донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

02.07.2008 р.
справа №25/19пд

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

не з"явився,

від відповідача:
від третьої особи:

Митрофанова В.С., директор,  не з"явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю
"Алеся" м.Харцизьк

На ухвалу господарського суду
про перегляд рішення за ново виявленими обставинами

Донецької області

від

21.08.2007 року

по справі

№25/19пд

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агенство з питань економічної та політичної
беспеки" м.Донецьк

до  за участю третьої особи

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алеся" м.Харцизьк Приватного нотаріуса ОСОБА_1.

про

визнання недійсним договору
купівлі  - продажу № 5880 від
18.12.2006р.

В С Т А Н О В
И В:

Ухвалою господарського суду
Донецької області від 21.08.07р. у справі № 25/19пд  відмовлено у задоволенні заяви про перегляд
за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Донецької області від
19.04.07 року у справі № 25/19пд про відмову в задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю „Агентство з питань економічної та політичної
безпеки” до товариства з обмеженою відповідальністю „Алеся” про визнання
недійсним договору купівлі-продажу № 5880 від 18.12.06 року.

Ухвала суду мотивована тим , що
передбачені законом підстави для перегляду Рішення за нововиявленими
обставинами -відсутні, оскільки заява про перегляд подана неповноважною особою,
до того ж, суду не надано доказів існування у справі нововиявлених обставин,
які існували на момент розгляду справи та не були на той момент відомі
заявникові.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою
, відповідач по справі, Товариство з обмеженою відповідальністю  «Алеся»м.Харцизьк  , звернулось з апеляційною скаргою про
скасування ухвали господарського суду Донецької області від 21.08.07р. по
справі № 25/19пд.

В обґрунтування заявлених вимог
відповідач посилається на те , що суд першої інтенції неправомірно в взяв до
уваги факт наявності повноважень директора ТОВ «Алеся»ОСОБА_2., оскільки
рішенням апеляційного суду Донецької області від 09.10.06р. визнані недійсними
та скасовані рішення зборів учасників товариства від 28.01.04р. та 22.03.04р.,
якими ОСОБА_2. було звільнено з посади директора та виключено зі складу
учасників товариства.

Крім того , відповідач посилається
на те , що в мотивувальній частині рішення Харцизького міського суду від
16.03.07р.  було встановлено , що
ОСОБА_2була та є учасником та директором
ТОВ «Алеся»і відповідно , правомірно володіє документацією , печаткою,
штампом, основними та оборотними засобами ТОВ «Алеся». При цьому , відповідач
вважає , що це і є ново виявленими обставинами , які мають суттєве значення для
вирішення даної справи.

Постановою  Донецького апеляційного господарського
суду  від 31.10.2007р. у справі №
25/19пд  Апеляційну скаргу задоволено ,
Ухвалу господарського суду Донецької області від 21.08.2007р. по справі
№25/19пд скасовано, Рішення господарського суду Донецької області від
19.04.2007р. по справі №25/19пд скасовано та позов задоволено повністю.

Постановою  Вищого господарського суду  України від 22.04.08р. у справі № 25/19пд
касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого
підприємства "Алеся" задоволено частково. Постанову Донецького
апеляційного господарського суду від 31.10.2007р. у справі № 25/19пд
господарського суду Донецької області скасовано. Справу передано  на новий розгляд до Донецького апеляційного
господарського суду.

Донецьким апеляційним господарським
судом справа прийнята до розгляду.

Позивач , Товариство з обмеженою
відповідальністю «Агенство з питань
економічної та політичної
безпеки»м.Донецьк  , відзиву на
апеляційну скаргу не представив. Представник позивача в судове засідання не
з?явився , поважних причин нез'явлення суду не повідомлено. Про час та місце
розгляду апеляційної скарги сторони були сповіщені належним чином.

Третя особа , Приватний нотаріус
ОСОБА_1. , відзиву на апеляційну скаргу не представила, в листі № 35 від
22.05.08р. повідомила , що раніше вже було надано копію спірного договору та
документів на підставі яких він був посвідчений 18.12.06р. за реєстром № 5880.
Просить розглянути справи за її відсутністю. В нинішнє судове засідання третя
особа не з?явилась.

Зважаючи  на неповідомлення позивачем поважних причин
нез'явлення його представників до суду, достатність наданих сторонами доказів
та керуючись ст.75 Господарського процесуального кодексу України -  справа розглядається  за наявними в ній  матеріалами.

Згідно зі ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість
рішення  місцевого господарського суду у
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення повноважних представників сторін , що присутні в засіданні
суду , судова колегія встановила наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агентство з питань економічної та політичної
безпеки" звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Алеся" про визнання недійсним договору
купівлі-продажу нерухомого  майна
(магазина "Алеся", розташованого за адресою м. Харцизьк, вул.
Шалімова, Центральний ринок") від 18.12.2006р., як укладеного внаслідок
помилки, посилаючись при цьому в якості правового обґрунтування  на статтю 230 Цивільного кодексу України;
також позивач просив визнати недійсним та скасувати протокол № 5 зборів
учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Алеся" від
12.12.2006р. (в подальшому в цій частині позовні вимоги було зменшено).

Рішенням господарського суду
Донецької області від 19.04.2007р. (судді: Мезєнцев Є.І. -головуючий, Бойко
І.А., Плотніцький Б.Д.) у позові відмовлено повністю.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 21.05.2007 року (судді: Кулебякін О.С. -головуючий,
Волков Р.В., Запорощенко М.Д.) рішення місцевого господарського суду залишено
без змін з мотивів відсутності передбачених законодавством підстав для визнання
договору купівлі-продажу недійсним за статтею 230 Цивільного кодексу України.

26.07.2007 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "Алеся" звернувся до господарського суду
Донецької області зі заявою (підписаною в якості директора ОСОБА_2.) про
перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду, посилаючись,
як на нововиявлену обставину, на факти, встановлені рішенням Харцизького
міського суду від 16.03.2007р. у справі за позовом ОСОБА_3.,ОСОБА_4., ОСОБА_5.
до ТОВ "Алеся", ОСОБА_2. про витребування установчих та фінансових
документів, печатки, штампу, основних та оборотних засобів ТОВ
"Алеся".

Перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки,
заслухавши пояснення та доводи повноважних представників сторін , колегія
суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про
обґрунтованість апеляційної скарги, та не відповідність оскарженого судового
акта зі справи вимогам чинного законодавства з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 112
Господарського процесуального кодексу України господарський суд  може
переглянути  прийняте   ним
судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими
обставинами, що мають істотне значення
для  справи  і  не  могли
бути  відомі заявникові.

Згідно зі ст. 113 Господарського
процесуального кодексу України судове рішення
господарського  суду може бути
переглянуто за нововиявленими
обставинами  за заявою сторони,
поданням прокурора не  пізніше  двох
місяців  з  дня встановлення обставин, що стали підставою
для перегляду судового рішення.

За своєю юридичною суттю
нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку
спростовують факти, які було  покладено в
основу судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи ,
рішення господарського суду від 19.04.07р.
мотивоване тим , що Рішенням апеляційного суду Донецької області від
09.10.06 року у справі № 22-7158/2006 визнано недійсними та скасовано рішення
зборів учасників Фірми від 28.01.04 року та від 22.03.04 року, громадянку
ОСОБА_2. поновлено в правах учасника Фірми.

Судом зауважено , що рішенням
апеляційного суду Донецької області від 09.10.06 року у справі № 22-7158/2006
не поновлено ОСОБА_2. на посаді директора Фірми, а докази наявності іншого
судового рішення або принаймні трудового спору щодо поновлення ОСОБА_2. на
посаді директора Фірми, а також доказів укладення з ОСОБА_2. трудового договору
в порядку статті 21 КЗпП України після набрання законної сили рішенням
апеляційного суду Донецької області від 09.10.06 року у справі № 22-7158/2006
-суду не надано.

При цьому , у якості нововиявленої
обставини заявник посилається на рішення Харцизького міського суду від
16.03.2007р. у справі №2-526/2007р., яке набрало чинності 25.05.2007р. після
залишення без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області.

Вищевказаними судовими рішенням
було  встановлено , що ОСОБА_2була та є
учасником та директором ТОВ "Алеся", та  встановлено той факт, що громадянка
ОСОБА_2ніколи на законних підставах не була позбавлена прав учасника товариства
та директора товариства.

Відповідно до ч.4 ст.35 Господарського
процесуального кодексу України, рішення суду з цивільної справи, що набрало
чинності, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені
судом і мають значення для вирішення спору.

Пунктом 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику перегляду судами у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що
набрали законної сили від 27.02.1981 року за № 1 вказано, що не можуть бути
визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після
постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа,
яка брала участь у справі у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли
бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону.

Таким чином , судова колегія
вважає, що факт, встановлений рішенням Харцизського міського суду від
16.03.2007р., вже після  прийняття
господарським судом  рішення  від 19.04.07р.  є нововиявленою обставиною, яка має істотне
значення для справи. Ця обставина є підставою для перегляду рішення
господарського суду Донецької області від 19.04.2007р.

При цьому , слід зазначити , що ,
як вбачається з вищенаведеного ,  рішення
від 19.04.2007р. ґрунтується на підставах, спростованих нововиявленою
обставиною.

Як про це зазначено у Постанові
Вищого господарського суду України від 22.04.08р. у справі № 25/19пд ,  визначаючи істотність нововиявленої обставини
для вирішення спору, суду належить виходити з предмету та підстав поданого
первісного позову, та обставин, які підлягали встановленню для прийняття
законного та обґрунтованого рішення у справі.

Відтак , як вбачається з матеріалів
справи , позивач звернувся до господарського суду  з позовом про визнання недійсним договору
купівлі-позову на підставі статті 230 Цивільного кодексу України, тобто, як
правочину, вчиненого внаслідок обману. При цьому , позивач посилається на те ,
що  спірний договір з боку відповідача
був підписаний не уповноваженою особою ОСОБА_4. , оскільки  рішення загальних зборів учасників
товариства  від 28.01.04р. , відповідно
до якого останню було призначено директором відповідача , було визнано
неправомірним та скасовано  судовим
Рішенням яке набуло законної сили
09.10.06р.

Відповідно до положень ст. 230
Цивільного кодексу України , правочин визнається судом недійсним, якщо одна із
сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають
істотне значення (щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких
властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість
використання за цільовим призначенням).

Під обманом законодавець має на
увазі як активну поведінку сторони правочину , яка проявляється в запереченні
обставин , так і пасивну поведінку, яка полягає в тому , що особа замовчує
існування істотних обставин. Визначальною ознакою обману є умисні дії сторони
правочину. Поряд з цим , необхідною умовою для визнання правочину недійсним є
також те, щоб приховувані ( шляхом заперечень чи замовчування) обставини могли
перешкодити  вчиненню правочину, якби
інша особа дізналась  про їх існування.

Таким чином , позивач вважає , що
на момент укладення спірного договоруОСОБА_4.
не мала повноваження директора ТОВ «Алеся»та не мала права  підпису. Крім того , позивач посилається на
те , що від нього був прихований той факт , що на момент укладення спірного
договору  станом на 18.12.06р. існувала
заборона на відчуження Відповідачем магазину «Алеся», розташованого за адресою:
м. Харцизьк , вул. Шалімова , Центральний ринок.

Тобто , однією з підстав для
визнання договору недійсним позивач вважає те, що на час укладання договору
діяла заборона відчуження майна, встановлена Харцизським міським судом
09.11.2006р.

Як вбачається з матеріалів справи
,  ухвалою від 09.11.2006р. у справі
№2-з-48/06 Харцизський міський суд заборонив ТОВ "Алеся" вчиняти дії,
спрямовані на відчуження майна-магазину ТОВ "Алеся" (а.с.12 т.1).
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 16.01.2007р. названа ухвала
міського суду залишена без зміни (а.с.96-97 т.1).

Таким чином ,  на час укладання спірного договору
18.12.2006р. існувала заборона на відчуження спірного майна, про що , як
вбачається з вищевказаних судових актів , було відомо представникам ТОВ
«Алеся», зокрема ОСОБА_2таОСОБА_4., які були присутні в судових засіданнях.

За таких обставин , відповідач , як
продавець за спірним договором не мав право відчужувати майно, оскільки його
право продажу було обмежено судовим актом Харцизського міського суду. Частина 1
ст.23 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно
та їх обмежень" встановлює, що однією з підстав обмеження речових прав на
нерухоме майно є ухвала суду про забезпечення позову.

Відповідно до ст.655 Цивільного
кодексу  України за договором
купівлі-продажу продавець передає майно покупцю, а ст.657 цього Кодексу  встановлює, що в даному випадку договір
відчуження нерухомості повинен бути нотаріально посвідчен.

Згідно з п.47 Інструкції "Про
порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" договори про
відчуження майна посвідчуються нотаріусом після перевірки відсутності заборони
на відчуження або арешту. За наявності заборони встановленою судом, нотаріус не
мав підстав для посвідчення договору.

Як вбачається з наданих третьою
особою , приватним нотаріусом ОСОБА_1., копій документів на підставі яких нею було
посвідчено спірний договір купівлі-продажу та пояснень  № 15 від 28.03.07р. , на момент укладання
правочину , були відсутні підстави  для
відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Однак , відповідно до положень п.
9,10 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України , ухвала  про
забезпечення  позову  виконується
негайно  в порядку,  встановленому
для  виконання  судових
рішень.   Оскарження ухвали про
забезпечення позову не  зупиняє  її виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Таким чином , ТОВ «Алеся»в
особіОСОБА_4. навмисно замовчувала існування вищенаведених обставин , які
судова колегія вважає такими , що
перешкоджають вчиненню  правочину.

За таких обставин, названа обставина
є підставою для визнання договору купівлі-продажу недійсним в порядку ст.. 230
Цивільного кодексу України.

Стосовно визначення повноважної
особи , яка б мала право підпису спірного договору, судова колегія вважає
необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ст.92 Цивільного
кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов"язків через
свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Згідно з положеннями п.8.11.
Статуту позивача управління поточною діяльністю товариства здійснюється
виконавчим органом-директором. Пункт 8.16. Статуту встановлює, що директор має
право без довіреності виконувати дії від імені товариства.

Вивчивши  матеріали даної справи та судові акти по
іншим судовим справам які стосуються повноважень якОСОБА_4.  так і ОСОБА_2., судова колегія дійшла до
висновку про те , що  спірний договір від
імені ТОВ "Алеся" підписаний особою, яка не  мала будь-яких повноважень на представництво
від імені цього товариства.

Відповідно  до положень ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України в апеляційній
інстанції  справи  переглядаються за правилами розгляду цих
справ у першій інстанції з урахуванням
особливостей, передбачених у цьому розділі.

Апеляційний господарський   суд,
переглядаючи   рішення   в апеляційному порядку,  користується правами,  наданими суду першої інстанції.

Положеннями ч. 2 ст. 83
Господарського процесуального кодексу України
передбачено , що  Господарський
суд, приймаючи рішення, має право, зокрема , виходити за межі позовних вимог,  якщо
це  необхідно  для захисту
прав  і  законних
інтересів  позивачів або третіх
осіб з самостійними вимогами на предмет
спору  і  про
це  є  клопотання заінтересованої сторони.

В даному випадку , з урахуванням
усного клопотання заявника , судова колегія
вважає можливим та  необхідним ,
скористатися наданим їй правом передбаченим
вищенаведеною нормою
Господарського процесуального кодексу України .

Згідно з положеннями ст. 203
Цивільного кодексу України, зміст
правочину  не може суперечити
цьому Кодексу,  іншим актам  цивільного
законодавства,  а   також
моральним   засадам суспільства.

Особа,  яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення  учасника
правочину  має  бути
вільним   і відповідати його
внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх,  неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до п.п. 1,3 ст. 215
Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є  недодержання
в  момент вчинення  правочину
стороною  (сторонами) вимог,  які встановлені частинами першою - третьою,  п'ятою та
шостою  статті  203
цього Кодексу.

Якщо  недійсність
правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша
заінтересована  особа  заперечує
його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

З урахуванням вищевикладеного ,
судова колегія вважає , що   договір
купівлі-продажу нерухомого  майна
(магазина "Алеся", розташованого за адресою м. Харцизьк, вул. Шалімова,
Центральний ринок") від 18.12.2006р. за
№ 5880, повинен бути визнаний недійсним
відповідно до вимог ст.ст.203,215 Цивільного кодексу України

Таким чином, апеляційний суд дійшов
висновку, що вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу є
обґрунтованою і підлягає задоволенню, ухвала господарського суду прийнята з
неповним з'ясуванням обставин справи , що мають значення , висновки , викладені
в ухвалі місцевого господарського суду , не відповідають обставинам справи, а
мотиви , з яких надана заява про перевірку ухвали є підставою для її
скасування.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати з оплати державного мита та
інформаційно-технічних послуг покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99 , 101,103,
104, 106 , 112, 113, 114 Господарського процесуального кодексу України ,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю  «Алеся»м.Харцизьк  на ухвалу
господарського суду Донецької області від 21.08.2007р. у справі №25/19пд
-задовольнити.

Ухвалу  господарського суду Донецької області від
21.08.2007р. у справі №25/19пд
-скасувати.

Рішення господарського суду
Донецької області від 19.04.2007р. по справі №25/19пд скасувати.

Задовольнити в повному обсязі  позовні вимоги  Товариства з обмеженою відповідальністю
«Агенство з питань  економічної та
політичної  безпеки»м.Донецьк до
Товариства з обмеженою відповідальністю
«Алеся»м.Харцизьк  за участю
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору  Приватного нотаріуса ОСОБА_1. про визнання
недійсним договір купівлі-продажу № 5880 від 18.12.06р.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу  від 18.12.06р.  магазину
«Алеся», район центрального  ринку,
що розташований за адресою: м.Харцизьк , вул. Шалімого , б/н  загальною площею 200,60кв.м., який був
укладений між  Товариством з обмеженою
відповідальністю  «Алеся»м.Харцизьк   та Товариством з обмеженою відповідальністю
«Агенство з питань  економічної та
політичної  безпеки»м.Донецьк.

Судові витрати покласти на
відповідача .

Доручити Господарському суду
Донецької області  видати відповідні
накази.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого
господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний
господарський суд.

Результати розгляду апеляційної
скарги оголошенні в судовому засіданні.

Повний текст постанови підписаний 02.07.08р.

Головуючий

Судді: