ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"23" червня 2008 р.

справа № 5020-7/170-5/261

За позовом:          Державного підприємства „Дельта-Лоцман”

(54001, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 27)

до відповідача:          Товариства з обмеженою відповідальністю „Рибфлот”

(99014, м. Севастополь, вул. Пролетарська, 33)

про          стягнення заборгованості за послуги служби регулювання руху суден в сумі 820,52 грн., пені в сумі 32,15 грн., штрафу в сумі 37,41 грн., а всього 890,08 грн.,

Суддя Євдокимов І.В.

Представники :

Позивач - Божнюк Свілтана Юріївна, представник, довіреність № 5 від 04.02.2008;

Відповідач –не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство „Дельта-Лоцман” звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Рибфлот” про стягнення заборгованості за послуги служби регулювання руху суден в сумі 820,52 грн., пені в сумі 32,15 грн., штрафу в сумі 37,41 грн., а всього 890,08 грн.

Ухвалою судді Ілюхіної Г.П. від 07.05.2008 порушено провадження по справі.

08.05.08 відповідач частково оплатив суму заборгованості у розмірі 820,57грн. (т.1, а.с. 127; т.2, а.с. 21).

Розпорядженням голови господарського суду міста Севастополя № 51 від 02.06.2008 справа 5020-7/170, яка знаходилася у провадженні судді Ілюхіної Г.П., у зв’язку з переводом до Севастопольського апеляційного адміністративного суду, передана до провадження судді Євдокимова І.В.

Ухвалою суду від 04.06.2008 справа прийнята до провадження суддею І.В. Євдокимовим.

В процесі розгляду справи 21.05.08, позивач уточнив позовні вимоги, та просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 410,04 грн., з яких: 335,66 грн. –основний борг, 74,38 грн. –пеня.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем належним чином не виконувались обов’язки щодо оплати наданих послуг.

Відповідач уточнені позовні вимоги не визнав, мотивуючі свої заперечення тим, що позивачем не надавались будь-які послуги, а тому він не має заборгованості перед позивачем.

Представник відповідача в судове засідання 23.06.2008 не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином (т.2, а.с.56).

Представник позивача наполягає на розгляді справи у відсутність представника відповідача.

Представнику позивача в судовому засіданні 23.06.2008 роз'яснені його процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Суд визнав можливим розглянути справу в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача, дослідивши надані позивачем докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рахунків за період з 29.12.2007 по 11.03.2008 Державним підприємством "Дельта-Лоцман" були надані послуги Служби регулювання руху суден (СРРС) з безпечного проходження морських шляхів суднами, які знаходились під агентуванням ТОВ „Рибфлот”.

Факт надання послуг підтверджується квитанціями СРРС в яких зазначено судновласника, назву судна, розміри судна, дату і час надання послуги.

Для сплати зазначених послуг Державним підприємством "Дельта-Лоцман" були виставлені рахунки, які надіслані поштою в адресу відповідача, що підтверджується копією реєстру поштових відправлень.

Замовивши послугу по радіозв’язку відповідач своїми діями прийняв обов’язковість надання послуг СРРС.

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином, у відповідача виникли зобов’язання у формі сплати грошових коштів позивачу на підставі правочину, укладеного відповідно до вищезгаданих статей.

Відповідно до статті 3 Кодексу торговельного мореплавства України у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов'язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства. Плата за послуги агентських організацій всіх форм власності встановлюється Міністерством транспорту України за погодженням з Міністерством економіки України.

Наказом Міністерства транспорту та зв’язку України № 29 від 04.02.1998 було створено Державне підприємство „Дельта-лоцман”, на яке було покладено функції з надання послуг з лоцманського проведення судне та регулювання руху суден за рахунок зборів за послуги лоцманських служб і служб регулювання руху суден.

Відповідно до ст. 106 Кодексу торговельного мореплавства України із суден, що користуються послугами державних морських лоцманів, справляється лоцманський збір, порядок справлення і розмір якого встановлюються Міністерством транспорту України за погодженням з Міністерством економіки України.

Так, наказом Міністерства транспорту України від 27 червня 1996 року № 214, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 24 липня 1996 року за № 374/1399 затверджені збори і плати за послуги, що надаються суднам у морських торговельних портах України, в тому числі лоцманський збір та збір за користування послугами служби регулювання руху суден.

Позивач, в період з 29.11.2007 по 11.03.2008 надав відповідачу послуги Служби регулювання руху суден (СРРС) на загальну суму 820,52 грн.

Твердження відповідача про те, що між сторонами не було укладеного договору, а тому позивачем послуги надані не були, та таким чином, відповідача не має заборгованості перед позивачем, судом до уваги не приймається на підставі того, що в процесі розгляду справи відповідачем було здійсненне часткове погашення суми боргу, та на день розгляду справи у суді заборгованість відповідача перед позивачем складає 335,66 грн.

Таким чином, відповідач підтвердив свої господарські відносини з позивачем.

Згідно положень статті 193 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Позивачем нарахована пеня в розмірі 74,38 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 410,04 грн., з яких: 335,66 грн. –основний борг, 74,38 грн. –пеня.

Така ж сама позиція викладена у постанові Севастопольського апеляційного господарського суду від 07.04.2008 по справі № 20-11/468.

Керуючись ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на відповідача витрати по сплаті державного мита в сумі 102,00 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 49, 75, 82 –85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Рибфлот”           (99014, м. Севастополь, вул. Пролетарська, 33, , відомостей про наявність поточних рахунків в установах банків немає) на користь Державного підприємства „Дельта-лоцман” (54001, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 27, , п/р 0238 в МФ ВАТ „Кредитпромбанк”, МФО 326007) заборгованість в розмірі 410,04 грн., з яких: 335,66 грн. –основний борг, 74,38 грн. –пеня, витрати по сплаті державного мита в розмірі 102,00 грн., тавитрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.В. Євдокимов

Рішення оформлено

згідно з вимогами

ст. 84 ГПК України

та підписано

25.06.2008

Розсилка:

1.          ДП „Дельта-Лоцман” (54001, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 27)

2.          ТОВ „Рибфлот”          (99014, м. Севастополь, вул. Пролетарська, 33)

3.          Справа

4.          наряд