ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2008 Справа № 8/279-АП-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Хом'якової В.В. при секретарі Шульженко Г. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом прокурора Білозерського району Херсонської області в особі Державної податкової інспекції у Білозерському районі Херсонської області

до державного підприємства дослідного господарства "Копані"

про стягнення 280920 грн. 00 коп.

за участю представників сторін :

прокурор - Мяло Н.В. посв. №1 від 09.01.07 р.

від позивача - зав. юр. сек. Байк Н.В. дов. №2/10/10-007 від 08.01.08 р.; ГДПРІ Досенко Л.І.дов. № 3267/10/10-007 від 06.06.08 р.

від відповідача - предстаник Курохтін А.В. дов. від 20.05.08 р.

Прокурор Білозерського району Херсонської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Білозерському районі Херсонської області з позовом про стягнення з ДП „Дослідне господарство „Копані” Інституту землеробства південного регіону Української академії аграрних наук 280920 грн. заборгованості по податку з доходів фізичних осіб за період 2004 р. –2007 р. Прокурор та представник позивача судовому засіданні підтримали позов.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якій заперечує проти позову, посилаючись на те, що станом на 01.01.04 заборгованість з податку з доходів фізичних осіб в сумі 119 113грн. виникла внаслідок виплати зарплати в натуральній формі, а також форс-мажорних обставин 2002-2004 рр. У Вищому господарському суді знаходиться на розгляді спір про списання 56794 грн. заборгованості цього періоду. Сума боргу, зазначена в позові, відрізняється від суми утриманого податку за податковою звітністю підприємства –форма № 1 ДФ. Відповідач вважає, що податкова інспекція та прокурор не обґрунтували документально розмір заборгованості посиланням на первинні бухгалтерські та податкові документи. Також відповідач вважає, що прокурором при поданні позову порушений річний термін звернення до адміністративного суду, який передбачено ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, що є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову. Податкова інспекція знала про неповне перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб із звітів –ф. 1ДФ. та перевірок діяльності підприємства. Задоволенню може підлягати сума за останній 2007 рік та 1 квартал 2008 року в розмірі 69053 грн., стягнення якої відповідач просить відстрочити на один рік до отримання врожаю. Інша заборгованість буде погашена в добровільному порядку.

Представник відповідача наполягає на частковому задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, прокурора, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Державне підприємство дослідне господарство „Копані” Інституту землеробства Південного регіону УААН є юридичною особою, здійснює виплати фізичним особам у формі зарплати та орендної плати. Згідно з пп. 1.15 ст. 1 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” № 889-1У від 22.05.03 (далі –Закон № 889) на відповідача покладено обов”язок нараховувати, утримувати та сплачувати податок з доходів фізичних осіб до бюджету, вести податковий облік і подавати податкову звітність. Щоквартально відповідач подає до податкового органу розрахунок на протязі 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного кварталу. Відповідно до статті 2 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" платниками податку з доходів фізичних осіб є резиденти, які отримують як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи, та нерезиденти, які отримують доходи з джерелом їх походження з території України. Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є працедавець , який виплачує такі доходи на користь платника , зокрема особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету оподатковуваних доходів з джерелом їх походження з України - податковий агент (пп. 17.1 ст. 17 Закону N 889). В даному випадку платники цього податку –працівники позивача, звільнені від обов'язку подавати до податкового органу податкову декларацію, розрахунок, замість них позивач подає до ДПІ звітність - податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків, і сум утриманого з них податку за формою № 1ДФ.

Пунктом 20.2 ст. 20 Закону N 889 визначено осіб, які несуть відповідальність за порушення норм цього закону. Так, фінансово відповідальними за порушеннями норм Закону N 889 є такі особи:

при порушенні нарахування, утримання та сплати до бюджету податку з доходів платника податків, що здійснюються особами, визначеними податковими агентами, - такі особи;

при порушенні правил сплати податку з чистого річного оподатковуваного доходу платника податку - такий платник податку.

Прокурором наданий розрахунок ціни позову, з якого вбачається, що борг по даному податку станом на 01.01.2008 склав 280920 грн. Ні прокурор, ні позивач на вимогу суду не надав пояснень, за які звітні періоди виник борг, який є предметом спору. В якості доказу несвоєчасного перерахування податку з доходів фізичних осіб надані форми 1 ДФ, акти перевірок від 15 лютого 2006 року № 24/23-05460344 (за період діяльності 2004-2005 рр.), від 12 лютого 2008 року № 28/17-026/05460344 (перевірялась діяльність господарства за 2006 –9 місяців 2007 року), та дані головної книги господарства рах. 642 “Розрахунки з податку з доходів фізичних осіб” (додаток до акту перевірки від 12.02.08). ДПІ посилається на те, що останньою перевіркою встановлено, що станом на 01.01.2006 підприємством утримано та не перераховано податку 148 927,00 грн., протягом 2006 та 2007 років підприємством утримано 143 128,30 грн. та перераховано до бюджету протягом цього ж періоду 21 774,77 грн. Залишок утриманого та не перерахованого податку станом на 30.09.2008р. склав 270 280,53 грн. За 4-й квартал нараховано прибуткового податку з громадян в сумі 10639 грн. 47 коп. Таким чином, заборгованість підприємства по податку з доходів фізичних осіб станом на 01.01.2008 року склала 280 920,00 грн. (270 280,53 грн. +10 639,47 грн. = 280 920,00 грн.

Надані копії податкових розрахунків за ф. 1 ДФ не відповідають даним головної книги, задекларований в податкових розрахунках податок з фізичних осіб значно менший , ніж за даними бухгалтерського обліку. Разом з тим, заборгованості по зарплаті на підприємстві немає.

Порядок перерахування податку з доходів фізичних осіб визначено ст.8 Закону України ''Про податок з доходів фізичних осіб", що передбачає обов'язок податкового агента (юридичної чи фізичної особи), яка нараховує оподатковуваний дохід на користь платника податку утримує податок з такого доходу та перераховує його у бюджет під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою, то його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду. Представниками податкової інспекції зазначено, що під час останньої перевірки (акт від 12.02.2008) встановлено , що підприємством звіт за формою 1 ДФ заповнено з порушенням діючого законодавства, тому керуючись даними Головної книги рахунку №642 "Розрахунки по податку з доходів фізичних осіб" проведено перевірку повноти і своєчасності перерахування до бюджету утриманих сум податку з доходів фізичних осіб. ДПІ виявлено, що нарахований прибутковий податок з доходів громадян за 2006 рік складає 76338 грн., сплачено господарством до бюджету 13820 грн., заборгованість складає 62518 грн. За 2007 рік нараховано 80475 грн. прибуткового податку, сплачено 11000 грн., заборгованість складає 69475 грн. Усього за 2006-2007 рр. не перераховано до місцевого бюджету відповідачем 131993 грн. прибуткового податку з громадян.

Відповідач проти заборгованості не заперечує, але посилається на пропуск позивачем процесуальних строків для звернення із позовною заявою. Суд зазначає, що перебіг строків позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Про обставини сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб за 2006 рік та 9 місяців 2007 року податкова інспекція дізналась лише під час проведення перевірки податковим органом, результати якої зазначені в акті перевірки від 12.02.08. Раніш виявити будь-які порушення за даний період позивач не міг, оскільки картки особових рахунків даного податку податковим органом не ведуться, подання податкових декларацій чи розрахунків з даного платежу не передбачено, узгодження суми податкового зобов'язання з прибуткового податку не відбувається. Із цього випливає, що строк давності з вимогою про стягнення суми податку з доходів фізичних осіб за період 2006 року - 2007 року позивачем не пропущений, оскільки порушення було виявлено 12.02.08. Для стягнення заборгованості по податку з доходів фізичних осіб за період 2004-2005 рр. прокурором та позивачем дійсно пропущений термін звернення до суду, підстав для поновлення цього строку суд не вбачає. Про існування заборгованості 2004-2005 р. ДПІ було відомо раніше, що підтверджується актом перевірки від 15.02.06.

Посилання представників ДПІ на те, що для стягнення податкової заборгованості встановлено 1095 днів (ст. 15 Закону України “Про порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181, не приймаються до уваги, оскільки борг з податку з доходів фізичних осіб не є податковою заборгованістю в розумінні цього терміну, який визначено ст. 1 Закону № 2181. Оподаткування податком з доходів фізичних осіб не передбачає подання податкових декларацій з даного платежу, податковий розрахунок ф. № 1 ДФ не є декларацією, узгодження суми податкового зобов'язання з даного податку не відбувається, і картки особових рахунків зазначеного податку податковим органом не ведуться. Це свідчить, що заборгованість із сплати прибуткового податку не є ані узгодженою сумою податкового зобов'язання, ані податковим боргом. Термін “податкове зобов'язання” означає зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України; “податковий борг (недоїмка)” - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), узгоджене платником податків або встановлене судом , але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Приймаючи до уваги викладене, позов задовольняється в сумі 131993 грн. Враховуючи, що відповідач є сільськогосподарським підприємством. Доходи якого залежать від сезонного характеру виробництва, факт виникнення форс-мажорних обставин 2007 року, суд задовольняє клопотання відповідача про відстрочення виконання судового рішення до 1 листопада 2008 року.

Судові витрати відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст.94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково. Стягнути з Державного підприємства дослідного господарства "Копані" (Херсонська область, Білозерський район, село Петрівське, вул. Херсонська, , рахунок не вказано) до місцевого бюджету (на рахунок 0027, код платежу 11010100, одержувач Петрівська сільська рада, банк ГУДКУ в Херсонській області, код 24103748, МФО 852010) 62518 грн. податку з доходів фізичних осіб за 2006 р., 69475 грн. податку з доходів фізичних осіб за 2007 р.                     Відстрочити стягнення грошових коштів до першого листопада 2008 року.

2. В решті позовних вимог відмовити.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

4. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Хом'якова

Постанову складено у повному обсязі

та підписано 11.06.2008р.