ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 квітня 2008 р.

№ 8/50-93 (4/84-93)

Вищий  господарський суд України у складі колегії
суддів:

головуючого, судді          Кузьменка М.В.,

судді                                        Васищака І.М.,

судді                                        Палій В.М.,

розглянувши
касаційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності

фізичної особи ОСОБА_1

на                   ухвалу господарського суду
Волинської області від 22.10.2007р. та

ухвалу Львівського
апеляційного господарського суду від 25.12.2007

у справі       №8/50-93

за позовом
Виробничо-комерційної фірми "Домінанта"

до                     Суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1

про                     звільнення торгової площі,

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
- фізична особа ОСОБА_1 звернулася до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Волинської області від
22.10.2007р. та ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від
25.12.2007р. у справі №8/50-93.

Вказана скарга не може бути
прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржникові з таких підстав.

Колегією суддів встановлено, що СПД
ОСОБА_1 оскаржується ухвала суду першої інстанції  від 22.10.2007р. про роз'яснення рішення
господарського суду Волинської області від 19.07.2007р.

За приписами ст.129 Конституції
України встановлені основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення
апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків,
встановлених законом.

Зазначена конституційна норма
конкретизована законодавцем у статті 12 Закону України “Про судоустрій
України", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у
випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, реалізація
конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення
названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Отже, Господарський процесуальний
кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках
учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в апеляційному чи
касаційному порядку.

В силу  статті 11113 ГПК України ухвали
місцевого або апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені у
касаційному порядку у випадках, передбачених Господарським процесуальним
кодексом України та Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом".

Статтею 89 ГПК України передбачено,
що суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу,
не змінюючи при цьому їх змісту. Про роз'яснення рішення виноситься
ухвала.  Права на оскарження ухвали про
роз'яснення рішення  наведена норма не
передбачає.

Оскільки можливість оскарження
вказаної ухвали статтею 89  ГПК України
не передбачена, то у прийнятті поданої касаційної скарги слід відмовити.

Що ж до ухвали Львівського
апеляційного господарського суду від 25.12.2007р., якою було відмовлено у
прийнятті апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Волинської області
від 22.10.2007р. (про роз'яснення рішення), то процесуальний строк для її
оскарження,  встановлений ст.109 ГПК
України,  закінчився, а клопотання про
поновлення цього строку скаржником не заявлено, що в силу п.5 ч.1 ст.1113
ГПК України є окремою  підставою для  повернення касаційної скарги.

Керуючись ст.89,  п. 5 ч.1 статті 1113 , 11113    ГПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Відмовити Суб'єкту підприємницької
діяльності -фізичній особі ОСОБА_1 у прийнятті касаційної скарги на ухвалу
господарського суду Волинської області від 22.10.2007р. та ухвалу Львівського
апеляційного господарського суду від 25.12.2007р. у справі №8/50-93.

Головуючий, суддя
М.В.Кузьменко

Суддя
І.М.Васищак

Суддя
В.М.Палій