ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

№ 8/40

15.05.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфарма –Київ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ –Фармація»

про стягнення 15461,22 грн.

Суддя В.С. Катрич

Представники:

Від позивача представник –Косинська Т.М. (дов. б/н від 10.10.2007р.)

Від відповідача не з’явилися

Обставини справи :

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 12750,80 грн., що становить заборгованість за договором поставки № 3534 від 06.09.2007р. та 2710,42 грн. штрафу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.02.2008р. розгляд справи був призначений на 20.03.2008р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.03.2008р. розгляд справи був відкладений на 15.05.2008р., у зв’язку з нез’явленням в судове засідання представника відповідача.

У судове засідання, призначене на 15.05.2008р. з’явився представник позивача. Представник відповідача у судове засідання вдруге не з’явився, відзив на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні представник позивача надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача 154,61 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, посилаючись на те, що після подання позову до Господарського суду м.Києва, відповідач повністю погасив заборгованість перед позивачем по основного боргу, а саме повернув товар на суму заборгованості згідно з видатковою накладною № СВр-000024 від 03.02.2008р. В частині вимог стягнення з відповідача 2710,42 грн. штрафу позивач відмовився.

Відповідно до п.1-1 та п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору; позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Враховуючи те, що відповідачем був повернутий позивачу товар на спірну суму згідно видаткової накладної № СВр-000024 від 03.02.2008р. (копія в матеріалах справи) та в частині вимог стягнення з відповідача 2710,42 грн. штрафу позивач відмовився та згідно зі ст. 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

До прийняття відмови позивача від позову господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Про прийняття відмови позивача від позову господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Відповідно до ст. 22 Господарського кодексу України господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Оскільки звернення до суду з позовом, як і відмова від нього чи його частини, є формою реалізації прав позивача, заява позивача про відмову від позову підписана представником позивача Косинською Т.М. на підставі довіреності від 10.10.2007р., виданої генеральним директором Дубіною О.В., відповідно до якої Косинській Т.М. надано право відмовлятися від позову, відмова від позовних вимог не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси, тому відмова позивача від позову в частині вимог стягнення з відповідача 2710,42 грн. штрафу підлягає прийняттю господарським судом.

За таких обставин, провадження у справі підлягає припиненню згідно п. 1-1 та п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Вирішучи питання позивача про повернення сплаченого державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового поцесу, суд виходив з наступного:

Пунктом 9 Роз’яснень Вищого арбітражного суду України від 23.08.1994р. № 02-5/612 “Про деякі питання практики застосування статей 80 та 81 Господарського процесуального кодексу України”передбачено, що при вирішенні питань розподілу судових витрат необхідно мати на увазі, що відповідно до пункту 3 статті 8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 N 7-93 “Про державне мито”останнє підлягає поверненню позивачеві тільки у випадках припинення провадження у справі з підстав, передбачених пунктами 1 і 3 статті 80 ГПК. В усіх інших випадках застосування статей 80 та 81 ГПК державне мито поверненню не підлягає

З огляду на викладене, оскільки провадження у даній справі припинено частково на підставі п. 4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України та враховуючи те, що провадження у справі було порушено ухвалою суду від 15.02.2008р., а видаткова наклада №СВр-000024 про повернення відповідачем позивачу товару від 03.02.2008р., тобто до порушення провадження у справі, таким чином державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 22, ст. 49, ст. 78, п.1-1 та п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У зв’язку з відсутністю предмету спору в частині вимог стягнення з відповідача 12750,80 грн. та прийняттям відмови Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфарма – Київ»від позову в частині вимог стягнення з відповідача 2710,42 грн. штрафу, припинити провадження у справі № 8/40.

Суддя

В.С. Катрич