ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Хмельницьке шосе, 7  тел.
РІШЕННЯ

20 травня 2008 р.           Справа 12/57-08

за
позовом:
Суб"єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (07800, Київська обл, смт.
Бородянка, АДРЕСА_1, ідент.код НОМЕР_1)

до: Товариства з обмеденою
відповідальністю "Цукровий завод "Махаринецький" (22141,
Вінницька обл., Козятинський р-н, с. Махаринці, ідент.код 34377354)

про
стягнення 9742,07 грн. заборгованості

Головуючий суддя                                 Кожухар
М.С.

Cекретар судового
засідання Швець Н.В.

Представники

позивач
:   ОСОБА_1- за дорученням

відповідача
: не з"явився

ВСТАНОВИВ :

Подано
позов про стягнення 9742,07 грн., в тому рахунку: 6974,88 грн.основного боргу,
420,12 грн. 3% річних та 2347,07 грн. інфляційних.

Ухвалою
суду від 18.04.08р. порушено провадження у спаві з призначенням судового
засідання на 20.05.08р.

В
судове засідання 20.05.08р. з"явився позивач, який позовні вимоги
підтримав у повному об"ємі.

Відповідач
правом участі в судовому засіданні не скористався, про дату, місце та час
слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про
вручення рекомендованої кореспонденції відповідачу 26.04.08р. за № 1219736.

З
урахуванням наведеного, справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно
ст. 75 ГПК України.

З
пояснень  позивача та наданих матеріалів
суд вбачає таке.

15.09.2006
року позивач та відповідач уклали договір на перевезення цукрових буряків № 21,
за умовами якого позивач (Перевізник за договором) зобов"язався
транспортувати цукрові буряки з полів бурякосіючих господарств згідно замовлень
на бурякоприймальний пункт відповідача (Замовника за договором), а останній зобов"язався
забезпечити своєчасне приймання та розвантаження цукрових буряків, а також
провести розрахунок за надані транспортні послуги за 20 днів роботи
автотранспорту 70% від загального заробітку, решту 30% - по закінченню
перевезень після підписання акту виконаних робіт. (п.п. 1.1, 2.1, 3.7
договору).

У
пункті 4.2 договору зазначено: «Розрахунки за виконані роботи для Замовника
здійснюються шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Перевізника в
термін до «---» -----» 200 --року».

Згідно
даного договору позивач за період з 17.09.06р. по 04.11.06р. виконав роботи по
транспортуванню цукрових буряків на суму 13974,88 грн., що стверджується актом
здачі-приймання робіт від 04.11.06р. Відповідач сплатив позивачу 03.08.07р.
7000 грн. Доказів оплати решти вартості виконаних робіт в розмірі 6974,88 грн.
на час подання позову та розгляду справи суду не надав.

Наведене
стверджується:

-   договором на перевезення цукрових буряків №
21 від 13.09.06р.;

-   актом здачі-приймання робіт від 04.11.06р.;

-   випискою банку про перерахування коштів;

-  актом звірки взаєморозрахунків від
12.05.08р., де відповідач визнає факт неоплати робіт на 6974,88 грн.;

-   відсутністю заперечень відповідача на позов.

Заслухавши
пояснення позивача, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого
висновку.

Згідно
зі статтею 193 Господарського кодексу України (далі -ГК України) суб'єкти
господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу
України (далі -ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим
Кодексом.  Кожна сторона повинна вжити
усіх заходів,  необхідних  для належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських
санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

В
силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння
відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається,
якщо інше не встановлено договором або законом.

Як
вбачається з тексту договору перевезення (п. 3.7, п. 4 договору) сторони не
обумовили строк виконання відповідачем зобов"язання по оплаті наданих
позивачем послуг по перевезенню вантажу.

Відповідно
до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо
строк  (термін)  виконання
боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору
або актів цивільного законодавства.

З
пояснень позивача, наданих суду в судовому засіданні, вбачається, що така
вимога відповідачу до звернення до суду не пред'являлась.

Разом
з тим, суд вважає, що за відсутності у законодавстві положень стосовно форми
вимоги про виконання зобов'язання такою вимогою може вважатись і позовна заява
№ б/н від 09.04.2008 р., що розглядається у даній справі .

Оскільки
відповідач не оплатив виконані позивачем транспортні роботи у встановлений ч. 2
ст. 530 ЦК України строк з дня отримання вказаної позовної заяви, позовні
вимоги в частині стягнення 6974,88 грн. боргу підлягають задоволенню.

Відповідно
до ст.. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений
договором або законом.

Згідно
зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Оскільки
вимога на оплату послуг виставлена позивачем у вигляді позовної заяви,
відповідач не може вважатись таким, що прострочив виконання зобов'язання у
строк до збігу 7-денного строку з дня отримання цієї позовної заяви.

З
урахуванням наведеного, в задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача 420,12
грн.- 3% річних та 2347,07 грн. інфляційних слід відмовити, а судові витрати
відповідно до  ч. 2 ст. 49 ГПК України у
повному обсязі відносяться на позивача, оскільки спір доведено до суду з його
вини, адже він звернувся до суду за відсутності на момент звернення права
вимоги.

В
силу  ст. ст. 43, 33  ГПК України, сторони та інші особи, які
беруть участь у справі,  обґрунтовують
свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Керуючись
ст.ст. 33, 35, 43, 49, 82, 84,115,116 ГПК України,-

ВИРІШИВ :

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукровий завод
"Махаринецький" (22141, Вінницька обл., Козятинський р-н, с.
Махаринці, ідент.код 34377354, р/р 26003994 ВФ ВАТ "Кредитпромбанк"
м. Вінниця, МФО 302623) на користь Суб"єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 (07800, Київська обл, смт. Бородянка, АДРЕСА_1, ідент.код НОМЕР_1) -
6974,88 грн. боргу.

В
задоволенні 420,12 3% річних та 2347,07 грн. інфляційних відмовити.

Видати
наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію
рішення надіслати сторонам.

Суддя
Кожухар М.С.

Повний текст рішення
суду оформлено і підписано

відповідно до вимог
ст.84 ГПК України
26 травня 2008 р.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу