ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"05"
травня 2008 р.
Справа №  10/1252а

Господарський суд Черкаської
області в складі головуючого судді Шумка В.В.,

при секретарі судового
засідання  Рикуновій Л.М.,  за участю прокурора Кучеренко О.І.,
представників сторін:

позивача    -
Поліщук Л.М., за дорученням,

відповідача - ОСОБА_2, за
дорученням,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси справу за позовом
першого заступника прокурора Черкаської області в інтересах держави в
особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті України

до приватного підприємця ОСОБА_1

про
стягнення 1700,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про стягнення
фінансових санкцій в розмірі 1700,00 грн., застосованих позивачем за порушення
відповідачем законодавства про автомобільний транспорт.

Прокурор, представник позивача
позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечив,
мотивуючи це тим, що правопорушення, за яке до нього застосовані санкції, не є
підставою для застосування фінансової санкції, а також тим, що на день подачі
цього позову до суду сплинув встановлений статтею 250 ГК України шестимісячний
строк застосування до нього фінансових санкцій.

Встановивши на підставі поданих
суду доказів обставини справи, заслухавши доводи прокурора, представників
сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких мотивів.

Здійснення прокурором
представництва інтересів держави в суді передбачено ст. 41 Конституції України,
Законом України „Про прокуратуру”, ст. 60 КАС України.

Засади організації та діяльності
автомобільного транспорту в Україні визначені Законом України „Про
автомобільний транспорт” №3492-ІV від 23.02.2006 р. (надалі „Закон” у
відмінках).

Згідно з ст. 5 Закону основним
завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту
є створення умов безпечного, якісного і ефективного перевезення пасажирів та
вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Система органів державного
регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту визначена ст. 6
Закону. Згідно з цією статтею загальне державне регулювання діяльності
автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до
своїх повноважень.

Вказаною нормою Закону встановлено
також, що у складі центрального органу виконавчої влади функціонує, зокрема,
урядовий орган державного управління з питань контролю на автотранспорті. Він
здійснює державний контроль за додержанням суб'єктами господарювання, які
проводять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про
автомобільний транспорт, норм та стандартів законодавчого регулювання сфери, що
визначають організацію перевезення пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом.

08.09.2004 р. Кабінет Міністрів
України прийняв постанову №1190 „Про утворення Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті”.

Цією ж постановою затверджено
Положення про Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті (надалі
„Положення” у відмінках).

Згідно з п. 1 Положення Головна
державна інспекція на автомобільному транспорті (Головавтотрансінспекція) є
урядовим органом державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті,
що діє у складі Мінтрансзв'язку і йому підпорядковується.

Згідно з п. 20 Положення
Головавтотрансінспекція є юридичною особою. Відповідно до покладених на неї
завдань, здійснює державний контроль за додержанням суб'єктами господарювання
вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів, що
регулюють організацію перевезення пасажирів і вантажів.

На виконання п. 8 Положення,
Міністерство транспорту та зв'язку України наказом  від 14.12.2005 року №888 затвердило Положення
про територіальні  органи Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті, зареєстроване в Міністерстві
юстиції України 28.12.2005 року за №1573/11853. Згідно п. 1 Положення,
територіальними органами Головавтотрансінспекції в областях є територіальні
управління, які являються територіальними структурними підрозділами
Головавтотрансінспекції без права юридичної особи.

Пунктом 4 цього Положення
встановлено, що основними завданнями територіальних управлінь
Головавтотрансінспекції у відповідному регіоні, визначено здійснення державного
контролю за дотриманням суб'єктами господарювання усіх форм власності вимог
нормативно-правових актів, стандартів і норм перевезення вантажів і пасажирів
автомобільним транспортом загального користування. Пунктом 5 Положення
встановлено, що територіальні управління Головавтотрансінспекції відповідно до
покладених на них завдань здійснюють державний контроль за суб'єктами
господарювання, які провадять діяльність автомобільного транспорту загального
користування, правил перевезень пасажирів
і вантажів дотриманням вимог нормативно-правових актів, стандартів і
норм, що регулюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Статтею 60 Закону України „Про
автомобільний транспорт” передбачено, що за
порушення законодавства  про
автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції у
вигляді штрафу. Накладати такі санкції від імені центрального органу виконавчої
влади з питань автомобільного транспорту уповноважені посадові особи урядового органу
державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті. Цією ж
статтею передбачено, що порядок стягнення у вигляді штрафу за порушення,
викладені у цій статті, та порядок оскарження і опротестування постанови по
справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 08.11.2006 року №1567 затверджено Порядок здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті (надалі „Порядок” у відмінках). Пунктом 3
Порядку передбачено, що одним з органів державного контролю на автомобільному
транспорті є Головавтотрансінспекція та її територіальні управління в областях.

Згідно з ст. 6 Закону, пунктом 4
вказаного Порядку, державний контроль автомобільних перевізників здійснюється
посадовими особами органу державного контролю (далі -посадові особи) шляхом
проведення, зокрема, рейдових перевірок.

Відповідач являється підприємцем,
який надає послуги з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом
загального користування. Це підтверджено копіями свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи -підприємця, ліцензії на право надання вказаних
послуг та не заперечується відповідачем.

За наслідками здійсненої посадовими
особами територіального управління Головавтотрансінспекції у Черкаській області
перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, було
виявлено, що автоперевізник ОСОБА_1 здійснював регулярні пасажирські
перевезення пасажирів за маршрутом без укладання відповідного договору, чим
порушив вимоги ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Це підтверджено копією акту № 007595 від 11.05.2007 року.

На підставі того, що в ході
розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт
встановлені підстави для застосування до відповідача фінансових санкцій,
керівником органу державного контролю - територіального управління
Головавтотрансінспекції в Черкаській області 02.07.2007 року прийнято постанову
№ 041512 про застосування до відповідача фінансової санкції в розмірі 1700,00
грн. Ця санкція застосована  згідно
статті 60 Закону.

Копія цієї постанови надіслана
суб'єкту господарювання (відповідачу по справі), згідно з пунктом 29 Порядку,
що не заперечується відповідачем.

За викладених обставин суд дійшов
висновку, що постанова про застосування до відповідача фінансової санкції в
розмірі  1700,00 грн.  прийнята посадовою особою уповноваженого  на те органу державного контролю, у порядку
та в строки встановлені чинним законодавством.

Відповідач, належно ознайомлений з
цією постановою.

Можливість оскарження постанови про
застосування фінансових санкцій передбачена п. 32 Порядку, згідно з яким скарга
на постанову про застосування фінансових санкцій може бути подана до вищого за
підпорядкуванням органу державного контролю. Скарга на постанову подається
протягом 10 днів після її винесення.

Передбачена можливість та порядок
поновлення цього строку у випадку його пропуску з поважних причин.

Згідно з п. 33 Порядку, надання в
установлений  строк скарги зупиняє
виконання постанови про застосування фінансової санкції до розгляду скарги по
суті.

Згідно з п. 34 Порядку під час
розгляду скарги на постанову перевіряється її законність і обґрунтованість.

Відповідач у встановлені порядку та
строк не оскаржив постанови про застосування до нього фінансових санкцій, не
вжив заходів щодо її скасування за нормами адміністративного судочинства.

За викладених обставин постанова №
041512 про застосування  до відповідача
фінансових санкцій  в розмірі 1700,00  грн. прийнята 02.07.2007 року є чинною на
час  розгляду цієї справи судом.

Згідно з п. 28 Порядку фінансова
санкція повинна бути перерахована суб'єктом господарювання на зазначений у
постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним
копії постанови про застосування фінансових санкцій, про що повідомляється
орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну
постанову.

Відповідач застосованої до нього
санкції у встановлений строк  не сплатив.

Згідно з ст. 2 Закону України „Про
державний бюджет  України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих актів України” надходження від санкцій
(штрафів, пені, тощо) що застосовуються за рішенням, зокрема, органів виконавчої
влади, а також за рішеннями суддів, прийнятими за зверненнями уповноважених
підрозділів органів виконавчої влади належить до доходів загального фонду
Державного бюджету України.

Несплата відповідачем застосованих
до нього уповноваженою особою органу виконавчої влади фінансової санкції спонукала
прокурора до подання цього позову до суду.

Клопотання відповідача про відмову
судом у задоволенні цього позову у зв'язку зі спливом встановленого  статтею 250 ГК України строку застосування
адміністративно-господарських санкцій задоволенню судом не підлягає з таких
мотивів.

Адміністративно-господарська
санкція, стягнення якої є предметом цього спору, застосована до відповідача
уповноваженою на те особою органу державного контролю у встановлений чинним
законодавством строк (постанова про застосування фінансових санкцій № 041512
від 02.07.2007 р.).

Позов прокурором подано згідно з
ст. 60 КАС України у строк, встановлений ст. 99
вказаного Кодексу. Предметом цього позову є стягнення судом фінансових
санкцій, застосованих до відповідача та ним не сплачених,  а не застосування судом цих санкцій.

Враховуючи викладене,
керуючись  ст. ст. 94, 161, 163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягти з приватного підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1,  код НОМЕР_1  :

- на користь держави 1700,00 грн.
фінансових санкцій, зарахувавши на рахунок №0002, код одержувача
22809222, код платежу : 23030300, банк : УДК в Черкаській області, одержувач :
ВДК в м. Черкаси, МФО 8540818 (штрафні санкції);

- в доход державного бюджету через
Уманську об'єднану державну податкову інспекцію
судовий збір в сумі 17,00 грн.

Виконавчі листи  видати.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного адміністративного суду в порядки та строки, встановлені
ст. 186 КАС України.

Суддя
В.В. Шумко

Повний текст постанови підписаний
08.05.2008 р.

Суддя
В.В. Шумко