ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.08                                                                                 Справа № 2/84

позовом Донецького прокурора з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах в інтересах держави в особі

1 позивача Уповноваженого органу Державного департаменту України з питань виконання покарань, м. Київ

2 позивача Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області в особі Підприємства Західної виправної колонії № 97 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області, м. Макіївка Донецької області

до Державного підприємства «Донбасантрацит», м. Красний Луч Луганської області

про стягнення 46147 грн. 75 коп.

Суддя Седляр О.О.

при секретарі судового засідання Савенко В.Ю.,

за участю представників сторін:

від 1 позивача –Іваненко Л.М., дов. від 21.07.08 № 15/6992,

від 2 відповідача –не прибув (явка обов’язкова),

від відповідача –не прибув (явка обов’язкова),

прокурор –Дядіна Ю.В.

розглянувши матеріали справи,

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованість у сумі 46147 грн. 75 коп.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 23.06.08 № 1/454, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та приймаючи до уваги, що:

22 березня 2005 року між Підприємством Західної виправної колонії № 97 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області та ДВАТ «Шахта «Міусінська»( правонаступником якого є відповідач у справі) у справі про банкрутство ДВАТ «Шахта «Міусінська» №11/109б укладено мирову угоду, згідно п.1 якої заборгованість у розмірі 46147 грн. 75 коп. погашається по затвердженому судом графіку, починаючи виплату щомісячно з січня 2007 року у сумі 3845 грн. протягом 2007 року.

Згідно п. 6 укладеної мирової угоди сторони зазначили, що одностороння відмова від мирової угоди не допускається.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Листи позивача від 10.09.07 № 315/7403, від 02.11.07 № 315/9139, від 29.02.08 № 15/771 щодо виконання відповідачем зобов’язань за укладеної мировою угодою, останнім залишені без відповіді та задоволення, у зв’язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності суд вважає позовні вимоги до ІІ-го відповідача обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, в задоволенні позову до І-го відповідача слід відмовити з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між ДВАТ «Шахта «Міусінська», як боржником у справі про банкрутство №11/109б господарського суду Луганської області, та його кредиторами 22.03.05 була укладена мирова угода щодо розстрочення та відстрочення виконання зобов’язань.

Стороною вищезазначеної мирової угоди серед інших виступало Підприємство Західної виправної колонії № 97 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області. Заборгованість перед позивачем за умовами мирової угоди повинна погашатись частково грошовими коштами з виплатою, розстроченою до 31.12.07.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»/надалі –Закон/, під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредитором стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою сторін.

Відповідно до частини 4 статті 37 Закону, мирова угода має містити положення про: розміри, порядок і строки виконання зобов'язань боржника; відстрочку чи розстрочку або прощення (списання) боргів чи їх частини.

Як вбачається з вищенаведених норм, мирова угода у справі про банкрутство містить зобов’язання боржника перед кредиторами, і по своїй природі є угодою про припинення первісних зобов’язань та заміну їх новими зобов’язаннями.

Відповідно до частини 8 статті 39 Закону, у разі невиконання мирової угоди кредитори можуть пред'явити свої вимоги до боржника в обсязі, передбаченому цією мировою угодою. Отже, з наведеної норми Закону вбачається, що у кредитора за мировою угодою є право вимагати її виконання.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов‘язання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору.

Таким чином позовна сума підтверджена матеріалами справи та визнана відповідачем.

За таких обставин, позов підлягає до задоволення у повному обсязі з віднесенням судовихі витрат на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49,82,84,85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства «Донбасантрацит», м. Красний Луч Луганської області, вул. Косіора, буд. 10, код 32446546 на користь Підприємства Західної виправної колонії № 97 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області, м. Макіївка Донецької області, пр. Тореза, код 08679913 борг у сумі 46147 грн. 75 коп. , витрати по державному миту у сумі 461 грн. 48 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн., видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення: 28.07.08

Суддя О.О. Седляр