ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2008 р.

№ 20/460-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І. –головуючого,

Короткевича О.Є.,

Мамонтової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ЗАТ "Криворізький завод гірничого обладнання"

на постанову

Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.05.2007

у справі

господарського суду

№ 20/460-07

Дніпропетровської області

за позовом

ТОВ "Аттомо-Торгівельний Дім"

до

ЗАТ "Криворізький завод гірничого обладнання"

про

стягнення 48 241,60 грн.,

з участю представників сторін:

ТОВ "Аттомо-Торгівельний Дім" - Гордієнко С.О. (директор),

ЗАТ "Криворізький завод гірничого обладнання" –Ботвіненко Р.А. (дов. від 03.01.08);

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2007 року позивач –ТОВ "Аттомо-Торгівельний Дім" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача - ЗАТ "Криворізький завод гірничого обладнання" 48 241,60 грн., з який 36 375,20 грн. основний борг - вартість неоплаченого товару, 2 648,11 грн. пені, 7 442,23 грн. інфляційних втрат та 1 776,06 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2008 року (суддя Пархоменко Н.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з ЗАТ "Криворізький завод гірничого обладнання" на корить ТОВ "Аттомо-Торгівельний Дім" 36 375,20 грн. основного боргу, 325,88 грн. 3% річних, 2 582,61 грн. інфляційних втрат, а також витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.05.2008 (колегія суддів у складі: Науменко І.М. –головуючий, Білецька Л.М., Голяшкін О.В.) рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2008 залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що відповідач за поставлений товар розрахувався частково, наявність заборгованості підтверджено належними доказами, на яку відповідно до вимог законодавства та положень договору нараховані 3% річних та інфляційні втрати. В позові про стягнення пені відмовлено з посиланням на п. 4 ст. 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, оскільки вимоги щодо стягнення пені, нарахованої в період дії мораторію, задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями ЗАТ "Криворізький завод гірничого обладнання" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та постанову господарських судів в частині стягнення основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат. Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ТОВ "Аттомо-Торгівельний Дім" в повному обсязі. В обрунтування посилається на порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, а також неповний розгляд всіх обставин справи.

Заявою від 05.09.2008 № 016-4963/1 ЗАТ "Криворізький завод гірничого обладнання" уточнило вимоги касаційної скарги, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції від 26.05.2008 та рішення господарського суду першої інстанції від 21.02.2008, справу передати на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

ТОВ "Аттомо-Торгівельний Дім" у відзиві на касаційну скаргу вказує, що оскаржувані судові рішення є законними, обґрунтованими, об'єктивними і справедливими, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Заслухавши суддю –доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 20.04.2006 між ТОВ "Аттомо-Торгівельний Дім" (постачальник) та ЗАТ "Криворізький завод гірничого обладнання" (покупець) укладено договір поставки № 273, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцеві товар, а покупець –прийняти та оплатити товар. Номенклатура, якість, кількість, ціна та умови поставки товару визначені у специфікаціях, які є від'ємною частиною договору (а.с. 9-11, 13-18 т. 1).

23.12.2005 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору № 273, якою строк дії договору було продовжено до 31.03.2006 (а.с. 12 т.1).

Ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На виконання договору позивач поставив, а відповідач прийняв у власність товар, відповідно до видаткових накладних № 340 від 06.12.2005, № 356 від 23.12.2005, № 15 від 25.01.2006, № 21 від 01.02.2006, № 23 від 02.02.3006, № 29 від 07.02.2006, № 52 від 22.02.2006, № 53 від 22.02.2006 на загальну суму 45672,00 грн. (а.с. 19-26 т.1), що також підтверджується довіреностями на отримання матеріальних цінностей (а.с. 27-30 т.1).

ЗАТ "Криворізький завод гірничого обладнання" за поставлений товар розрахувався частково в сумі 9296,80 грн., заборгованість склала 36 375,20 грн., доказів сплати заборгованості суду не надано.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми.

На підставі зазначеного, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано стягнув з відповідача суму основної заборгованості, яка не була сплачена на час прийняття рішення у справі, та суму трьох процентів річних та суму втрат від інфляції, що нараховані за невиконання грошового зобов’язання.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення пені за період прострочення, нарахованої в період дії мораторію, місцевий господарський суд повно та всебічно дослідив всі суттєві обставини даної справи, правильно встановив і виходив з того, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2007 у справі № Б15/57-07 порушено провадження про банкрутство ЗАТ "Криворізький завод гірничого обладнання" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Частиною 4 ст. 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” передбачено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплат податків і зборів (обов’язковий платіж).

Доводи касаційної скарги про те, що мораторій не розповсюджується на поточну заборгованість, на увагу не заслуговуються, оскільки стаття 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яка регламентує положення щодо забезпечення вимог кредиторів і мораторію на задоволення вимог, не передбачає такого обмеження дії мораторію, як поточна заборгованість.

Вищевказана норма ст. 12 Закону визначає конкретний проміжок часу, протягом якого не нараховується неустойка та не застосовуються інші санкції, і цей проміжок часу лише відповідає строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, але ніяк не пов’язаний з його суттю, що розкривається в ст. 1 Закону про банкрутство. Тобто, боржник повинен виконувати зобов’язання, що виникли після введення мораторію, але за їх невиконання або неналежне виконання неустойка не нараховується, а інші санкції не застосовуються.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийняті судові рішення відповідають нормам чинного законодавства та підстав для його скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ЗАТ "Криворізький завод гірничого обладнання" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26 травня 2008 року у справі № 20/460-07 залишити без змін.

Головуючий М.І. Хандурін

Судді                                                                                  О.Є. Короткевич

О.М. Мамонтова