ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 42/155

27.05.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Укренерговосток-1” м. Києва

до Державного комітету України з державного матеріального резерву м. Києва

про зобов’язання вчинити певні дії,

Суддя Паламар П.І.

Представники сторін:

від позивача Шульга Л.М., Корольов Є.В.,

від відповідача Брега Т.М., Жабокрицька В.А.

Суть спору:

у березні 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія “Укренерговосток-1” звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним та відповідачем укладений договір № 28/07-гр про відступлення права вимоги від 28 липня 2006 р., за яким відповідач відступив йому право вимоги до Відкритого акціонерного товариства “Дніпроенерго” (далі-боржник) у розмірі 218723366,71 грн. щодо виконання останнім договорів №№ 11, 12 від 2 лютого 1998 р., № 7/525-99 від 30 березня 1999 р.

Всупереч умов п. 1.4 договору відповідач безпідставно не передав йому оригінали документів, що підтверджують заборгованість боржника, а саме укладені між відповідачем та боржником договори №№ 11, 12 від 2 лютого 1998 р., № 7/525-99 від 30 березня 1999 р.

З цих підстав позивач просив задовольнити позов та зобов’язати відповідача передати йому оригінали вищевказаних договорів.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на розірвання спірного договору, а також виконання боржником зобов’язання, право вимоги якого було відступлене позивачу.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 28 липня 2006 р. між сторонами по справі укладено договір № 28/07-гр про відступлення права вимоги, згідно з яким відповідач відступив позивачу право вимоги до Відкритого акціонерного товариства “Дніпроенерго” у розмірі 218723366,71 грн. щодо виконання останнім договорів №№ 11, 12 від 2 лютого 1998 р., № 7/525-99 від 30 березня 1999 р.агальному розмірі 218723366,71 грн. щодо виконання останнім договорів №№ 11, 12 від 2 лютого 1998 р., № 7/525-99 від 30 березня 1999 р.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями представників сторін, наявною у матеріалах справи копією указаного договору.

Доказів припинення указаного договору в установленому порядку суду не надано.

Також суду не надано доказів звернення позивача до відповідача з пропозицією розірвати цей договір, тому посилання відповідача на лист № 2/4745 від 21 серпня 2006 р. як на підставу для розірвання спірного договору з 21 серпня 2006 р. є безпідставними. Зміст указаного листа свідчить про односторонню відмову відповідача від виконання зобов’язання за цим договором.

Згідно з умовами п.п. 1.3, 1.4 договору на момент підписання цього договору позивач зобов’язався передати відповідачу засвідчені копії документів, що підтверджують заборгованість боржника перед позивачем, а саме : акт звірки заборгованості від 11 липня 2006 р., договори №№ 11, 12 від 2 лютого 2998 р., № 7/525-99 від 30 березня 1999 р. На письмову вимогу позивача відповідач зобов’язався протягом трьох банківських днів з моменту отримання вимоги передати оригінали вищевказаних документів шляхом складання окремого акту прийому-передачі, який є невід’ємною частиною договору.

Зазначені умови договору узгоджуються з вимогами ч. 1 ст. 517 ЦК України, згідно з якими первісний кредитор у зобов’язання повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

3 березня 2008 р. позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою № 5886 про передачу передбачених договором оригіналів договорів, що підтверджується поясненнями позивача, поштовим фіскальним чеком від 3 березня 2008 р.

Доказів передачі відповідачем позивачу належних за договором оригіналів договорів суду не надано.

За таких обставин позов про зобов’язання відповідача передати позивачу оригінали договорів №№ 11, 12 від 2 лютого 1998 р., № 7/525-99 від 30 березня 1999 р. відповідно до вимог ст. 193 ГК України, ст.ст. 517, 526, 622 ЦК України підлягає задоволенню.

Посилання відповідача на виконання боржником зобов’язання, відступлення прав вимоги якого є предметом спірного договору, не дають підстав для відмови від виконання обов’язку з передачі оригіналів документів, передбачених договором.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Укренерговосток-1” м. Києва задовольнити.

Зобов’язати Державний комітет України з державного матеріального резерву (01601, м. Київ, вул. Пушкінська, 28, код 00034016) у десятиденний строк з дня набрання рішенням суду законної сили передати Товариству з обмеженою відповідальністю “Компанія “Укренерговосток-1” (01004, м. Київ, вул. Рогнединська, 3, код 33547317) оригінали договорів № 11 від 2 лютого 1998 р., № 12 від 2 лютого 1998 р., № 7/525-99 від 30 березня 1999 р., укладених між Державним комітетом України з державного матеріального резерву та Відкритим акціонерним товариством “Дніпроенерго”.

Стягнути з Державного комітету України з державного матеріального резерву (01601, м. Київ, вул. Пушкінська, 28, код 00034016) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Укренерговосток-1” (01004, м. Київ, вул. Рогнединська, 3, код 33547317) 85 грн. витрат по оплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва                                                             П.І.Паламар