площею 0,3 га для будівництва автозаправочної станції та в червоній смузі вулиці 0,144 га без права забудови за адресою: пр.Ленінський, Кіровський район, м.Донецьк шляхом підписання прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з заявою до Донецького міського голови.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві №01/15-5395 від 10.09.2008р.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача до відповідача такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно із ст.ст.13, 41 Конституції України передбачено, що від імені українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до ст.ст.142, 143, 144, 145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальної громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Зокрема, у відповідності із ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом.

Порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам та порядок передачі земельних ділянок в оренду визначені ст.ст.123, 124 Земельного кодексу України та ст.16 Закону України "Про оренду землі".

В силу ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно зі ст.16 Закону України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача до Донецького міського голови, особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього закону.

Таким чином, волевиявлення майбутнього орендаря щодо укладення договору оренди реалізується шляхом подання відповідної заяви.

Крім цього, згідно Порядку вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004р. №427 юридична особа, заінтересована у відведенні земельної ділянки, звертається з клопотанням до сільської, селищної, міської ради, районної, Київської чи Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень якої належить вирішення питання про вибір земельної ділянки, яка реєструє клопотання в день його подання з присвоєнням реєстраційного номера, розглядає клопотання і в п'ятиденний строк після реєстрації надсилає постійно діючій комісії з питань вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів (далі - комісія), утвореній відповідною радою або держадміністрацією.

Результати роботи комісії оформляються актом вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, який підписується головою і членами комісії, скріплюється печатками і разом з матеріалами, що використовувалися під час його складання, передається юридичній особі, для подання до сільської, селищної, міської ради, районної, Київської чи Севастопольської міської держадміністрації з метою прийняття відповідного рішення.

Внаслідок внесення змін Законами України №107-VI від 28.12.2007р. та №309-VI від 03.06.2008р. до ст.16 Закону України "Про оренду землі" та ст.124 Земельного кодексу України, набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється виключно на аукціонах (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі, набуття права на оренду земельних ділянок під об'єкти соціального призначення, будівництво соціального і доступного житла, використання земельних ділянок для розробки корисних копалин та спеціального водокористування відповідно до отриманих спеціальних дозволів (ліцензій), використання релігійними організаціями (під культовими будівлями), які легалізовані в Україні).

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.4 п.3 мотивувальної частині рішення Конституційного суду України від 09.02.1999р. №1-рп/99 норми ст.58 Конституції України можуть розповсюджуватись на юридичні особи.

За висновками суду, правовідносини щодо оренди землі виникли між органами місцевого самоврядування та позивачем з моменту подання клопотання щодо надання в оренду спірної земельної ділянки, тобто, до набрання чинності змінами до ст.16 Закону України "Про оренду землі" та ст.124 Земельного кодексу України згідно із Законами України №107-VI від 28.12.2007р. та №309-VI від 03.06.2008р.

Вказані обставини та положення ст.58 Конституції України свідчать про неправомірність застосування до правовідносин, які склалися між позивачем та відповідачем щодо надання в оренду спірної земельної ділянки, положень Законів України №107-VI від 28.12.2007р. та №309-VI від 03.06.2008р.

Таким чином, посилання органів місцевого самоврядування на неможливість розгляду документів з відведення спірної земельної ділянки у зв’язку із внесенням змін до Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" є необґрунтованими та такими, що порушують права позивача на оренду земельної ділянки в порядку та на умовах, встановлених у ст.16 Закону України "Про оренду землі" та ст.124 Земельного кодексу України до внесення змін згідно із Законами України №107-VI від 28.12.2007р. та №309-VI від 03.06.2008р.

Крім цього, як було зазначено в рішенні Конституційного суду України від 22.05.2008р. №5-рп/2008 Конституція України у статті 92 визначила сфери, зокрема бюджетну, які мають врегульовуватися виключно законом. Закон про Держбюджет є основним фінансовим документом держави. Через своє спеціальне призначення цей закон не повинен регулювати відносини в інших сферах суспільного життя. Конституція України не надає закону про Держбюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Таким чином, Конституційний Суд України в своєму рішенні дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Згідно з резолютивною частиною рішення Конституційного суду України від 22.05.2008р. №5-рп/2008 визнано неконституційними положення пункту 2 та пункту 8 розділу II Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Відповідно до ч.6 ст.16 Закону України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла при подачі позивачем заявки на оренду землі, проведення відповідними органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування аукціону або конкурсу щодо набуття права оренди земельної ділянки вимагається у разі надходження двох або більше заяв (клопотань) на оренду однієї і тієї самої земельної ділянки.

Одночасно, за змістом матеріалів справи, стосовно оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: пр.Ленінський, Кіровський район, м.Донецьк була подана тільки одна заявка - Товариством з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп", м.Луцьк. Відповідачем вказані обставини не спростовані, доказів подання заявок іншими особами до матеріалів справи не надано.

Таким чином, враховуючи, що позивач є єдиною особою, яка реалізувала своє право на оренду спірної земельної ділянки, проведення аукціону або конкурсу щодо набуття права оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: пр.Ленінський, Кіровський район, м.Донецьк нормами ст.16 Закону України "Про оренду землі" не передбачено.

Відповідно до п.34 ст.26, п.2 ст.77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання надання земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

За висновками суду, порушені права позивача підлягають захисту способами, передбаченими ст.152 Земельного кодексу України.

Зокрема, згідно з вказаною статтею захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав.

Як встановлено судом вище, позивач звернувся до Донецького міського голови в передбаченому законодавством порядку з заявою про надання земельної ділянки в оренду з наданням для цього всіх необхідних документів.

Листом №342/1 від 11.06.2008р. юридичним управлінням Донецької міської ради було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп", м.Луцьк про неможливість передачі в оренду спірної земельної ділянки.

Таким чином, фактично на момент розгляду справи з боку належного відповідача – Донецької міської ради оспорюється та не визнається право позивача на отримання в оренду земельної ділянки за адресою: пр.Ленінський, Кіровський район, м.Донецьк.

При цьому, посилання Донецької міської ради на неправомірність позовних вимог у зв’язку з відсутністю відповідного рішення органу місцевого самоврядування про передачу в оренду спірної земельної ділянки суд вважає безпідставними, враховуючи, що предметом позовних вимог є визнання права позивача на оренду земельної ділянки в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп", м.Луцьк з заявкою до Донецького міського голови.

Тобто, рішенням суду фактично визнається правомірність дій позивача як єдиної особи, що може реалізувати своє право на отримання спірної земельної ділянки в оренду, а також визнається, що такі дії проводяться в порядку, встановленому Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі» до внесення у вказані нормативно-правові акти відповідних змін.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання права на набуття в оренду земельної ділянки загальною площею 0,3 га для будівництва автозаправочної станції та в червоній смузі вулиці 0,144 га без права забудови за адресою: пр.Ленінський, Кіровський район, м.Донецьк шляхом підписання прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з заявою до Донецького міського голови., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При визначенні підвідомчості цієї справи суд виходив з того, що між сторонами існує спір про право позивача на отримання в оренду спірної земельної ділянки.

Тобто, правовідносини, що склалися між сторонами з приводу наявності чи відсутності у позивача права на оренду носять договірний характер, який є наслідком виниклих між сторонами господарських відносин у сфері землеустрою.

При цьому, відповідач у спірних правовідносинах не здійснює владних повноважень, а виступає як суб'єкт господарських відносин. Таким чином, цей спір підвідомчий господарському суду.

У відповідності до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають віднесенню на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп", м.Луцьк до Донецької міської ради, м.Донецьк задовольнити повністю.

Визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп" (43010 м.Луцьк, вул.Кременецька, буд.38) на набуття в оренду земельної ділянки загальною площею 0,3 га для будівництва автозаправочної станції та в червоній смузі вулиці 0,144 га без права забудови за адресою: пр.Ленінський, Кіровський район, м.Донецьк шляхом підписання прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп", м.Луцьк з заявою до Донецького міського голови.

Стягнути з Донецької міської ради, м.Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп", м.Луцьк витрати по сплаті державного мита в сумі 85 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні оголошено повний текст рішення.

Суддя Ємельянов А.С.