ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.08.08 Справа №28/142/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Коробка Н.Д. судді Коробка Н.Д. , Колодій Н.А. , Яценко О.М.

при секретарі: Акімовій Т.М.

За участю:

представника позивача: Козак Т.В., дов. № 191 від 21.09.2007 р.;

Вахначова Є.М. ,дов. № 187 від 15.04.2008 р.

представника відповідача: Лєбєдєв О.С., дов. № ВКК 453787 від 16.05.2008 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція”, м. Енергодар Запорізької області

на рішення господарського суду Запорізької області від 19.05.2008 р. у справі № 28/142/08

про стягнення 225.682,23 грн.

Встановив:

20.03.2008 р. відкрите акціонерне товариство “Запоріжжяобленерго” в особі Кам’янсько - Дніпровського району електричних мереж, м. Кам’янка - Дніпровська Запорізької області, (далі - позивач) звернулось в господарський суд Запорізької області з позовом до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція”, м. Енергодар Запорізької області, (далі - відповідач) про стягнення 225.682,23 грн. основного боргу за договором на постачання електричної енергії № 42 від 20.03.2001 р.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.05.2008 р. у справі № 28/142/08 (суддя Яцун О.В.) позовні вимоги задоволені, з відповідача на користь позивача стягнуто 225.682,23 грн. заборгованості за спожиту у вересні, жовтні, листопаді 2007 р. активну електроенергію, 2.256,82 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Рішення суду мотивовано наступним.

Правовідносини сторін були врегульовані договором на постачання електричної енергії № 42 від 20.03.2001 р., за умовами якого позивач протягом вересня - листопада 2007 р. постачав відповідачу електричну енергію. На момент розгляду спору в суді першої інстанції відповідач взяті на себе зобов’язання за договором належним чином не виконав, в повному обсязі вартість спожитої електроенергії не сплатив, внаслідок чого у нього виникла перед позивачем заборгованість. Суд першої інстанції визнав позовні вимоги щодо стягнення основного боргу обґрунтованими, документально підтвердженими і такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Запорізького апеляційного господарського суду, просить суд рішення господарського суду Запорізької області від 19.05.2008 р. у справі № 28/142/08 скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач стверджує, що судом першої інстанції безпідставно і незаконно задоволені вимоги позивача, які арифметично розраховані на підставі виставлених позивачем рахунків без обґрунтування таких рахунків належними документами первинного обліку. Також відповідач зазначає, що за спірний період ним здійснено оплату в сумі більшій, ніж існує заборгованість, що може вважатися формою передплати за споживання електроенергії в майбутніх періодах.

Апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду на 07.08.2008 року о 16-30 год.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що обсяг спожитої електроенергії і розрахунок вартості проводиться ним на підставі Актів про складення балансу електроенергії за спірний період, які підписані уповноваженими особами сторін і скріплені печатками. Під час розгляду спору в суді першої інстанції відповідач не надав суду жодних доказів, які підтверджують неправомірність позовних вимог. За казаних обставин просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розпорядженням Першого заступника Голови Запорізького апеляційного господарського суду № 1453 від 06.08.2008 року справа № 28/142/08 передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий: Коробка Н.Д., судді: Колодій Н.А., Яценко О.М.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

За клопотанням представників сторін судовий процес вівся без застосування засобів технічного забезпечення. За їх згодою в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи і апеляційної скарги, взявши до уваги доводи представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

20.03.2001 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір на постачання електричної енергії № 42 (надалі – Договір), згідно з умовами якого позивач зобов’язався постачати електроенергію як різновид товарної продукції відповідачу згідно з визначеними йому цим Договором умовами та обсягами постачання електроенергії відповідно до режимів споживання за тарифами, які розраховуються в порядку, встановленому НКРЕ України.

Відповідно до п. 3.1 Договору відповідач зобов’язався оплачувати на розподільчий рахунок позивача повну вартість всієї спожитої в розрахунковий період електричної енергії на підставі виставлених споживачу рахунків (платіжних вимог-доручень) в термін 5 діб з моменту одержання платіжного документу позивача.

Згідно з п. 3.2 Договору для визначення обсягів спожитої електроенергії за розрахунковий період споживач зобов’язується до 1 числа щомісячно знімати та 2 числа до 14-00 годин надавати за встановленою згідно з додатком 1 формою звіт до позивача з показаннями розрахункових приладів за всіма точками обліку, у тому числі показаннями приладів обліку транзиту електроенергії для субспоживачів.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що плата за споживання електричної енергії вноситься відповідачем до уповноваженого банку на розподільчий рахунок позивача. Оплата може бути здійснена споживачем самостійно виходячи з очікуваного споживання, в порядку передплати до кінця розрахункового періоду, що передує розрахунковому. За підсумками розрахункового періоду оплата здійснюється відповідачем за рахунками та (або) платіжними вимогами-дорученнями, які виставляються і надсилаються йому позивачем. Сума платежу визначається виходячи із даних звіту про спожиту електроенергію згідно додатку 1 і одержаних у відповідному розрахунковому періоді платежів.

Відповідно до додатку № 6 до Договору сторони обумовили перелік місць установки електролічильників і використання тарифів, за якими здійснюється розрахунок за поставлену електроенергію.

Відповідно до пункту 1.2 Правил використання електроенергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996 р. № 28 (далі - Правила), основний споживач - споживач електричної енергії або власник електричних мереж, який передає частину електроенергії своїми технологічними електричними мережами субспоживачам. Субспоживачем в свою чергу, є споживач, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж основного споживача.

До технологічних електричних мереж відповідача приєднані субспоживачі, які на підставі окремих укладених договорів на поставку електроенергії споживають через зазначені мережі електроенергію та самостійно здійснюють розрахунки за спожиту електроенергію з позивачем.

Відповідно до пункту 6.23.1 Правил якщо точка продажу електричної енергії субспоживачу встановлена на межі балансової належності суміжних електроустановок, які належать за ознакою права власності основному споживачу та електропередавальній організації або іншому споживачу: для визначення обсягу електричної енергії, спожитої основним споживачем, обсяг втрат електричної енергії, пов'язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, віднімається від різниці між обсягом електричної енергії, що надійшла в електричні мережі основного споживача, та обсягом електричної енергії, відданої в електричні мережі субспоживача (субспоживачів).

Кожний субспоживач за результатами розрахункового періоду звітує постачальнику електроенергії про обсяг спожитої ним електроенергії, показання розрахункових приладів обліку відображає в актах, звітах, рапортах про спожиту електроенергію (копії містяться в матеріалах справи, т.т. 2 - 7). Цей обсяг електроенергії і є тією сумарною кількістю електроенергії, яка за результатами розрахункового періоду віднімається від загального обсягу електроенергії, вираженого в показаннях розрахункових приладів обліку електроенергії, відображених в Актах про складення балансу електроенергії, отриманої від позивача, які щомісячно направляються відповідачем позивачу.

На підставі вищезазначеного Додатку № 6 до Договору сторонами визначені тарифні групи, відповідно до яких позивач визначає вартість спожитої відповідачем електроенергії. Тарифні групи застосовуються наступним чином:

1) підстанція “Радуга” – тарифна група № 1 (промисловість).

2) підстанція “Водозабор” – тарифна група № 1 (промисловість)

3) підстанція “Луч” – тарифна група № 9 (населений пункт).

У вересні 2007 р. відповідачем було спожито 1795640 кВт.ч., на підставі чого 05.10.2007р. відповідачу за спожиту у вересні 2007р. електричну енергію було виставлено рахунок №8285 на суму 561.957,49грн., який відповідач відповідно до відмітки на поштовому повідомлені отримав 08.10.2007р.

Разом з тим, відповідач за спожиту у вересні електричну енергію здійснив наступні платежі: 18.09.2007р. – 350.000,00 грн.; 20.09.2007 – 100.000,00 грн.; 22.10.2007р. – 15.954,52 грн., на загальну суму 465.954,92 грн.

Сума несплачена відповідачем за спожиту у вересні 2007р. електроенергію складає –96.002,56 грн.

У жовтні 2007р. відповідачем було спожито 2192426 к.Вт., на підставі чого 06.11.2007р. відповідачу за спожиту у жовтні 2007р. електроенергію було виставлено рахунок № 8731 на суму 696.559,17 грн., який споживач відповідно до відмітки на поштовому повідомлені отримав 08.11.2007р.

Разом з тим, відповідач за спожиту у жовтні електричну енергію здійснив наступні платежі: 14.10.2007р. – 150.000,00 грн., 300.000,00 грн., 29.11.2007р. – 144.082,52 грн., 152,59 грн., 2.721,12 грн., 884,26 грн., 59,98 грн., 36,72 грн., на загальну суму 597.937,18коп.

Сума несплачена відповідачем за спожиту у жовтні 2007р. електроенергію складає –98.622,00 грн.

У листопаді 2007р. відповідачем було спожито 2665824к.Вт.ч., на підставі чого 06.12.2007р. відповідачу за спожиту у листопаді 2007р. електроенергію було виставлено рахунок № 9659 на суму 837.428,10 грн., який споживач відповідно до відмітки на поштовому повідомлені отримав 10.12.2007р.

Разом з тим, відповідач за спожиту електричну енергію в листопаді 2007р. здійснив наступні платежі: 27.11.2007 р. – 100.000,00 грн., 400.000,00 грн.; 13.12.2007р. – 155.070,96 грн.; 14.12.2007р. –150.000,00 грн., 1.026,88 грн., 39,90 грн., 169,07 грн.. 63,61 грн., на загальну суму – 806.370,42 грн.

Сума несплачена відповідачем за спожиту у листопаді 2007 р. електроенергію складає – 31.057,67 грн.

На виконання умов договору позивач у період з вересня по листопад 2007р. здійснив поставку відповідачу електроенергії в об’ємі 6.653.890кВт.ч.

За спожиту електроенергію відповідачем за зазначений період до сплати було виставлено рахунків на загальну суму – 2.095.944грн.75коп.

Як свідчать матеріали справи, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов’язань щодо оплати спожитої електричної енергії у визначені Договором строки на момент подання позову до суду у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 225.682,23 грн.

Відповідач не надав суду доказів належного виконання зобов’язання щодо сплати отриманої електроенергії.

Стягнення з відповідача на користь позивача 225.682,23 грн. основного боргу за Договором стало предметом спору у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 99 та 101 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Як свідчать матеріали справи, заборгованість відповідача перед позивачем за період з вересня по листопад 2007 р. складає 225.682,23 грн.

Доказів погашення зазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

Отже, господарський суд першої інстанції правомірно встановив, що позовні вимоги в частині стягнення 225.682,23 грн. основного боргу є обґрунтованими і підлягають стягненню.

Твердження відповідача про те, що Акти про складення балансу електроенергії, отриманої від позивача, за спірний період не можуть вважатися належними доказами споживання відповідачем електроенергії, не приймається колегією суддів до уваги з огляду на наступне. Вказаний документ містить місця встановлення електролічильників, за якими проводяться розрахунки за поставлену електроенергію, які, згідно з Додатком № 6 до Договору, були узгоджені сторонами. Слід також зазначити, що зазначений документ направляється самим відповідачем, містить підписи уповноважених осіб сторін, печатки підприємств сторін, ці Акти підтверджує споживання за розрахунковий період електроенергії згідно з показаннями розрахункових приладів обліку.

У відповідності до пункту 3.12 Правил у разі, якщо до технологічних електричних мереж основного споживача приєднані електроустановки інших суб'єктів господарювання, власників мереж тощо, розрахунковий облік має бути організований основним споживачем таким чином, щоб забезпечити складення балансу електричної енергії у власних технологічних електричних мережах для проведення комерційних розрахунків.

У зв’язку з вищевикладеним, порушення або неправильного застосування норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не вбачається, підстави для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 89, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція”, м. Енергодар Запорізької області, залишити без задоволення, рішення господарського суду Запорізької області від 19.05.2008 р. у справі № 28/142/08 – без змін.

Головуючий суддя Коробка Н.Д.

судді Коробка Н.Д.

Колодій Н.А. Яценко О.М.