ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2008 р. Справа № 52/143-08

вх. № 5720/4-52

Суддя господарського суду Білоусова Я.О.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Юрченко І.М., за довіреністю № 206/10 від 29.12.2007р.; відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", м. Київ

до Первомайського ДП "Хімпром", м. Первомайський

про стягнення 15134,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача 15134,32 грн. заборгованості, з яких 10686,40 грн. - основна сума заборгованості, 1611,06 грн. - пеня, 2481,13 грн. - сума інфляційних, 355,73 грн. - 3% річних, що утворилася на підставі договору оренди індивідуально визначеного майна № 17/04-920 від 29.09.2004 року. Позов обгрунтовано невиконанням відповідачем своїх зобов"язань за договором.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, через канцелярію суду надав заяву про уточнення позовних вимог (вх.12356), в якій зазначив, що прохання стягнути з відповідача на користь позивача основний борг за поставлений природний газ в сумі 10686,40 грн. є технічною опискою, і просить стягнути на користь позивача заборгованість, що виникла за договором оренди транспортних засобів у сумі 10686,40 грн.

Відповідач в судове засідання свого повноважного представника не направив, але через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву (вх. 12178), в якому визнав основну суму боргу, інфляційні та річні, щодо стягнення з відповідача пені просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 19.08.2008 року суд попередив сторони про те, що у разі неявки сторони в судове засідання суд має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне:

29 вересня 2004р. між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди транспортних засобів № 17/04-920, відповідно до пункту 1.1. якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування автотранспортні засоби згідно з додатком № 1 до цього договору, що знаходиться на балансі ДК "Газ України", залишкова вартість якого станом на 31.08.2004р. згідно бугалтерського обліку складає 35604,19 грн. і відобраається в акті приймання-передачі майна (додаток № 2).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що орендна плата визначається на підставі бугалтерських даних щодо вартості майна і становить за перший (базовий) місяць оренди суму 890,10 грн.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством і становить за перший (базовий) місяць оренди 178,02 грн. на місяць.

Загальна сума орендної плати за перший місяць оренди визначена у розмірі 1068,12 грн.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендна плата перераховується позивачу щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним.

Однак, в порушення умов договору відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов"язання, відмовився від виконання обов"язків, покладених на нього умовами договору, не сплатив у визначений договором строк порядку та розмірі орегдну плату, внаслідок чого на момент звернення позивача з позовною заявою у відповідача утворилась заборгованість в сумі 10686,40 грн., яка до цього часу не погашена.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких підстав суд вважає вимогу позивача про стягнення 10383,40 грн. основного боргу обгрунтованою та підлягаючою задоволенню.

Правові наслідки порушення зобов’язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору; сплата неустойки.

Пунктом 9.2., 9.3. договору за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань була встановлена відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи дату оплати на протязі календарного року, що передує моменту звернення за вимогою, претензією, позовом.

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача 1611,06 грн. пені, що утворилася за період з 24.07.2007р. по 23.07.2008р.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зазначено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства;

- не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

24 травня 2005 року ухвалою господарського суду Харківської області по справі № Б-39/57-05 було порушено справу про банкрутство щодо Первомайського ДП "Хімпром" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 1611,06 грн. пені необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Пунктом 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов"язання у вигляді стягнення трьох процентів річних від простроченої суми. Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав прийнятий на себе обов"язок по оплаті в термін, встановлений договором позовні вимоги в частині стягнення тьох процентів річних у сумі 355,73 грн. відповідають діючому законодавству України, та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, тому позовні вимоги в сумі 2481,13 грн. інфляційних обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у разі часткового задоволення позову, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційне-технічне забезпечення покладаються на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Первомайського державного підприємства "Хімпром" (64104, Харківська область, м. Первомайський, р/р 2133 в Філії першого Укр. Мжнар. банку м. Харків, МФО 350385, ) на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонарної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, Шевченківський район, вул. Шолуденка, 1, р/р 14 в ГОУ ПІБ України, МФО 300012, ) 10686,40 грн. основного боргу, 2481,13 грн. інфляційних, 355,73 грн. річних, 135,24 грн. державного мита та 105,44 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення пені у розмірі 1611,06грн. у задоволенні позову відмовити.

Суддя Білоусова Я.О.

Повний текст рішення підписано 05.09.2008р.

Справа № 52/143-08