ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2008 р.

№ 37/07-07

Вищий господарський суду України в складі колегії

суддів:

Грейц К.В. –головуючого,

Бакуліної С.В.,

Глос О.І.,

розглянувши касаційну скаргу

НТУ "Харківський Політехнічний Інститут"

на постанову

від 19.02.2008

Харківського апеляційного господарського суду

у справі господарського суду Харківської області № 37/07-07

за позовом

НТУ "Харківський Політехнічний Інститут"

до

за участю

1. Харківської міської ради

2. ПП фірма "Антей"

Прокуратури м. Харкова

про

визнання недійсним договору оренди землі та зобов’язання приведення її у первісний стан

за участю представників:

- позивача

Коваленка Д.М.

- відповідача (2)

Краснікова П.І.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області вiд 14.11.2007 у справi №37/07-07 (суддя Доленчук Д.О.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського осуду від 19.02.2008 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Слюсарева Л.В., судді Білоконь Н.Д., Сіверін В.І.), позовні вимоги НТУ "Харківський полiтехнiчний Інститут" до Харківської міської ради, ПП фірма "Антей" про визнання недійсним укладеного між ними договору оренди землі вiд 06.11.2006, зобов’язання привести земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 79/1 у первісний стан шляхом знесення об’єкту незавершеного будівництва, відмовлено.

Рішення та постанова у справі мотивовані тим, що позивачем не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов'язує можливість визнання договору недійсним, а решта обставин не є підставами, відповідно до яких даний договір оренди землі може бути визнано недійсним.

НТУ "Харківський полiтехнiчний інститут", з рішенням та постановою у справі не згоден, в поданій касаційній скарзі просить їх скасувати та прийняти нове рішення, посилаючись на невірне застосування судами норм земельного законодавства та неврахування умов спірного договору, згідно яких договір оренди має бути розірвано в зв’язку з переходом права власності на нерухоме майно, розташоване на орендованій земельній ділянці, до іншої особи –підприємця Штефан О.М.

ПП фірма "Антей" у відзиві на касаційну скаргу проти її задоволення заперечує, посилаючись як на відсутність у позивача права на земельну ділянку за спірним договором оренди, так і на відсутність підстав для визнання договору недійсним.

Відповідно до розпорядження в.о. Голови судової палати Вищого господарського суду України від 15.05.2008 № 02-12.2/163 розгляд скарги у даній справі здійснюється у постійному складі колегії: головуючого судді Грейц К.В., суддів Бакуліної С.В., Глос О.І.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в постанові апеляційного та рішенні місцевого господарських судів, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що постановою виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих № 22 від 07.01.1948 Міністерству вищої освіти СРСР було передано територію студентського містечка "Гігант" з усіма будинками, розташованими на цій території.

Наказом Міністра вищої освіти СРСР № 1618 від 20.12.1949 студентське містечко "Гігант" передано на баланс НТУ "Харківський Політехнічний Інститут" (правопопередника позивача).

Посилаючись на зазначені документи як на підставу набуття права користування земельною ділянкою, позивач вимагає визнати недійсним договір вiд 06.11.2006 оренди землі, укладений між Харківською міською радою і ПП фірмою "Антей", та зобов’язати привести земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 79/1 у первісний стан шляхом знесення об’єкту незавершеного будівництва.

Відмовляючи в позові, суди попередніх інстанцій встановили, що право ПП фірми "Антей" користування на умовах оренди земельною ділянкою площею 0,0288 га по вул. Пушкінська, 79/1 в м. Харкові надано рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.11.2001 № 2244, пунктом 3.17 рішення Харківської міської ради № 231/03 від 19.11.2003, пунктом 189 рішення Харківської міської ради № 149/04 від 06.10.2004, пунктом 74 рішення Харківської міської ради №78/05 від 27.04.2005.

На виконання зазначених рішень між відповідачами у справі щорічно укладались договори оренди, останній з яких оспорюється позивачем, а саме договір від 06.11.2006, зареєстрований у Харківській філії ДП "Центр державного земельного кадастру відділу реєстрації земель" за №99, про надання ППФ "Антей" в строкове платне користування на умовах оренди земельної ділянки загальною площею 0,0288 га по вул. Пушкінській, 79/1 в м. Харкові для будівництва офісу з влаштуванням переходу до існуючої будівлі терміном до 01.04.2007 (але не пізніше прийняття об’єкту в експлуатацію).

Втім, судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач, в порушення вимог ст. 33 ГПК України не довів належними і допустимими доказами порушення будь-яких його прав на земельну ділянку, передану в оренду за спірним договором, адже, ні постанова виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих № 22 від 07.01.1948, ані наказ Міністра вищої освіти СРСР № 1618 від 20.12.1949 у розумінні норм земельного законодавства не є правовстановлюючими документами на право користування позивачем земельними ділянками взагалі і, зокрема, земельною ділянкою площею 0,0288 га по вул. Пушкінська, 79/1 в м. Харкові, наданою ППФ "Антей" в оренду, отже, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо відсутності у позивача права постійного користування вказаною земельною ділянкою, в зв’язку з чим відсутність такого права унеможливлює здійснення його судового захисту.

Колегія суддів зазначає, що предметом доказування у даній справі є наявність або відсутність обставин і підстав, з якими закон пов’язує визнання угоди недійсною та настання певних юридичних наслідків.

Так, за приписами ч. ч. 1, 2, 4 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину, який має вчинятись у формі, встановленій законом, не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, тобто, особи, які укладають угоду у встановленій законом формі, мають враховувати межі її дозволу і призначення в суспільстві, дотримуватись вимог цивільного законодавства та мати достатню дієздатність, не обмежену законом або установчими документами.

Відповідно до ст. 2І5 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною вимог, які встановлені, зокрема, частинами 1 - 3 ст. 203 цього Кодексу, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин), якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Під час розгляду справи судами встановлено, що спірний договір за формою і змістом відповідає вимогам земельного законодавства, в т.ч. Закону України "Про оренду землі", наявності обставин і підстав, з якими закон пов’язує визнання угоди недійсною, позивачем не доведено.

Крім того, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції з посиланням на приписи статті 35 Господарського процесуального кодексу України, постановою господарського суду Харківської області від 07.06.2007 по справі №АС-47/754-06, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2007, в задоволенні позовних вимог НТУ "Харківський Політехнічний Інститут" до Харківської міської ради, Виконкому Харківської міської ради, ППФ "Антей" про визнання недійсними рішення виконавчого комітету Харківської міської ради вiд 28.11.2001 № 2244, пункту 3.17 рішення Харківської міської ради № 231/03 від 19.11.2003, пункту 189 рішення Харківської міської ради № 149/04 від 06.10.2004, якими ППФ "Антей" надана в оренду земельна ділянка по вул. Пушкiнськiй, 79/1, відмовлено.

Посилання скаржника на перехід права власності на майно, збудоване на орендованій земельній ділянці по вул. Пушкiнськiй, 79/1 в м. Харкові, до іншої особи –підприємця Штефан О.М. не приймається до уваги колегії суддів, адже, ця обставина не є підставою для визнання спірного договору недійсним і не входить до предмету доказування у даній справі.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Інші доводи скаржника про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваної постанови зводяться до намагань надати перевагу його твердженням над встановленими судами попередніх інстанцій обставинами безпідставності і необґрунтованості позовних вимог, в зв’язку з чим підстав вважати висновки суду про відмову у їх задоволення такими, що суперечать чинному матеріальному та процесуальному законодавству або не відповідають йому, відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.02.2008 у справі господарського суду Харківської області № 37/07-07 залишити без змін.

Касаційну скаргу НТУ "Харківський Політехнічний Інститут" залишити без задоволення.

Головуючий суддя                               К.В.Грейц

Судді           С.В.Бакуліна

О.І.Глос