ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.08                                                                                           Справа№ 23/130А

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань Маїк С.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі –ТзОВ) “Михась”, м. Львів,

До відповідача 1 Львіської міської ради, м. Львів,

До відповідача 2 Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів,

про визнання частково протиправним рішення та зобов”язання вчинити дії по укладенню договору

За участю представників:

Від позивача: Дудяк Р.Д.;

Від відповідача 1: Клевцов С.А.;

Від відповідача 2: Клевцов С.А.;

Суть спору: ТзОВ “Михась” м. Львів, звернулjсь з позовом до Львівської міської ради та Департаменту економічної політики Львівської міської ради про скасування окремих положень рішення суб”єкта владних повноважень Львівської міської ради, а саме: ухвали 4 сесії 5 скликання Львівської міської ради № 4840 від 25.01.2007 р. “Про вилучення з додатків до ухвал міської ради” в частині виключення з переліку об”єктів, що підлягають приватизації способом викупу, а саме: п. “1. Вилучити з додатків до ухвал міської ради про приватизацію об”єктів комунальної власності способом викупу п. 32 додатку до ухвали від 29.12.2005 р. № 3057. Крім цього, позивач просить зобов”язати відповідачів вчинити певні дії відповідно до вимог ст.ст. 8, 9, 11, 22 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” та звернутися з пропозицією укласти договір купівлі-продажу нежитлового приміщення по вул. Генерала М. Тарнавського, 104 б в місті Львові з покупцем –ТзОВ “Михась” на умовах, визначених законодавством. Позовні вимоги мотивовані нормами ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 22 Закону України “Про “Приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)”, а також тим, що в оспорюваній ухвалі не наведено підстав відмови у приватизації.

За клопотанням позивача від 12.06.2008 р. ухвалою суду замінено неналежного відповідача 2 у справі, Департамент економічної політики Львівської міської ради, на належного відповідача –Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради.

Представник відповідачів у відзиві на позовну заяву просить в задоволенні позову відмовити, вважаючи оспорювану ухвалу такою, що жодним чином не порушує прав позивача. При цьому відповідачі посилаються на норми п. 30 ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, п. 3 ст. 7 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” та пояснюють, що об”єкт по вул. Генерала М. Тарнавського, 104 б, виключено з переліку об”єктів, які підлягають приватизації способом викупу, в зв”язку з тим, що міською радою не встановлено ціни об”єкта продажу. В задоволенні позовних вимог в частині, що стосується укладення договору купівлі-продажу, відповідачі просять відмовити, оскільки немає доказів наявності у ТзОВ “Михась” права на укладення такого договору.

Причини відкладення повереднього засідання суду викладені в ухвалі від 12.06.2008 р. Ухвалою суду від 25.06.2008 р. справу призначено до судового розгляду.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов слід задоволити частково. Роблячи такий висновок, господарський суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок, правовий механізм та способи приватизації невеликих державних підприємств (малої приватизації) визначено Законом України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” від 06.03.1992 р. № 2171-ХІІ з наступними змінами і доповненнями. Відповідно ст.ст. 2, 3, 7, 8 згаданого Закону об”єктами малої приватизації є індивідуально визначене майно. Будівлі (споруди, приміщення) приватизуються разом з розташованими в них об'єктами приватизації, крім випадків відмови покупця від приватизації будівлі (споруди, приміщення), в якій розташований об'єкт, що приватизується шляхом викупу, або якщо на це немає прямої заборони відповідно Фонду державного майна України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи місцевої Ради відповідного рівня. Не можуть бути об'єктами малої приватизації будівлі (споруди, приміщення) або їх окремі частини, які становлять національну, культурну та історичну цінність і перебувають під охороною держави. За наявності заборони на приватизацію будівлі (споруди, приміщення), в якій розташований об'єкт приватизації, або у разі відмови покупця від приватизації будівлі (споруди, приміщення), в якій розташований об'єкт, що приватизується шляхом викупу, зазначені будівлі (споруди, приміщення) передаються у встановленому порядку власникам приватизованих об'єктів в оренду на строк не менш як десять років.

Приватизація об'єктів малої приватизації здійснюється шляхом: викупу; продажу на аукціоні, за конкурсом.

Фонд державного майна України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, місцеві Ради затверджують за поданням органів приватизації переліки об'єктів, які перебувають відповідно у загальнодержавній власності, власності Автономної Республіки Крим та комунальній власності і підлягають: продажу на аукціоні, за конкурсом; викупу. Включення об'єктів малої приватизації до переліків здійснюється відповідно до Державної та місцевих програм приватизації або з ініціативи відповідних органів приватизації чи покупців. Покупці подають до відповідного органу приватизації заяву про включення підприємства до одного із зазначених у цій статті переліків об'єктів, що підлягають приватизації. Орган приватизації розглядає подану заяву і у разі відсутності підстав для відмови у приватизації включає підприємство до переліків , зазначених у частині першій статті 7. Результати розгляду не пізніш як через місяць з дня подання заяви доводяться до заявника у письмовій формі. Відмова у приватизації можлива тільки у випадках, коли: особа, яка подала заяву, не може бути визнана покупцем підприємства згідно з цим Законом; є законодавчо встановлене обмеження на приватизацію цього підприємства; не затверджено переліків об”єктів, які підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом, або викупу.

З моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства здійснюється його підготовка до приватизації. Підготовка об'єкта малої приватизації до продажу здійснюється органами приватизації, які, зокрема визначають ціну продажу об'єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу, або початкову ціну продажу об'єкта на аукціоні, за конкурсом. Строк підготовки об'єкта малої приватизації до продажу не повинен перевищувати двох місяців з дня прийняття рішення про включення його до відповідного переліку об'єктів, що підлягають приватизації.

Як вбачається з матеріалів справи, Представництвом Фонду державного майна України у м. Львові РВ ФДМ України по Львівській області 28.07.1995 р. прийнято наказ № 125 “Про приватизацію підприємства комунальної власності способом викупу”. Вказаним наказом вирішено приватизувати способом викупу згідно з чинним законодавством ООТП “Едельвейс”, м. Львів, вул. Тарнавського, 104б. 28 липня 1995 р. між Представництвом Фонду державного майна України у м. Львові РВ ФДМ України по Львівській області (Продавець) та організацією орендарів ТП “Едельвейс” (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 80, за яким продавець передав у власність покупця державне майно ТП “Едельвейс”, м. Львів, вул. Тарнавського, 104 б. Договір № 80 від 28 липня 1995 р. зареєстровано 2 серпня 1995 р. начальником Економічного управління міськвиконкому за реєстраційним номером 98 та посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу (зареєстровано в реєстрі за № 4452). На виконання договору № 80 продавець 11 вересня 1995 р. передав покупцю , а покупець прийняв від продаця майно об”єкта приватизації відповідно до інвентарних описів, про що складено відповідний Акт прийому-передачі № 80. Таким чином, відбулась приватизація об”єкта приватизації, а саме: ТП “Едельвейс”.

Як вбачається з Свідоцтва про державну реєстрацію господарського формування № 05325, Організація орендарів торговельного підприємства “Едельвейс” створила Орендне торговельне підприємство “Едельвейс” (реєстраційний номер 05325, дата реєстрації 15.04.1993 р.). Згідно з свідоцтвом про державну перереєстрацію господарського формування Орендне торговельне підприємство “Едельвейс” 07.02.1996 р. перереєстроване у Закрите акціонерне товариство “Едельвейс”, яке 26.06.1998 р. перереєстроване у ТзОВ “Михась”. Згідно з п. 1.1. Статуту ТзОВ “Михась”, зареєстрованого 07 березня 2003 р., воно є правонаступником ЗАТ “Едельвейс”, Орендного торгівельного підприємства “Едельвейс” та Державного комунального торгівельного підприємства “Едельвейс”. Таким чином, позивач є правонаступником ТП “Едельвейс”, майно якого відповідно до вищезгаданого наказу № 125 від 28.07.1995 р. та Договору № 80 було об”єктом приватизації способом викупу.

Представником позивача пояснено, що ТзОВ “Михась” виявило бажання відповідно до положень ч. 3 ст. 2 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” приватизувати приміщення, в яких розташовувався об”єкт приватизації та звернулось з відповідною заявою до Львівської міської ради. Розглянувши заяву про включення об”єкта до переліку об”єктів, що підлягають приватизації способом викупу, керуючись Законами України “Про місцеве самоврядування в Україні”, “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” та Програмою приватизації майна комунальної власності м. Львова на 2005-2006 роки, затвердженою ухвалою міської ради від 11.01.2005 р. № 2025 “Про Програму приватизації майна комунальної власності м. Львова на 2005-2006 роки”, Львівська міська рада 29.12.2005 р. прийняла ухвалу № 3057. Згідно з п. 1 цієї ухвали та пунктом 32 її додатку до переліку об”єктів, що підлягають приватизації способом викупу, включено підвал площею 403,4 кв. м та 1-й поверх площею 459,4 кв. м нежитлового приміщення по вул. Генерала М. Тарнавського, 104-б, що підлягають приватизації ТзОВ “Михась”.Як вбачається з наявних у матеріалах справи договорів оренди, нежитлові приміщення по вул. Тарнавського, 104 б орендувались позивачем з 01 січня 1990 року (див. Договір оренди нежитлових приміщень № 1487 від 10 серпня 1993 р.). і використовувались як продуктовий магазин та підвал до нього.

На стадії затвердження відповідно до вимог п. 10 Програми приватизації на 2007-2008 роки (затверджено ухвалою Львівської міської ради № 677) ціни продажу об”єкта, Львівська міська рада прийняла ухвалу № 484 від 25.01.2007 р. Цією ухвалою відповідач 1, виключив нерухоме майно по вул. Генерала М. Тарнавського, 104 б у м. Львові з переліку об”єктів, що підлягали приватизації шляхом викупу, затвердженого ухвалою ради № 3057 від 29.12.2005 р., фактично відмовивши позивачу у приватизації об”єкта. Однак, ч.ч. 3, 6 ст. 2 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” встановлено вичерпний перелік бідівель і приміщень, які не можуть бути об”єктами малої приватизації та об”єктів, які можуть бути у встановленому порядку виключені з переліку об”єктів малої приватизації за рішенням місцевих рад відповідного рівня. У матеріалах справи відсутні та відповідачами суду не подані докази, які б свідчили про те, що об”єкт приватизації у даній справі є закладом культури, чи приміщенням соціально-побутового призначення, спорудженим за рахунок коштів державних підприємств, обслуговує населені пункти, райони чи мікрорайони у містах, громадські організації або певні професійні (виробничі) колективи, або ж відноситься до об”єктів, які не можуть бути об”єктами приватизації (ч. 3 ст. 2 Закону), чи до об”єктів, які не підлягають приватизації (ч. 5 ст. 2 Закону). У матеріалах справи відсутня та відповідачем 1 суду не подана відмова покупців об”єкта приватизації - ООТП “Едельвейс”, чи правонаступників ОТП “Едельвейс” від приватизації приміщення ТП “Едельвейс”, чи рішення Фонду державного майна України, його регіонального відділення, міської ради про пряму заборону на приватизацію приміщення по вул. Тарнавського, 104 б у м. Львові (ч. 3 ст. 2 Закону).

Як зазначено вище, відповідач 1, прийнявши оспорювану ухвалу, фактично відмовив позивачу у приватизації приміщення. Тоді як з аналізу ч.ч. 4, 5 ст. 7 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” вбачається, що відмова у приватизації можлива лише за результатами розгляду заяви покупця про включення підприємства до переліків об”єктів, що підлягають приватизації, у випадках, вичерпний перелік яких дано в ч. 5 ст. 7 Закону. Докази того, що: позивач не може бути визнаний покупцем згідно з ч. 2 ст. 5 Закону; є законодавчо встановлене обмеження на приватизацію нежитлового приміщення та підвалу по Генерала М. Тарнавського, 104 б у м. Львові; не затверджено переліків об”єктів, які підлягають приватизації шляхом викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом, відповідачами суду не подані. Законом не передбачено права органу приватизації повторно розглядати (переглядати) уже задоволені ним заяви про включення підприємства до одного з переліків об”єктів, що підлягають приватизації.

З оспорюваної ухвали № 484 від 25.01.2007 р. не вбачаються мотиви її прийняття, оскільки витяг з протоколу комісії комунального майна та власності № 01-1133 від 26.12.2006 р. стосується рекомендацій щодо відміни дозволів на приватизацію окремих об”єктів, до числа яких приміщення по вул. Ген. М. Тарнавського, 104 б не включене. Ухвали Львівської міської ради №№ 2720, 3057, 3392, 3402 стосуються включення об”єктів комунальної власності до переліків об”єктів, які підлягають приватизації, а фактично є ухвалами про затвердження цих переліків. Ухвалами № 283 та № 480 встановлено ціну продажу окремих індивідуально визначених об”єктів комунальної власності. Як вбачається з відзиву відповідачів та підтверджено їхнім представником у судовому засіданні, оспорювана ухвала прийнята в зв”язку з тим, що Львівська міська рада не встановила ціни продажу об”єкта. Однак, рішення відповідача 1 про відмову у затвердженні ціни продажу об”єкта, визначеної Управлінням комунальної власності, відсутнє. Крім цього, визначення ціни продажу об”єкта малої приватизації згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” здійснюється з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства на стадії підготовки об”єкта малої приватизації до продажу. На цій стадії право органу приватизацій на відмову у приватизації об”єкта Законом України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” не передбачено (ст. 8).

Вирішуючи спір у справі, суд також бере до уваги те, що об”єкт приватизації відноситься до сфери торгівлі і згідно з довідкою Управління охорони історичного середовища № 04/2545 від 02.07.2008 р. в перелік об”єктів культурної спадщини м. Львова не включений. У випадку наявності у відповідача 1 сумнівів щодо законності п. 32 додатку до ухвали Львівської міської ради № 3057, йому слід діяти відповідно до вимог ч. 10 ст. 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”.

За наведених обставин, ухвала Львівської міської ради № 484 від 25.01.2007 р. в оспорюваній частині необгрунтована та не відповідає вимогам п.п. 1-3 ч. 3 ст. 2 КАС України.

Провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача 1 та відповідача 2 щодо зобов”язння їх вчинити певні дії відповідно до вимог ст.ст. 8, 9, 11, 22 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) та звернутися з пропозицією укласти договір купівлі-продажу нежитлового приміщення по вул. Генерала М. Тарнавського, 104 б в місті Львові з покупцем –Тз ОВ “Михась” на умовах, передбачених законодавством підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України. Вказана позовна вимога за своїм змістом є вимогою у спорі, що виникає при укладанні господарських договорів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України справи у таких спорах підвідомчі господарським судам.

На підставі п. п. 1, 3 п. 3 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України судові витрат у справі покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 89, 94, 157, 158, 160, 163, 167, 258 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задоволити частково.

Визнати протиправним п. 1.2. Ухвали Львівської міської ради № 484 від 25.01.2007 р. в частині виключення з додатку до Ухвали Львівської міської ради “Про приватизацію об”єктів комунальної власності способом викупу” № 3057 від 29.12.2005 р. пункту 32.

2. В решті позовних вимог провадження у справі закрити.

3. Виконавчий лист про стягнення з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Михась” 1 грн. 70 коп. судового збору видати за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Михась” після набрання постановою законної сили.

4. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано.

5. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

6. Постанову складено у повному обсязі 04.07.2008 р.

Суддя                                                                                                     Бортник О.Ю.