ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

19.06.2008

Справа №2-2/1440-2008

За позовом: ТОВ «Промислово – фінансова компанія «Прометей» (83037, м. Донецьк, вул. Газети «Комсомолець Донбасу», 43а; 83086,м.Донецьк, вул.Ф.Зайцева, 46а)

до відповідача: Колективне підприємство «Юг–Мет-03» (95000,м.Сімферополь, вул. Гоголя ,б.23. кв.60; 95493,м.Сімферополь, вул. Монтажна, 10)

про стягнення 84 378грн08коп

Суддя Толпиго В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача : Маліна -предст, дов. у справі.

Від відповідача : не з’явився.

Суть спору:

Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до відповідача про стягнення 84 378грн08коп, з яких 70 000,00грн сума боргу, 14 378грн08коп пені

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.01.2005 року між сторонами укладено договір про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги №1/42 строком до 05.01.2006р. Платіжним дорученням №60 від 05.01.2005р відповідачу було перераховано 400 000.00грн 29.06.2007р сторони підписали додаткову угоду №3 відповідно до якої строк дії договору був продовжений до 10.10.2007р. У порушення умов вказаного договору, договірні відносини виконані не були, відповідач не повернув фінансову допомогу у встановлений строк у повному об’ємі, відповідач повернув позивачу лише 330 000,00грн. Так станом на 01.01.2008р заборгованість за позивачем складає 70 000.00грн, що і стало підставою для звернення позивача з позовом у суд та нарахування пені.

Відповідач у судове засідання не з’явився, витребувані судом документи у тому числі відзив на позов не надав, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином: рекомендованою кореспонденцією.

Спір розглядається за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд встановив:

Суд вважає необхідним дотримуватися принципів судочинства, що встановлені ст. 129 Конституції України, нормами якої вказано, що основними засідками судочинства є зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тобто суд вважає потрібним застосувати принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а саме розглянути спір з урахуванням лише підстав позову, що вказані позивачем.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частина 1ст. 14 ЦК України передбачає, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає поняття зобов'язання та підстави його виникнення. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, виконаним|виробленого,справленого| належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст..525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між сторонами був укладений договір №1/42 від 05.01.2008р про надання поверненої безпроцентної фінансової допомоги, відповідно до п.1, якого кредитор – позивач надає, а заємник отримує у тимчасове користування поворотну безпроцентну фінансову допомогу у розмірі 400 000грн строком до 05.01.2006 року.

У виконання зобов'язань, узятих за вищенаведеним договором, позивач платіжним дорученням №60 від 05.01.2005 року перерахував відповідачу 400 000,00грн.

Відповідач у порушення умов договору не повернув фінансову допомогу у встановлений строк та у повному об’ємі. Так платіжними дорученнями № 1 від 04.01.2006р було повернено 200 000,00грн, №160 від 19.5.2006р – 50 000,00грн, №162 від 22.5.2006р – 50 000,00грн.

17 серпня 2006 року та 01.11.2006 року між сторонами були підписані акти звірки заборгованості, відповідно до яких на той час заборгованість відповідача складала 100 000,00грн.

Пізніше між сторонами була підписана додаткова угода №3 від 29.6.2007 року до договору, відповідно до якої строк повернення фінансової допомоги був продовжений до 10.10.2007року та встановлений графік повернення фінансової допомоги, відповідно до якого відповідач повертає грошові кошти не пізніше 31.7.2007 року у розмірі 30 000,00грн, не пізніше 31.8.2007року у розмірі 30 000,00грн, не пізніше 28.9.2007 року у розмірі 30 000,00грн та не пізніше 10.10.2007 року 10 000,00грн.

Платіжними дорученнями №363 від 14.8.2007року та №405 від 03.9.2007 року відповідачем було повернено що по 15 000,00грн.

Всього відповідачем було повернено позивачу 330 000,00грн фінансової допомоги та станом на 01.01.2008 року заборгованість відповідача перед позивачем склала 70 000,00грн, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України на відповідачі лежить обов'язок доведення виконання зобов'язань, або необґрунтованості позовних вимог, тоді як він такі в суд не представив .

Вимога про стягнення заборгованості у розмірі 70 000,00грн., обґрунтована, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення основного боргу позивачем заявлена вимога про стягнення пені у розмірі 14 378грн.08коп за період з жовтня по грудень 2007 року, яка належить стягненню лише частково виходячи з наступного.

Угода по забезпеченню виконання зобов'язання здійснюється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Сторони в договорі передбачили відповідальність відповідача за порушення строків повернення фінансової допомоги. Так, пунктом 5 договору визначено, що у випадку несвоєчасного повернення фінансової допомоги, заємник виплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми договору за кожний день прострочення, а також відшкодовує збитки пов’язані з порушенням строків повернення грошових коштів.

Але, ч.3ст.549 ЦК України визначає, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тому стягненню підлягає пеня у розмірі 2 516грн.17коп, нарахована від суми невчасно виконаного грошового зобов’язання, а не від суми договору.

У частині стягнення 11 861грн91коп пені відмовити.

Витрати по оплаті держмита, інформаційно-технічних послуг судового процесу відносяться на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

За згодою представника позивача в засіданні суду оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене та підписане 23.6.2008р.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.49,75,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Колективного підприємства «Юг–Мет-03» (95000,м.Сімферополь, вул. Гоголя ,б.23. кв.60; 95493,м.Сімферополь, вул. Монтажна, 10) на користь ТОВ «Промислово – фінансова компанія «Прометей» (83037, м. Донецьк, вул. Газети «Комсомолець Донбасу», 43а; 83086,м.Донецьк, вул.Ф.Зайцева, 46а) 70 000,00грн. боргу, 2 516грн.17коп. пені, 725грн.16коп. держмита, 101грн.41коп. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3. У частині стягнення 11 861грн91 коп пені відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.