ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.08 Справа № 18/4/08

Суддя Носівець В.В.

за позовом приватного підприємства “ІВА”, 49033, м. Дніпропетровськ, вул. Гладкова, 35/14

до товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “САПСАН”, 69096, м.Запоріжжя, вул. Маршала Чуйкова, 24/88

про стягнення 7 814,80 грн.

Суддя Носівець В.В.

представники сторін:

Від позивача: Михайлов Д.В. –довіреність №05/06-1 від 05.06.2008 року

Від відповідача: не прибув

СУТНІСТЬ СПОРУ:

13.05.2008 року до господарського суду Запорізької області звернулось приватне підприємство “ІВА” із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “САПСАН” про стягнення 7 812,98 грн., у тому числі 4464,00 грн. - основного боргу, 772,95 грн. - витрат від інфляції, 76,03 грн. - 3% річних та 2500 грн. –збитки за юридичну допомогу, на підставі договору купівлі-продажу №18 від 12.07.2007 року, ст.ст. 193, 225 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 16.05.2008 року порушено провадження у справі №18/4/08, судове засідання призначено на 09.06.2008 року. Розгляд справи був відкладений на 03.07.2008року. Судове засідання закінчено 03.07.2008 року оголошенням вступної та резолютивної частин рішення.

Представник позивача в судовому засіданні 03.07.2008 року подав заяву про уточнення періоду позовних вимог, згідно якої періодом стягнення за видатковою накладною № 1-00000098 від 03.08.2007р., просить суд вважати з 07.11.2007 р. по 01.04.2008р., та за видатковою накладною № 1-00000103 від 10.08.2007 р. –з 10.08.2007р. по 01.04.2008р.

Крім того представник позивача уточнив розрахунок 3% річних, і просить стягнути з відповідача 3% річних від суми заборгованості за договором у розмірі 77,85 грн.

Заяви про уточнення позовних вимог відповідають вимогам ст. 22 ГПК України, не суперечать чинному законодавству України, приймаються судом до розгляду та задовольняються.

Судом розглядаються уточнені позовні вимоги.

Відповідач в судові засідання не прибув, належного представника не направив, відзив на позовну заяву не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Справа розглянута в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами та без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача суд,-

ВСТАНОВИВ:

12.07.2007р. між приватного підприємства “ІВА” (далі-позивач) та товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “САПСАН” (далі-відповідач) укладено договір купівлі-продажу №18 (надалі - Договір).

Відповідно до умов Договору, продавець (позивач у справі) зобов'язався передавати у власність покупця (відповідача у справі), а покупець зобов’язався приймати та оплачувати товари продовольчої та непродовольчої групи (надалі - товар) з метою їх подальшої реалізації кінцевим споживачам (п 1.1. цього Договору).

Найменування, кількість, ціна і загальна вартість товару зазначаються у видаткових накладних.... (п.2.1 Договору).

Згідно п.2.1. Договору оплата за товар здійснюється покупцем шляхом перерахування суми грошових коштів на рахунок продавця або шляхом готівкових розрахунків і дотриманням встановлених чинним законодавством вимог щодо їх проведення. Пункт 2.2 Договору встановлює, що оплата вартості товару за кожною видатковою накладною здійснюється шляхом попередньої оплати, або на момент поставки товару.

На виконання умов Договору позивачем передано у власність відповідачу товари продовольчої групи на загальну суму 18972,00 грн.

Факт поставки товару Позивачем та його отримання Відповідачем підтверджується видатковими накладними №1-00000084 від 12.07.2007р. на суму 2998,50 грн., №1-0000093 від 27.07.2007р. на суму 1458,00грн., №1-00000096 від 01.08.2007р. на суму 8213,00 грн., №1-00000098 від 03.08.2007р. на суму 2933,50 грн., №1-00000103 від 10.08.2007р. на суму 3370 грн.

Таким чином, позивач виконав умови Договору купівлі-продажу №18 від 12.07.2007р. належним чином та в повному обсязі.

Відповідач, в порушення умов п.2.2 Договору, товар прийняв, але не оплатив його вартість у строки встановлені Договором. Відповідачем сплачено за поставлений товар 14508грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 12.07.2007р. на суму 2950грн., від 15.08.2007р. на суму 1458 грн., від 27.08.2007р. на суму 4500грн., від 123.09.2007р. на суму 4100грн., від 07.11.2007р. на суму 1500 грн.

Судом встановлено, що на день звернення позивача до суду, відповідач має перед позивачем заборгованість у сумі 4464,00 грн. за видатковою накладною № 1-0000098 від 03.08.2007р. на суму 1094 грн. та за видатковою накладною №1-00000103 від 10.08.2007р. на суму 3370,00 грн., які не були сплачені у повному обсязі у встановлений Договором строк.

Оцінивши надані докази, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст.526 ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Факт порушення умов, визначених змістом зобов’язання, та факт несплати у визначений зобов’язанням термін поставленої продукції на суму 4464 грн. позивачем документально підтверджений в судовому засіданні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 4464 грн. основного боргу обґрунтована та підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення за період: за видатковою накладною №1-00000098 від 03.08.2007р. - з 07.11.2007р. по 01.04.2008р., та за видатковою накладною №1-00000103 від 10.08.2007 р. –з 10.08.2007р. по 01.04.2008р. в розмірі 772,95 грн., а також три проценти річних від простроченої суми за період: за видатковою накладною №1-00000098 від 03.08.2007р. - з 07.11.2007р. по 01.04.2008р., та за видатковою накладною №1-00000103 від 10.08.2007 р. –з 10.08.2007р. по 01.04.2008р. в розмірі 77,85 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача –збитки від інфляції складають 772,95 грн., три проценти річних від простроченої суми складають 77,85 грн.

Надані позивачем розрахунки збитків від інфляції та 3% річних є обґрунтованими, зважаючи на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків від інфляції в розмірі 772,95 грн. та 3% річних в розмірі 77,85 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача збитки у розмірі 2500,00 грн. за юридичну допомогу.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 2500 грн. збитків за юридичну допомогу суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.44 ГПК України до складу судових витрат, зокрема, входять витрати, пов’язані із оплатою послуг адвоката. Тобто, законодавчо встановлено, що відшкодовані у разі задоволення позовних вимог, можуть бути послуги адвоката.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

До матеріалів справи позивачем не надано ні договору про надання правової допомоги, ні платіжних документів на підтвердження наданих послуг, ні копій документів представника стосовно права займатися адвокатською діяльністю.

Крім того, в судовому засіданні адвокат участі не приймав.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 2500 грн. збитків за юридичну допомогу є необґрунтованими, не підтвердженими документально та такими, що не підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд відмовляє позивачу у стягненні з відповідача витрат, пов’язаних з оплатою послуг адвоката в сумі 2500,00 грн.

Судові витрати, покладаються на сторони пропорційно сумі задоволених позовних вимог, відповідно до статті 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “САПСАН”( 69096, м. Запоріжжя, вул. Маршала Чуйкова, 24/88; ; р/р№1800 в АКІБ УКРСІББАНК МФО 351005) на користь приватного підприємства “ІВА” (49033, м. Дніпропетровськ, вул. Гладкова, 35/14; ; р/р № 2063 в КБ “Приватбанк”, МФО 305299) 4464 (чотири тисячі чотириста шістдесят чотири) грн. - основного боргу; 772 (сімсот сімдесят дві) грн. 95коп. –витрат від інфляції; 77 (сімдесят сім) грн. 85 коп. - 3% річних, 69 (шістдесят дев’ять) грн. 38 коп. - державного мита та 80 (вісімдесят) грн. 27 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Суддя В.В. Носівець