ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2008 р.

№ 3/23-442

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Кравчука Г.А.

суддів :

Мачульського Г.М.,

Шаргала В.І.

за участю представників сторін:

позивача

Галушки Г.Г. дов. б/н від 23.05.2008 р.

Бутрина С.В. дов. б/н від 23.05.2008 р.

відповідача

не з’явився

скаржника

Клапківа І.М.

Гордій О.І. дов. №42 від 25.03.2008 р.

Федірка В.С. дов. №44 від 26.03.2008 р.

третьої особи

Колянчука А.І. дов. б/н від 17.04.2008 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Голови комісії співвласників земельних та майнових паїв с. Воля Чорнокінецька Клапківа Івана Михайловича

на рішення

господарського суду Тернопільської області від 15.02.2008 року

у справі

№3/23-442

за позовом

Приватного агропромислового підприємства “Воля”

до

Аграрно-акціонерного господарства “Україна” в особі постійно діючої комісії по врегулюванню майнових і земельних відносин

третя особа

Відкрите акціонерне товариство комерційний банк “Надра” в особі Тернопільської філії ВАТ КБ “Надра”

про

визнання права власності на майно

В С Т А Н О В И В:

Приватне агропромислове підприємство “Воля” звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до Аграрно-акціонерного господарства “Україна” і просило визнати за ним право власності на майно (згідно з наведеним переліком); зобов’язати відповідача усунути будь-які перешкоди в користуванні майном, що належить позивачу (згідно з наведеним переліком); накласти арешт на це майно.

Доповідач: Шаргало В.І.

11.02.2008 року господарський суд Тернопільської області (суддя Турецький І.М.) виніс ухвалу у справі № 3/23-442, якою задовольнив клопотання позивача щодо забезпечення позову і наклав арешт на майно та сільськогосподарську техніку (згідно переліку в позовній заяві), які належать Приватному агропромислову підприємству “Воля”, та ухвалив передати їх на зберігання третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, на стороні позивача –Відкритому акціонерному товариству комерційний банк “Надра”. З метою виконання вищезазначеної ухвали господарський суд Тернопільської області (суддя Турецький І.М.) видав накази про примусове виконання ухвали від 11.02.2008 року.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 15.02.2008 року (суддя Турецький І.М.) позов задоволений, Приватне агропромислове підприємство “Воля” визнано належним власником майна (згідно переліку в рішенні господарського суду), Аграрно-акціонерне господарство “Україна” в особі постійно діючої комісії по врегулюванню майнових і земельних відносин зобов’язано усунути будь-які перешкоди в користуванні майном, що належить позивачу.

Судове рішення мотивоване, зокрема посилання на норми ст. 316, 317, 318, 319, 320, 321, 328 Цивільного кодексу України та тим, що Приватне агропромислове підприємство “Воля” погасило заборгованість відповідача перед кредиторами, а отже, стало належним власником майна, яке було виділене спеціальною комісією власників майнових і земельних паїв Аграрно-акціонерного господарства “Україна” для погашення заборгованості відповідача перед кредиторами.

Не погоджуючись з прийнятим у справі рішенням, Клапків Іван Михайлович - Голова комісії співвласників земельних та майнових паїв с. Воля Чорнокінецька звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на те, що вказане рішення зачіпає права та інтереси фізичних осіб –власників майнових і земельних паїв Аграрно-акціонерного господарства “Україна”, правовий статус яких підтверджується протоколом загальних зборів відповідача від 03.12.2001 року, у якому затверджено майнові паї власників майнових і земельних паїв, а також уточнено склад і вартість пайових фондів майна членів господарства і визначено розмір паїв колишніх членів господарства, а також, звертаючи увагу касаційної інстанції на те, що фізичних осіб – власників майнових і земельних паїв Аграрно-акціонерного господарства “Україна” не було залучено до участі у справі, має місце майновий спір між Приватним агропромисловим підприємством “Воля” і власниками майнових і земельних паїв, державна реєстрація Аграрно-акціонерного господарства “Україна” була припинена 31.03.2005 року, Приватне агропромислове підприємство “Воля” не є правонаступником Аграрно-акціонерного господарства “Україна”, просить його скасувати і припинити провадження у справі.

Заслухавши присутніх в судовому засіданні представників позивача, третьої особи та скаржника, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є матеріально правова вимога про визнання права власності на майно (згідно з наведенім в позовній заяві переліком) та усунення перешкод у користуванні цим майном.

Приймаючи рішення про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні майном суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного агропромислового підприємства “Воля” про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні майном є обґрунтованими та підтверджені наявними в матеріалах справи належними доказами.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна, через те, що всупереч положенням ст. ст. 43, 84 Господарського процесуального кодексу України, роз’яснень, що містяться в п. п. 1, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. №11 “Про судове рішення” з відповідними змінами, суд не виконав всі вимоги процесуального законодавства, допустив неповноту дослідження обставин справи, що виключає правильне застосування норм матеріального права.

Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 15 цього Кодексу кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 1 Господарського процесуального кодексу України передбачає право відповідних осіб звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд погодився з доводами позивача та послався на норми ст.ст. 316-321, 328 Цивільного кодексу України, відповідно до яких власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном .

Мотивуючи доводи касаційної скарги, скаржник вказує на те, державна реєстрація Аграрно-акціонерного господарства “Україна" була припинена 31.03.2005 року, тобто що на час звернення до суду з названою позовною заявою, відповідач як юридична особа був ліквідований, а постійно діюча комісія по врегулюванню майнових і земельних відносин цього господарства не є юридичною особою; спірну техніку розібрали по господарствах пайовики, що підтверджується встановленими судом обставинами справи, тобто спір виник фактично між юридичною особою та фізичними особами, тому спір не підвідомчий господарському суду.

Також скаржник зазначає, що фактично перешкоди у користуванні майном Приватному агропромислову підприємству “Воля” чинить не Аграрно-акціонерне господарство “Україна”, а фізичні особи –власники майнових і земельних паїв с. Воля Чорнокінецька Чортківського району Тернопільської області, що випливає з позовної заяви та підтверджено рішенням господарського суду Тернопільської області від 15.02.2008 року, шляхом, як зазначає позивач, незаконного захоплення ними належного позивачу майна, а також складення частини цього майна на площадці току та закриття в складах підприємства.

На підтвердження названих обставин скаржником надано довідку Відділу з питань реєстрації Чортківської райдержадміністрації про припинення реєстрації Аграрно-акціонерного господарства “Україна" як юридичної особи та Протокол зборів співласників земельних та майнових паїв с. Воля Чорнокінецька.

З наведеного вбачається, що названі документи та зазначені у скарзі обставини не були предметом дослідження суду першої інстанції, а відтак приймаючи оскаржене рішення, господарський суд Тернопільської області не дослідив обставини щодо наявності відповідача, як юридичної особи та відсутності порушень прав інших осіб при визнанні за позивачем права власності на майно (згідно переліку в позовній заяві).

Пунктом 1 ст. 65 Кодексу встановлено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя при підготовці справи до розгляду вирішує питання про залучення до участі у справі іншого відповідача та про виключення чи заміну неналежного відповідача.

В силу п. 3 ч. 2 ст. 11110 Господарського процесуального кодексу України прийняття господарським судом рішення або постанови, що стосується прав і обов’язків осіб, які не були залучені до участі в справі, є в будь –якому випадку підставою для скасування судових рішень.

Зважаючи на викладене, при новому розгляді справи господарському суду відповідно до ст.ст. 24, 65 Господарського процесуального кодексу України слід перевірити доводи щодо ліквідації відповідача як юридичної особи, розглянути питання щодо необхідності залучення фізичних осіб –власників земельних та майнових паїв у справі, визначитися з питання підвідомчості спору господарському суду та прийняти рішення відповідно до закону.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Голови комісії співвласників земельних та майнових паїв с. Воля Чорнокінецька Клапківа Івана Михайловича задовольнити частково.

Рішення господарського суду Тернопільської області від 15.02.2008 року у справі № 3/23-442 скасувати, а справу передати на новий розгляд до цього ж суду.

Головуючий суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.