ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" травня 2008 р.

Справа № 31-3/161-07-5013

За позовом ТОВ „СЕА Електронікс”

до відповідача ДП „Одеська залізниця”

3-я особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ МВП „Гіацинт”

про стягнення 140 206 грн. 33 коп.

За зустрічним позовом ДП „Одеська залізниця”

до відповідача ТОВ „СЕА Електронікс”

про розірвання договору та стягнення 23 699 грн. 36 коп.

Суддя господарського суду

Одеської області Лєсогоров В.М.

В засіданні приймали участь представники:

від позивача: Завойська Т.В.

від відповідача: Тіхонов Р.І. (08.11.2007 року, 20.11.2007 року був присутній Суханик О.А.)

від 3-ї особи: Тимченко А.О.

СУТЬ СПОРУ: позивач вимагає стягнення з відповідача 140 206 грн. 33 коп. заборгованості по договору від 07.09.2006 року № ОД/Ш -06-1203 НЮ з урахуванням інфляційних, пені, 3% річних. Зустрічний позивач вимагає розірвати договір від 07.09.2006 року № ОД/Ш -06-1203 НЮ та стягнути з зустрічного відповідача штраф в сумі 23 699 грн. 36 коп. в зв`язку з поставкою неякісного товару.

З відзиву на позов від 27.06.2007 року убачається, що відповідач позов не визнав з підстав викладених у відзиві.

З пояснення відповідача від 07.11.2007 року убачається, що в договорі помилково прописом зазначена сума оплати у вексельній формі 9 000 грн., вірною є сума зазначена цифрами 8 000 грн. Позивач разом з товаром надав керівництво по експлуатації 2005 року.

З відзиву на зустрічний позов від 09.08.2007 року з урахуванням доповнення до відзиву від 28.09.2007 року убачається, що зустрічний відповідач зустрічний позов не визнає з підстав викладених у відзиві.

З відзиву 3-ї особи на зустрічний позов убачається, що 3-я особа з зустрічним позовом не згодна з підстав викладених у відзиві.

Представник позивача позов підтримала, зустрічний позов не визнала та пояснила, що крім додатку № 1 який є у справі, до договору вказаному в позові ніяких інших доповнень, додатків та додаткових угод не існує; в договорі після п. 16.1 значаться п. 8.2, 8.3, 8.4 що є опискою; акту прийому –передачі товару від позивача відповідачу по договору вказаному в позові не було; обладнання передавалося відповідачу з керівництвом по експлуатації 2005 року; між сторонами договір № 103 від 08.08.2006 року не укладався, На підставі специфікації № 1 від 08.08.2006 року був укладений договір від 07.09.2006 року.

Представники відповідача позов не визнали, зустрічний позов підтримали, та представник відповідача пояснив, що крім додатку № 1 який є у справі, до договору вказаному в позові ніяких інших доповнень, додатків та додаткових угод не існує; в договорі після п. 16.1 значаться п. 8.2, 8.3, 8.4 що є опискою; акту прийому –передачі товару від позивача відповідачу по договору вказаному в позові не було; між сторонами договір № 103 від 08.08.2006 року не укладався, На підставі специфікації № 1 від 08.08.2006 року був укладений договір від 07.09.2006 року.

Матеріалами справи встановлено:

07.09.2006 року за № ОД/Ш -06-1203 НЮ сторони уклали договір за умовами якого позивач зобов`язався поставити відповідачу ИПК – 01 (мікропроцесорні шукачі підземних комунікацій). Датою поставки товару є дата підписання накладної і акту прийому –передачі. Загальна ціна товару складає 173 799 грн. 91 коп. На 8000 грн. оплата здійснюється векселями. У грошовій частині оплата здійснюється не пізніше 30 банківських днів після підписання акту прийому –передачі. За прострочення оплати відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. За постачання товару неналежної якості позивач сплачує штраф у розмірі 20% від ціни неякісного товару. Усунення недоліків товару або його заміна провадиться позивачем на протязі 20 днів з моменту виявлення дефектів. Сторони передбачили яким саме вимогам по якості має відповідати товар.

Специфікацією № 1 від 08.08.2006 року сторони передбачили кількість товару –22 шт., а також ціну товару на загальну суму 173 799 грн. 91 коп.

Для правильного розуміння правовідносин сторін слід окремо надати оцінку деяким умовам договору та вказаної специфікації № 1.

В договорі сторони зазначили, що датою поставки товару є дата підписання накладної і акту прийому –передачі, у грошовій частині оплата здійснюється не пізніше 30 банківських днів після підписання акту прийому –передачі. Сторони пояснили, що акту прийому –передачі товару від позивача відповідачу не було.

З цього приводу слід звернути увагу на те, що у розумінні Положення „Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку»затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 накладна і акт прийому –передачі є аналогічними первинними документами які фіксують та підтверджують господарські операції. На кожну господарську операцію складається один первинний документ. Отже складання лише накладної без складання акту прийому - передачі в розумінні умов вказаних договору та Положення є достатнім для фіксування та підтвердження господарської операції з передачі товару і замінює собою акт прийому –передачі, оскільки накладна і акт прийому –передачі є аналогами які замінюють один одного.

В договорі сторони зазначили, що на 8000 грн. оплата здійснюється векселями. При цьому прописом сторони вказали суму 9000 грн.

З цього приводу слід звернути увагу на те, що у позові позивач вказує суму 8000 грн. З письмового пояснення відповідача убачається, що в договорі помилково прописом зазначена сума оплати у вексельній формі 9 000 грн., вірною є сума зазначена цифрами 8 000 грн.

Відповідно до ст. 213 ЦК України - зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами).

В данному випадку обидві сторони витлумачили зміст договору в частині розрахунків векселями вказавши, що правильною є сума 8 000 грн. а не 9 000 грн. Отже юридичне значення для сторін в частині розрахунків векселями має сума 8 000 грн. а не 9 000 грн.

У специфікації № 1 від 08.08.2006 року вказане, що вона складена до договору поставки № 103 від 08.08.2006 року.

Сторони пояснили, що між сторонами договір № 103 від 08.08.2006 року не укладався, на підставі специфікації № 1 від 08.08.2006 року був укладений договір від 07.09.2006 року.

З договору від 07.09.2006 року убачається необхідність складання специфікації.

Таким чином починаючи з 07.09.2006 року вказана специфікація стала частиною договору від 07.09.2006 року.

За накладною від 09.11.2006 року № 26624 позивач передав відповідачу ИПК –01 в кількості 22 шт.

З товаром позивач передав відповідачу керівництво по експлуатації 2005 року про, що є пояснення сторін.

22.05.2007 року (до подачі позову) відповідач сплатив позивачу за товар 50 000 грн., що підтверджено копією платіжного доручення.

З копії сертифікату відповідності від 06.06.2006 року на ИПК –01 убачається, що прилад відповідає вимогам нормативних документів.

Слід звернути увагу на те, що ГОСТи, норми, ТУ які зазначені у сертифікаті відповідності повністю відповідають вимогам до якості товару які зазначені у договорі.

Суд відхиляє акт від 12.06.2007 року № 1047/4 оскільки в цьому акті не вказано яким чином та в яких умовах провадилася перевірка товару, не вказано, що саме є неякісним та з яких причин. В акті не враховано, що перевірка провадилася більш ніж через 7 місяців після поставки товару і не вказано в якому технічному стані знаходився товар на початок перевірки.

З копій актів (т.1, а.с. 140 –145) убачається, що перевірені прилади ИПК –01 в кількості 11 шт. працюють належним чином.

Суд відхиляє акти (т.1, а.с. 149 –159) оскільки вони ні ким не підписані.

З копії акту від 13.08.2007 року убачається, що відповідач передав позивачу ИПК –01 в кількості 22 шт. для їх перевірки та заміни неякісного товару. В акті не вказано про будь –які недоліки товару.

З копії акту від 13.08.2007 року убачається, що позивач передав 3-й особі ИПК –01 в кількості 22 шт. на доопрацювання та гарантійне обслуговування. В акті не вказано про будь –які недоліки товару.

Суд відхиляє акти (т.2, а.с. 27, 28) оскільки вони не підписані позивачем та відповідачем.

Суд відхиляє протокол випробувань № 488 від 15.05.2006 року оскільки він не є експертним висновком, складений до укладення договору та передачі товару, стосується лише зразків поданих на випробування.

Відповідно до ст. 265 ГК України - за договором поставки одна сторона –постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 193 ГК України - суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 651 ЦК України - договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство яке регулює спірні відносини, суд зробив наступні висновки.

На виконання умов договору від 07.09.2006 року № ОД/Ш -06-1203 НЮ позивач передав відповідачеві 09.11.2006 року ИПК –01 в кількості 22 шт. У справі відсутні докази того, що товар є неякісним. В той же час якість товару підтверджена сертифікатом відповідності. Таким чином позивач передав відповідачу якісний товар.

Відповідач зобов`язався сплатити за товар 173 799 грн. 91 коп. На 8000 грн. оплата здійснюється векселями. У грошовій формі оплата здійснюється на суму 165 799 грн. 91 коп. У грошовій частині оплата здійснюється не пізніше 30 банківських днів після підписання акту прийому –передачі який сторони не складали і аналогом якого є накладна складена сторонами.

Відповідач частково оплатив товар на суму 50 000 грн. 22.05.2007 року.

Отже за відповідачем залишилося не виконаним зобов`язання по передачі векселів на суму 8000 грн. та сплаті у грошовій формі 115 799 грн. 91 коп. Прострочення по оплаті у грошовій формі розпочалося з 22.12.2006 року.

Позивач вимагає стягнення з відповідача основного боргу в сумі 123 799 грн. 91 коп. Ця сума складається з 8000 грн. вексельної форми розрахунку і 115 799 грн. 91 коп. грошової форми розрахунку.

У договорі та законодавстві відсутні положення щодо зміни зобов`язання відповідача з вексельної форми розрахунку на грошову. Це означає, що на суму 8 000 грн. щодо якої сторони домовилися про розрахунок векселями зобов`язання відповідача на грошове не змінено і позивач безпідставно вимагає стягнення з відповідача 8 000 грн. на які мають бути передані векселя.

Таким чином в частині основної заборгованості позов підлягає частковому задоволенню на суму 115 799 грн. 91 коп.

Будь –яких вимог щодо передачі векселів позивач не заявляв.

В зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання позивач нарахував пеню за 140 днів з 22.12.2006 року по 10.05.2007 року в сумі 12 166 грн.

Перевіривши розрахунок пені суд встановив його помилковість. Правильною є пеня за той же період в сумі 10 811 грн. 06 коп.

В зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання позивач нарахував інфляційні з січня 2007 року по квітень 2007 року включно в сумі 2 268 грн. 45 коп.

Перевіривши розрахунок інфляційних суд встановив його помилковість. Правильними є інфляційні за той же період в сумі 2 164 грн. 03 коп.

В зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання позивач нарахував 3% річних за 140 днів з 22.12.2006 року по 10.05.2007 року в сумі 1 971 грн. 97 коп.

Перевіривши розрахунок 3% річних суд встановив його помилковість. Правильними є 3% річних за той же період в сумі 1 907 грн. 83 коп.

Перевіряючи розрахунки пені, інфляційних і 3% річних суд виходив: з приписів Розділу V ЦК України - СТРОКИ ТА ТЕРМІНИ. ПОЗОВНА ДАВНІСТЬ, ст. 625 ЦК України, терміну та строку прострочення виконання грошового зобов’язання, переривання перебігу строку позовної давності, листа Верховного суду України № 62-97р від 03.04.1997 року „Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ”, Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”.

Загальна сума до стягнення складає 130 682 грн. 83 коп. (основна грошова заборгованість, пеня, 3% річних, інфляційні), що зумовлює часткове задоволення позову.

За зустрічним позовом вимоги про розірвання договору від 07.09.2006 року № ОД/Ш -06-1203 НЮ та стягнення штрафу в сумі 23 699 грн. 36 коп. ґрунтуються на тому, що зустрічний відповідач передав зустрічному позивачу неякісний товар.

В задоволенні зустрічного позову слід відмовити оскільки зустрічний відповідач передав зустрічному позивачу якісний товар, доказів іншого зустрічний позивач не надав.

Господарський суд відхиляє правові позиції сторін тією мірою якою вони відрізняються від висновків суду, в зв`язку з їх невідповідністю законодавству та обставинам справи.

Судові витрати у справі по держмиту та за ІТЗ судового процесу за первісним позовом покладаються на сторони пропорційно задоволеної вимоги.

Судові витрати у справі по держмиту та за ІТЗ судового процесу за зустрічним позовом покладаються на зустрічного позивача в зв`язку з відмовою в задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до ст. 84 ГПК України - в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами.

Отже, господарський суд має в резолютивній частині рішення вирішити питання за первісним позовом, про стягнення з відповідача на користь позивача понесених позивачем судових витрат у справі і вирішити питання про покладення на позивача частини фактично понесених ним судових витрат у справі в зв`язку з частковим задоволенням позову. Також господарський суд має в резолютивній частині рішення вирішити питання за зустрічним позовом про покладення на зустрічного позивача фактично понесених ним судових витрат у справі в зв`язку з відмовою в задоволенні зустрічного позову.

З приводу призначення у справі судової експертизи слід звернути увагу на наступне.

Ухвалою від 20.11.2007 року була призначена судова експертиза з питань якості товару. Проведення експертизи доручено експертам Одеського НДІСЕ.

Експертиза не виконана у зв`язку з відсутністю в Одеському НДІСЕ відповідних експертів.

Ухвалою від 13.03.2008 року була призначена судова експертиза з питань якості товару. Проведення експертизи доручено експертам Київського НДІСЕ.

Експертиза не виконана у зв`язку з відсутністю в Київському НДІСЕ відповідних експертів.

В подальшому суд не вирішував питання про призначення судової експертизи оскільки відсутні відомості про експертів які можуть відповідну експертизу виконати.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ТОВ „СЕА Електронікс” до ДП „Одеська залізниця” про стягнення 140 206 грн. 33 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з ДП „Одеська залізниця” код 01071315 (м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19) на користь ТОВ „СЕА Електронікс” код 32611674 (м. Київ, вул. Краківська, 36/10) –130 682 грн. 83 коп., 1794 грн. 75 коп. по держмиту, 109 грн. 98 коп. за ІТЗ судового процесу.

В іншої частині в задоволенні позову –відмовити.

Покласти на ТОВ „СЕА Електронікс” судові витрати у справі за його позовом по держмиту в сумі 130 грн. 80 коп. та за ІТЗ судового процесу в сумі 8 грн. 2 коп.

В задоволенні зустрічного позову ДП „Одеська залізниця” до ТОВ „СЕА Електронікс” про розірвання договору та стягнення 23 699 грн. 36 коп. –відмовити.

Покласти на ДП „Одеська залізниця” судові витрати у справі за зустрічним позовом по держмиту в сумі 322 грн. 06 коп. та за ІТЗ судового процесу в сумі 118 грн.

Датою складання рішення відповідно ст. 84 ГПК України визначити 16.05.2008 року.

Рішення набуває законної сили з 27.05.2008 р.

Суддя Лєсогоров В. М.