ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"11" червня 2008 р. Справа № 14/265-АП-06

Господарський суд Херсонської області у складі колегії суддів: головуючого судді Закуріна М. К., суддів Клепай З.В. та АлександровоїЛ.І. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу

за позовом: Заступника прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі:

позивача-1 – Міністерства освіти та науки України,

позивача-2 –Управління освіти і науки Херсонської обласної державної адміністрації,

до:

відповідача-1–Фонду державного майна України,

відповідача-2–Відкритого акціонерного товариства „Херсонські комбайни”,

за участю:

3-ї особи без самостійних вимог на стороні позивача –Херсонського професійного машинобудівного ліцею,

3-ї особи без самостійних вимог на стороні відповідача-2 – Відкритого акціонерного товариства завод „Прибій”,

3-ї особи на стороні відповідача-2 – Приватне підприємство „Поліекспо”

представників:

прокуратури –М’яло Н.В. (прокурора відділу прокуратури Херсонської області),

позивача-1 – не прибув,

позивача-2 – не прибув,

відповідача-1 –не прибув,

відповідача-2 –Душина Д.А.,

3-ї особи-1 –Гаврилюка Ю.С.,

3-ї особи-2 –Долгополова О.В.,

3-ї особи-3 –не прибув,

про визнання недійсними наказів Фонду державного майна України: 1) від 9 листопада 1993 року про затвердження акту оцінки майна ВО „Херсонські комбайни” в частині включення навчального корпусу, майстерні, побутового комплексу, гуртожитку; 2) № 8-РПП від 11 березня 1994 року в частині включення в план приватизації названого майна; 3) та № 13-АТ від 11 березня 1994 року в частині включення зазначеного майна до статутного фонду ВАТ „Херсонські комбайни”,

в с т а н о в и в:

18 серпня 2006 року порушено провадження у даній справі за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. За результатами розгляду справи судом 16 жовтня 2006 року винесено постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено. Проте після апеляційного перегляду постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 25 січня 2007 року названа постанова суду від 16.10.2006 р. скасована, а справа направлена на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи була сформована колегія суддів у складі названих осіб, якою справа розглядалась в період з 29 березня 2007 року по даний час. В період розгляду провадження у справі зупинялось згідно до відповідних ухвал.

Поряд з викладеним судом встановлено, що до статутного фонду ВАТ „Херсонські комбайни” під час його акціонування включено майно ПТУ № 1 м. Херсона, яке в 1988 році на виконання розпорядження Ради Міністрів УРСР від 15.06.88 р. № 6819/96 передано на баланс ВО „Херсонський комбайновий завод ім. Г.І. Петровського” (правонаступником якого є назване акціонерне товариство).

Крім того, згідно до доручення Кабінету Міністрів України за № 7935/33 від 29.12.92 р., наданого Херсонській обласній державній адміністрації, останню зобов’язано передати приміщення ПТУ № 1 на баланс обласного управління освіти, але вказані заходи не здійснені.

Наказом Фонду державного майна України № 12-ДП від 12.04.93 р. видано дозвіл на приватизацію ВО „Херсонський комбайновий завод ім. Г.І. Петровського”, а в подальшому до статутного фонду акціонерного товариства ввійшло все майно ВО „Херсонський комбайновий завод ім. Г.І. Петровського”, яке знаходилось на його балансі на момент проведення оцінки вартості майна.

В той же час, за приписами постанови Кабінету Міністрів України № 689 від 01.09.93 р. Міністерство машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії зобов’язувалось забезпечити до 01.10.93 р. передачу з балансу ВО „Херсонський комбайновий завод ім. Г.І. Петровського” на баланс ПТУ № 1 м. Херсона навчального корпусу, майстерні, побутового комплексу, гуртожитку. Однак, зазначена вказівка в частині передачі майна на баланс ПТУ № 1 не виконана.

Згодом, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.03.94 № 153-Р прийнято рішенням про приватизацію майна ВО „Херсонський комбайновий завод ім. Г.І. Петровського”, а, в свою чергу, Фондом державного майна України 11.03.94 р. прийнято розпорядження № 8-РПП, яким затверджено план приватизації державного майна названого підприємства, і в той же день за результатами приватизації Фондом видано наказ № 13-АТ про перетворення державного виробничого об’єднання „Херсонський комбайновий завод ім. Г.І. Петровського” у відкрите акціонерне товариство у процесі його приватизації „Херсонські комбайни” та затверджено його статут.

Вказані накази і є предметом спору у даній справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор Херсонської області вказує на допущені порушення вимог статті 5 Закону України „Про приватизацію державного майна” та постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.93 № 689 „Про передачу на баланс професійних навчальних закладів будівель і споруд”, а саме комісією з приватизації необґрунтовано включено до переліку майна, що підлягає приватизації, навчальний корпус, майстерні, побутовий комплекс, гуртожиток ПТУ № 1 м. Херсона, що потягло за собою подальший продаж та зміну власника будівель учбового закладу.

Прокурор також зазначає, що при визначенні статутного фонду створеного відкритого акціонерного товариства шляхом включення до нього майна ПТУ № 1 м. Херсона, частку державного майна необґрунтовано та безкоштовно передано ВАТ „Херсонські комбайни”, чим порушені майнові права держави.

Порушення вказаних норм діючого законодавства, встановленого порядку приватизації, які спричинили порушення майнових прав держави, на думку прокурора, є підставою для визнання недійсними вказаний наказів Фонду державного майна України.

Водночас, представником ВАТ завод „Прибій” заявлено клопотання про закриття провадження у даній справі у зв’язку з непідвідомчістю даного спору адміністративним судам України. Зокрема, ним здійснені посилання на наявність спору про право на майно, яке, за позицією прокурора, належить державі, а тому безпідставно включено до статутного фонду ВАТ „Херсонські комбайни”.

Вирішуючи це клопотання судом зазначається наступне.

Безпосередньо визначення поняття „справа адміністративної юрисдикції” наведено у статті 3 КАС України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб’єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб’єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов’язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб’єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб’єктів, а ці суб’єкти відповідно зобов’язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб’єкта.

В той же час, у випадку, якщо суб’єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб’єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Крім цього, слід зазначити, що поняття „суб’єкт владних повноважень” визначено у статті 3 КАС України –це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб’єкта владних повноважень є здійснення цим суб’єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб’єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У випадку, якщо суб’єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій (щодо іншого суб’єкта, який є учасником спору), то такий суб’єкт не знаходиться „при здійсненні управлінських функцій”, та не має встановлених нормами КАС України необхідних ознак суб’єкта владних повноважень.

В той же час, за частиною 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший прядок судового вирішення.

Отже, спори про право на майно не мають ознак публічно-правових, оскільки носять характер цивільних, так як правовідносини, які стосуються права власності є цивільними, що слідує з положень статті 1 Цивільного кодексу України, за якою цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини. Водночас, за цією ж статтею до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні цивільне законодавство не застосовується.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 травня 2007 року при розгляді справи за позовом прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області, Державного комітету лісового господарства України, Дніпропетровського обласного правління лісового господарства до Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи, виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради та комунального підприємства „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації”.

Судом також констатується, що за змістом пункту 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам серед інших спорів підвідомчі справи щодо приватизації майна.

Аналогічна норма міститься в статті 30 Закону України „Про приватизацію державного майна”, зокрема за якою спори щодо приватизації державного майна, крім спорів, які виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції адміністративних судів, вирішуються господарським судом у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

В даному випадку спірні накази Фонду державного майна України стосуються саме приватизації державного майна.

За таких обставин, спір у даній справі відноситься до підвідомчості господарських судів в порядку ГПК України, а тому клопотання ВАТ завод „Прибій” підлягає задоволенню шляхом закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України, за яким суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 1 частини 1 статтею 157 КАС України,

у х в а л и в :

1.Провадження у справі закрити.

2.Роз’яснити прокурору та позивачам, що розгляд спорів про оскарження правових актів індивідуальної дії, які пов’язані з оспорюванням права на майно, віднесено до підвідомчості господарських судів в порядку Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.К. Закурін

суддя Клепай З.В.

суддя Александрова Л.І.