ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"30"
травня 2008 р.
Справа №19/1850-А

за
позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1
м.Красилів

до
Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції м. Хмельницький

про
визнання протиправними дій працівників Хмельницької МР ДПІ щодо вилучення майна
та зобов'язання повернути вилучене майно

Суддя  Розізнана І.В.                    Секретар судового засідання
Степчук Т.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - приватний підприємець;

ОСОБА_2 - за довіреністю від
27.03.08р.;

від відповідача: не з'явився

З
перервами в судовому засіданні.

У
судовому засіданні згідно ч. 3 ст. 160 КАСУ оголошено вступну і резолютивну
частини постанови.

СУТЬ
СПОРУ: позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій
працівників Хмельницької МДПІ щодо вилучення майна, зазначеного у протоколі
огляду від 13 березня 2008 року, що знаходиться у приватній власності позивача
та зобов'язання відповідача повернути вилучене майно.

Позивач
та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримують та просять
суд їх задовольнити.

В
судовому засіданні 15.05.08р. позивачем подано додаткове обгрунтування позовних
вимог, в якому позивач зазначає, що відповідачем порушено вимоги п. 24 ст. 11
Закону України „Про міліцію” щодо оформлення направлення на огляд приміщень, а
саме направлення затверджені не керівником податкового органу, а керівником
управління податкової міліції та надано особі, яка є працівником іншого органу
податкової служби; у направленні не зазначено вид перевірки, дата закінчення,
не скріплено печаткою податкової міліції.

Повноважний
представник відповідача в попередньому судовому засіданні проти позову
заперечував, оскільки вважає, що відсутні правові підстави для задоволення
позовних вимог, як в частині визнання протиправними дій, так і в частині
зобов'язання повернути вилучене майно, яке фактично знаходиться у позивача,
тому просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідач
вважає, що огляд та вилучення побутової техніки приміщення магазину „Імпульс”
проведено працівниками відділу податкової міліції Хмельницької МДПІ на підставі
постанови Хмельницького міськрайонного суду з дотриманням Конституції України,
законів України, інших нормативних актів, норм поведінки державного службовця і
відповідає всім вимогам щодо контролю за додержанням податкового законодавства
суб'єктами підприємницької діяльності. Постанова про відмову в порушенні
кримінальної справи відносно позивача від 17 березня 2008р. була в той же день
направлена на його адресу, листом за № 734/10/20-32/10 від 12.05.08р позивача
повідомлено про зняття заборони з реалізації описаного товару з дати винесення
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи.

Окрім
того, відповідач зазначає, що направлення на перевірку № 6 від 06.03.2008р.
підписане керівником податкової міліції Хмельницької області, скріплене
печаткою податкового органу та відповідає вимогам Законів України „Про державну
податкову службу в Україні” та „Про міліцію”.

Розглядом
матеріалів справи встановлено:

3
березня 2008 року Хмельницьким міськрайонним судом винесено постанову, якою
надано дозвіл працівникам відділу податкової міліції Хмельницької МДПІ провести
огляд приміщення магазину „Імпульс”, розташованого в м. Красилові по вул.
Грушевського, 82 А/1, який належить приватному підприємцю ОСОБА_1 та вилучити
зразки побутової техніки, яка реалізується в цьому магазині і документів, що
підтверджують її походження.

13
березня 2008 року працівниками Хмельницької МДПІ, на підставі постанови Хмельницького
міськрайонного суду від 03.03.2008р., було проведено огляд приміщення магазину
„Імпульс”, що знаходиться за адресою: вул. Грушевського, 82А/1, м. Красилів,
про що складено протокол огляду від 13.03.08р.

Під
час проведення огляду працівниками Хмельницької МДПІ було здійснено вилучення
товарів, зазначених у протоколі огляду від 13 березня 2008 року, які були
передані на відповідальне зберігання позивачу.

17
березня 2008 року начальником відділення БНОПТ ВПМ Хмельницької МДПІ відмовлено
в порушенні кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст. 212 КК
України відносно громадянина -приватного підприємця ОСОБА_1

Відповідач
листом вих. № 734/10/20-32/10 від 12.05.08р повідомив позивача про зняття
заборони з реалізації описаного товару з дати винесення постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи.

Позивач
звернувся з позовом до господарського суду, оскільки вважає, що відповідачем
порушені його права, передбачені ч. 4 ст. 41 Конституції України, оскільки
відповідач провів огляд приміщення та вилучення товару з порушенням вимог ст.
22 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, ст. 11 Закону
України „Про міліцію”, ст.ст. 177,178, 190,191 КПК України.

Аналізуючи
надані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Відповідно
до ст. 19 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” №509-ХІІ від
04.12.1990р., податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по
боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів
державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового
законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та
охоронну функції. Завданнями податкової міліції є запобігання злочинам та іншим
правопорушенням у сфері оподаткування, їх розкриття, розслідування та
провадження у справах про адміністративні правопорушення, тощо.

Згідно
п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”
податкова міліція, зокрема, проводить дізнання та досудове (попереднє) слідство
в межах своєї компетенції.

Частиною
1 статті 103 Кримінально-процесуального кодексу України (КПК України) на органи
дізнання покладається вжиття необхідних оперативно-розшукових заходів з метою
виявлення ознак злочину і осіб, що його вчинили. Відповідно до ст. 101 КПК
України  до органів дізнання відноситься
також і податкова міліція. Крім цього відповідно до п.п. „а” п. 15 ст. 11
Закону України „Про міліцію”, дія якого поширюється і на органи податкової
міліції, працівники податкової міліції мають право входити безперешкодно у
будь-який час доби на територію і в приміщення підприємств, установ і
організацій, в тому числі митниці, та оглядати їх з метою припинення злочинів,
переслідування осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, при стихійному лихові та
інших надзвичайних обставинах.

Відповідно
до абз. 3 п. 24 ст. 11 Закону України „Про міліцію” працівники податкової
міліції мають право за рішенням суду в присутності понятих та керівників
підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, щодо яких проводиться
перевірка, витребувати і вилучати оригінали документів, що свідчать про
правопорушення, зразки сировини і продукції.

Втім,
судом приймається до уваги, що нормами Кримінально-процесуального кодексу
України (ст. 110), передбачено, що дії і постанови органів дізнання можуть бути
оскаржені прокуророві. В разі надходження скарги прокурор зобов'язаний
розглянути її протягом десяти днів і рішення по скарзі повідомити скаржникові.
Дії і постанови органів дізнання можуть бути оскаржені до суду. Скарги на дії і
постанови органів дізнання розглядаються судом першої інстанції при
попередньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не
передбачено цим Кодексом.

Відповідно
до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів
адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до
Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та
апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за
правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

У
вiдповiдностi до ст.ст.1, 21 ГПК України сторонами в судовому процесi
-позивачами і відповідачами можуть бути підприємства, установи, організації,
iншi юридичні особи ( у тому числі іноземні ), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної діяльності і в установленому
порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Враховуючи
те, що позивачем оскаржуються дії працівників Хмельницької МДПІ щодо вилучення
майна, а згідно ст. 12 ГПК України, даний спір не підвідомчий господарським
судам, суд вважає за необхідне, провадження у справі в частині визнання
протиправними дій працівників Хмельницької МРДПІ щодо вилучення майна закрити
на підставі п. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України,
оскільки спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Вирішуючи
спір про зобов'язання відповідача повернути вилучене майно, судом приймається
до уваги наступне.

На
підставі постанови Хмельницького міськрайонного суду від 03.03.2008р., 13
березня 2008 року працівниками Хмельницької МДПІ було проведено огляд
приміщення магазину „Імпульс”, що знаходиться за адресою: вул. Грушевського,
82А/1, м. Красилів. Під час проведення огляду працівниками Хмельницької МДПІ
було здійснено вилучення товарів, зазначених у протоколі огляду від 13 березня
2008 року, та передано їх на відповідальне зберігання позивачу.

Як
вбачається з письмових доказів, досліджених в судовому засіданні, зокрема, з
супровідного листа (№734/10/20-32/10 від 12.05.2008р.), направленого позивачу
14.05.08р. (фіскальний чек від 14.05.08р. № 6915), позивача повідомлено про
зняття заборони з реалізації описаного товару з дати винесення постанови про
відмову в порушенні кримінальної справи відносно позивача.

Враховуючи
те, що під час вирішення спору в суді позивача було повідомлено про зняття
заборони на реалізацію товару, описаного та вилученого, згідно протоколу огляду
від 13.03.08р., з 17.03.08р. (з дати винесення постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи), неправомірними є вимоги позивача про
зобов'язання відповідача повернути вилучене майно, оскільки дане майно не
вибувало з володіння позивача, тому в позові у цій частині необхідно відмовити.

Керуючись
ст.ст. 4, 14, 69-71, 86, 104, п. 1 ст. 157, ст.ст. 158 - 163, 167, 254 - 259,
п.п. 3, 6, 7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У
позові Приватного підприємця ОСОБА_1м. Красилів до Хмельницької міжрайонної
державної податкової інспекції м. Хмельницький про зобов'язання повернути
вилучене майно відмовити.

Провадження
у справі в частині позовних вимог Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Красилів до
Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції м. Хмельницький про визнання
протиправними дій працівників Хмельницької МР ДПІ щодо вилучення майна закрити.

Згідно
ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають
право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява
про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення,
апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Подаються до апеляційного адміністративного суду через суд першої
інстанції.

Згідно
ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя
І.В. Розізнана

Постанова складена у
повному обсязі і підписана 03.06.08р.

Віддруковано 3  примірн. 1 -до справи, 2 - позивачу, 3,
відповідачу,