СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
М      У К Р А Ї Н И
"02" червня 2008 р.                                     Справа № 9/267-АП-08
Господарський суд Херсонської
області у складі судді  Ребристої С. В. при секретарі Шевченко
М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Каховської об'єднаної державної
податкової інспекції, м. Каховка Херсонської області
до приватного підприємця ОСОБА_1, с.
СкворцівкаКаховського району Херсонської області
реєстраційних документів недійсними
участю представників сторін:
позивача - Кубатко Ю.В., головний державний податковий інспектор дов.
№125/10/10 від 09.01.2008р.;
від відповідача - не прибув.
позивач - Каховська ОДПІ звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить
визнати недійсними з моменту реєстрації реєстраційні документи приватного
Представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач у судові засідання
по справі не прибув, не зважаючи на ті обставини, що судом  було вжито всіх необхідних заходів щодо його
виклику в судові засідання в тому числі і через друкований засіб масової
Відзиву на позовну заяву та
витребуваних документів відповідачем суду не надано.
За таких обставин розгляд справи
здійснюється за наявними в ній доказами, відповідно до положень ч.6 ст. 71 КАС
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
Відпровідач - ПП ОСОБА_1.
зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності Каховською РДА
25.12.2007р., про що зроблено запис у журналі обліку реєстраційних справ за
Матеріали справи свідчать, що
відповідач - ПП ОСОБА_1. був допитаний в якості свідка о/у  Каховського відділення податкової міліції ВПМ
ДПІ у м. Нова Каховка ст. лейтенантом податкової міліції ОСОБА_2., з пояснень
якого стало відомо, що  в 2007р. він
звернувся до гр. ОСОБА_3., який працював юристом на приватному підприємстві, з
проханням допомогти отримати паспорт для молодшого брата. ОСОБА_3. згодився
допомогти, але для цього витребував паспорт та ідентифікаційний код у ОСОБА_1.
В грудні 2007р. ОСОБА_3. запропонував ОСОБА_1. оформити на його ім'я
довіреність, щоб він зміг отримати паспорт на брата, на що ОСОБА_1. погодився.
ОСОБА_1. не мав на меті здійснювати підприємницьку діяльність і створювати
приватне підприємство, ніяких документів бухгалтерської та податкової звітності
він не підписував, нікого не уповноважував представляти інтереси ПП ОСОБА_1.
Під час допиту гр. ОСОБА_1. також заявив, що вважає доцільним визнати
недійсними реєстраційні документи.
Нормами Господарського кодексу України та
Цивільного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено ряд вимог,
необхідних для легітимної реєстрації фізичної особи - підприємця та загальні
правила здійснення нею господарської діяльності. При цьому важливою умовою для
здійснення господарської діяльності є правомірність проведення державної
реєстрації фізичної особи як суб'єкта підприємницької діяльності.
Відповідно до ст. 55 ГК України,
суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які
здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію, мають
відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах
цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Відповідно до п.2 ст. 55
Господарського кодексу України суб'єктами господарювання є: громадяни України,
іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Матеріали справи свідчать, що
діяльність, яка здійснювалась від імені ОСОБА_1. не має під собою правового
підгрунтя, адже ця діяльність здійснювалася всупереч вимогам чинного
законодавства, отже господарська діяльність, яка здійснювалася від імені
ОСОБА_1. є такою, що не відповідає вимогам законодавства, а тому, вся первинна
документація, угоди, домовленості, тощо є
такими, що вчинені за межами закону, тобто, є недійсними в розумінні
основних засад підприємницької діяльності, та не можуть породжувати правомірних
Статтею 49 Господарського кодексу України передбачено, що підприємці
зобов'язані не завдавати шкоди довкіллю, не порушувати права та законні
інтереси громадян і їх об'єднань, інших суб'єктів господарювання, установ,
організацій, права місцевого самоврядування держави. За завдані шкоду і збитки
підприємець несе майнову та іншу встановлену законом відповідальність.
В ст. 238 Господарського кодексу
України вказано, що за порушення встановлених законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого
самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи
організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення
правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.
Ст. 42 Закону "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що
для проведення державної реєстрації фізична особа, яка має намір стати
підприємцем  та  має
ідентифікаційний  номер,  або уповноважена  нею
особа  (далі - заявник) повинна
подати особисто (надіслати рекомендованим листом з  описом вкладення) або через уповноважену
особу державному реєстратору за місцем проживання такі документи: заповнену
реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця;
копію довідки про включення заявника до Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків та інших обов'язкових платежів; документ, що підтверджує
внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації фізичної особи
- підприємця; нотаріально посвідчену письмову згоду батьків (усиновлювачів) або
піклувальника, або органу опіки та піклування, якщо заявником є  фізична особа, яка досягла шістнадцяти років
і має бажання займатися  підприємницькою  діяльністю.
Державний реєстратор за відсутності
підстав для залишення документів, які
подані для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця,
без розгляду зобов'язаний перевірити ці документи на відсутність підстав для
відмови у проведенні державної реєстрації фізичної особи - підприємця, які
передбачені частиною першою  статті 44
цього Закону. Перевірка на відсутність підстав для відмови у проведенні
державної реєстрації фізичної особи
-  підприємця, які передбачені
абзацами третім та четвертим частини першої статті 44 цього Закону,
здійснюється з використанням відомостей Єдиного державного реєстру.
Для створення суб'єкта господарювання
необхідне рішення цієї фізичної особи щодо прийняття на себе вищевказаних прав
та обов'язків. У випадку реєстрації відповідача в якості суб'єкта
підприємницької діяльності, з боку останнього була відсутня воля на набуття
таких прав, що свідчить про порушення вимог ст. 87 ЦК України.
Громадянин ОСОБА_1. по-суті був
нелегітимним підприємцем, оскільки і сам заперечує будь-яку особисту
господарську діяльність. За таких обставин, суд вважає, що реєстрація ПП
ОСОБА_1. відбулася поза межами правового поля, що в свою чергу свідчить про
ненабуття цивільної право - та дієздатності приватним підприємцем.
В даному випадку господарська
діяльність здійснювалась без відома та участі особи, яка повинна була
здійснювати підприємницьку діяльність, чим порушені приписи законодавчих актів
Аналізуючи фактичні обставини
проведення реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. та вимоги діючого законодавства
щодо ознак суб'єктів господарювання, їх створення та державної реєстрації, слід
дійти висновку, що реєстрація ПП ОСОБА_1. відбулася з порушеннями норм діючого
Статус органів державної податкової
служби, її функції, завдання та правові засади діяльності встановлено Законом
України “Про державну податкову службу в Україні”.
Статтею 69 КАС України встановлено,
що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші
обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників,
показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду
надають особи, які беруть участь у справі.
Відповідно до положень ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги
та заперечення, відповідач жодних доказів суду не надав, в судові засідання не
прибув, про причини своєї неявки суд жодним чином не інформував.
Дослідивши матеріали справи суд
дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог і визнав їх такими, що
підлягають задоволенню в повному обсязі.
У судовому засіданні  проголошено вступну та резолютивну частини
постанови та повідомлено представнику позивача про час і місце виготовлення
постанови суду в повному обсязі.
На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 71, 94, 98, 160-163, 167, п. 6 Прикінцевих та перехідних
положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити повністю.
2. Визнати недійсними реєстраційні
документи приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,  ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з моменту
реєстрації - 25.12.2007р.
Постанову надіслати сторонам по справі.
4. Копію постанови після набрання
нею законної сили надіслати державному реєстратору.
Постанова набирає  законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України постанова
або ухвала суду  першої інстанції набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після апеляційного
розгляду справи.

Заява про  апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.
160 КАС України -з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
С.В. Ребриста

Постанову складено у повному обсязі  05.06.2008 р.