ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 20/152

01.07.08

За позовом Комунального підприємства «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у м. Києві

до Громадської організації «Асоціація єдиноборств «Тай»

про стягнення 19 102,18 грн.

Суддя Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

Від позивача           Давиденко Т.С.- предст. (дов. від 03.10.2007р.)

Від відповідача Мельник В.А.- директор

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Комунального підприємства “Служба замовника житлово-комунальних послуг” Оболонського району у м. Києві до Громадської організації «Асоціація єдиноборств «Тай»про стягнення з відповідача на користь позивача 19 102,18грн. боргу по платі житлово-комунальних послуг за період з липня 2004року по березень2007 року та стягнення судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач взяті на себе за Договором зобов’язання щодо сплати за надані комунальні послуги належним чином не виконував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2008р. було порушено провадження у справі № 20/152, розгляд справи призначено на 16.04.2008року.

Відповідач у судове засідання 16.04.2008р. не з’явився, відзиву на позов не надав. Проте, 16.04.2008р. судом одержано клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи, у зв’язку з відрядженням директора відповідача та відсутністю штатного юриста у відповідача.

У судовому засіданні 16.04.2008р. клопотання судом задоволено.

У зв’язку з неявкою у судове засідання представників відповідача та неподання витребуваних судом документів, розгляд справи 16.04.2008р. відкладено.

У судове засідання 13.05.2008р. представник відповідача не з”явився, про причини неявки суд не повідомив.

У зв’язку з наведеним, розгляд справи 13.05.2008р. відкладено.

02.06.2008р. судом одержано відзив на позовну заяву від відповідача, відповідно до якого відповідач заперечив проти позовних вимог, посилаючись на те, що ним укладені та належним чином виконуються прямі договори з постачальниками послуг. При цьому відповідач листом вих. №28/11 від 30.11.2004р. повідомляв позивача про відсутність наміру продовжувати дію договору про надання комунальних послуг та відшкодування витрат на утримання будинку та при будинкової території від 01.01.2002р.

У судовому засіданні 03.06.2008р. судом оголошено перерву до 11.06.2008р., для надання можливості представнику позивача ознайомитись із відзивом на позов.

У судовому засіданні 11.06.2008р. представник позивача заявив усне клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні для викладення у письмовому вигляді заперечень на позовну заяву та з метою уточнення позовних вимог, у зв’язку з тим, що відповідачем зроблено заяву про застосування строку позовної давності.

Клопотання судом задоволено.

Представники сторін подали суду спільну заяву про продовження терміну розгляду справи №20/152 на більш тривалий строк, ніж встановлено ч. 1 ст. 69 ГПК України.

Судом продовжено строк вирішення спору у справі №20/152.

У судовому засіданні 11.06.2008р. судом оголошено перерву до 18.06.2008р.

18.06.2008р. судом одержано пояснення від позивача на відзив відповідача, у якому позивач заперечив про факту одержання листа вих. №28/11 від 30.11.2004р. від відповідача та зазначив, що договір, укладений між сторонами, є дійсним на даний час, відповідно повинен виконуватись його сторонами. При цьому представник позивача також зазначив, що перехід відповідача на автономне опалення був здійснений без дотримання Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005р. №4.

18.06.2008р. судом одержано заяву від позивача про зменшення розміру позовних вимог, у зв’язку із пропуском строку позовної давності, а саме, позивач просить суд стягнути з відповідача 16 167,51грн. заборгованості за комунальні послуги.

У судовому засіданні 18.06.2008р. судом прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог.

В усних пояснення представник відповідача пояснив, що станом на час переходу відповідача на автономне опалення у 2004р., Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання не був затверджений.

У судовому засіданні 18.06.2008р. судом оголошено перерву до 01.07.2008р., з метою виготовлення повного тексту рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2002 року між Комунальним підприємством “Служба замовника житлового-комунальних послуг” Оболонського району в м. Києві (далі позивач) та Громадською організацією «Асоціація єдиноборств «Тай»(далі відповідач) було укладено Договір №1084 на надання комунальних послуг та відшкодування витрат на утримання будинку та прибудинкової території (далі Договір).

Відповідно до умов Договору (п.1.1) виконавець зобов’язується надати споживачеві послуги з водопостачання, теплопостачання, водовідведення, утримувати будинок та прибудинкову територію, а споживач зобов’язується здійснювати оплату за споживання і користування послугами та відшкодувати експлуатаційні витрати на утримання будинку та при будинкової території на умовах цього договору за приміщення: вул. Лайоша Гавро.

Предметом договору є послуги:

Централізоване холодне водопостачання та водовідведення;

Центральне опалення;

Експлуатаційні витрати.

Згідно п. 3.2. Договору, плата по цьому Договору вноситься споживачем на рахунок виконавця до 25 числа поточного місяця.

Розмір щомісячного розрахунку за комунальні послуги встановлюється в залежності від фактичних витрат теплопостачання (пропорційно займаної площі) і холодної води, згідно тарифів на постачання комунальних послуг. (п. 3.3. Договору).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідач взяті на себе зобов’язання щодо сплати за надані комунальні послуги належним чином не виконував.

Загальна сума нарахувань за комунальні послуги (центральне опалення з листопада 2005р. по березень 2007р.; експлуатаційні витрати з квітня 2005р. по червень 2005р.) становить 16 167,51 грн.

За твердженням позивача, останнім на адресу відповідача направлялись претензії №381 від 05.04.2006р., №928 від 19.08.2006р., №721 від 26.03.2007р.(наявні в матеріалах справи), з вимогою погасити існуючу заборгованість.

Проте, вказані повідомлення були залишені відповідачем без реагування.

Відповідач у відзиві заперечив проти позовних вимог, посилаючись на те, що ним укладені та належним чином виконуються прямі договори з постачальниками послуг. При цьому відповідач листом вих. №28/11 від 30.11.2004р. повідомляв позивача про відсутність наміру продовжувати дію договору про надання комунальних послуг та відшкодування витрат на утримання будинку та прибудинкової території від 01.01.2002р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 8.1 договору №1084, договір вступає в силу 01.01.2002р. та діє до 31.12.2002р.

Відповідно до п. 8.2 договору дія договору продовжується на новий термін, якщо жодна зі сторін за 1 місяць до закінчення строку дії договору, не заявила про його припинення.

Даний договір може бути розірваний за згодою обох сторін. Сторона, що бажає розірвати договір, має письмово повідомити про це іншу сторону за один місяць (п. 8.3).

Відповідач посилається на те, що листом вих. №28/11 від 30.11.2004р. відповідач повідомляв позивача про відсутність наміру продовжувати дію договору про надання комунальних послуг та відшкодування витрат на утримання будинку та прибудинкової території від 01.01.2002р. та про припинення його дії з 01.01.2005р.

Позивач заперечив про факту одержання зазначеного листа.

Матеріали справи не містять доказів направлення листа №28/11 від 30.11.2004р. на адресу позивача або доказів його вручення уповноваженому працівнику позивача.

Таким чином, дія договору №1084 не припинена та договір не вважається розірваним у встановленому договором та законом порядку.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Укладення відповідачем договорів безпосередньо із постачальниками послуг, не звільняє відповідача від обов’язку виконувати умови укладеного договору №1084 з позивачем.

Якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, на день пред’явлення позову та розгляду справи відповідач свої зобов’язання за Договором №1084 від 01.01.2002р. щодо сплати за надані комунальні послуги не виконав, суму заборгованості у розмірі 16 167,51грн. не сплатив.

Як вбачається з наданих суду доказів, відповідачем були порушені договірні зобов’язання щодо здійснення оплати за надані комунальні послуги, в порядку та на умовах встановлених Договором.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не були надані суду належні та допустимі докази на спростування викладеного в позові.

Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 16 167,51грн. за Договором №1084 від 01.01.2002р. є обґрунтованою, документально підтвердженою та такою, що підлягає задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Громадської організації «Асоціація єдиноборств «Тай»(м. Київ, вул. Лайоша Гавро, 10, ) на користь Комунального підприємства “Служба замовника житлово-комунальних послуг” Оболонського району у м. Києві (04213, м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, 57, ) 16 167,51грн. –основного боргу, 161,68грн. –державного мита, 118,00грн. –витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його прийняття.

Суддя                                                                                  В.В. Палій