КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
№ 19/433-07
міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:
судді:                    Гаврилюка  О.М
(доповідач по справі),
суддів:
Секретар судового
засідання Гонтар О.В.
участю представників сторін
В.В. -дов. від 18.03.2008 року № 278
-дов. від 22.02.2008 року № 228 ОСОБА_3 -дов. від 13.10.2007 року № 6785
третьої особи 2:Мігович
Г.Г. -дов. від 19.02.2008 року № 163
третьої особи 3:Мігович
Г.Г. -дов. від 19.02.2008 року № 1/06-216
розглянувши апеляційну скаргу Комунального
підприємства „Готельно-гуртожитковий комплекс” на рішення господарського суду
Київської області від 03.12.2007 року
у справі № 19/433-07 (суддя Карпечкін
підприємства „Готельно-гуртожитковий комплекс”, м. Вишневе
Києво-Святошинського району Київської області
доПриватного підприємця ОСОБА_1, м.
Вишневе Києво-Святошинського району Київської області
особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1.          Регіональне відділення Фонду
державного майна по Київській області, м. Київ 2.          Вишнева міська рада, м. Вишневе Києво-Святошинського
району Київської області 3.
Виконавчий комітет Вишневої міської ради, м. Вишневе
Києво-Святошинського району Київської області
укласти додаткову угоду до договору оренди
господарського суду Київської області звернулося Комунальне підприємство
„Готельно-гуртожитковий комплекс” з позовом до Приватного підприємця ОСОБА_1
про зобов'язання відповідача укласти додаткову угоду з 01.01.2007 року до
договору оренди від 01.04.2000 року такого змісту: а) Єдиним базовим місяцем
для розрахунків орендної плати за новими ставками встановити січень 2007 року,
яка становить 20 063 (двадцять тисяч шістдесят три) грн.; б) Ринкова вартість
орендованого приміщення, дорівнює 457 237 (чотириста п'ятдесят сім тисяч двісті
тридцять сім) грн. та яка дійсна до грудня 2008 року; в) в грудні сторони
переглядають орендну плату з січня 2009 року відповідно до ринкової вартості
орендованого приміщення станом на 31.10.2008 року.
Рішенням
господарського суду Київської області від 03.12.2007 року у справі № 19/433-07
в позові КП „Готельно-гуртожитковий комплекс” відмовлено повністю.

Не
погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду КП
„Готельно-гуртожитковий комплекс” звернулося з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 03.12.2007
року по справі № 19/433-07 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Ухвалою
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 01.02.2008 року
апеляційна скарга КП „Готельно-гуртожитковий комплекс” була прийнята до
провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні за участю
представників учасників апеляційного провадження.

Враховуючи
те, що відповідно до ст. 11110 ГПК України порушення норм
процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення
місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо господарський
суд прийняв рішення або постанову, що стосується прав і обов'язків осіб, які не
були залучені до участі в справі, колегія суддів ухвалами від 01.02.2008 року
та від 09.04.2008 року залучила до участі у справі в якості третіх осіб, що не
заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -Регіональне
відділення Фонду державного майна по Київській області, Вишнівську міську раду,
Виконавчий комітет Вишнівської міської ради.

Розпорядженням
Заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від
19.03.2008 року склад судової колегії змінювався.

В
судове засідання не з'явилися повноважні представники Регіонального відділення
Фонду державного майна України по Київській області та про причини неявки не
повідомили. Про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Неявка
представників третьої особи 1 не визнавалася обов'язковою та не перешкоджає
розгляду апеляційної скарги по суті.

В
судовому засіданні 23.04.2008 року представник позивача підтримав вимоги
апеляційної скарги, просив рішення місцевого господарського суду скасувати та
прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Представники
відповідача у судовому засіданні 23.04.2008 року проти вимог апеляційної скарги
заперечили з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, та просили
рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення. Представник третьої особи 2 та 3 в судовому засіданні
23.04.2008 року вимоги апеляційної скарги підтримав.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб,
судова колегія виходить із наступного.

19.06.1997
року Виконавчий комітет Вишневої міської ради прийняв рішення „Про створення
державного комунального підприємства „Готельно-гуртожитковий комплекс” № 43,
яким створив Державне комунальне підприємство „Готельно-гуртожитковий комплекс”
і підпорядкував його виконавчому комітету Вишневої міської ради (а.с.220).
Копія Рішення Виконкому Вишневої міської ради від 19.06.1997 року, надана
позивачем (а.с.182) відрізняється в деталях за змістом від копії рішення,
наданої Вишневою міською радою та яка зберігається в архівному відділі
Києво-Святошинської райдержадміністрації (а.с.220).

06.10.1997
року Вишнівський виконавчий комітет та Державне комунальне підприємство
„Готельно-гуртожитковий комплекс” склали Акт передачі на баланс підприємства
гуртожитку по АДРЕСА_1 (а.с.128, 183).

01.11.2001
року між Державним комунальним підприємством „Готельно-гуртожитковий комплекс”
та Приватним підприємцем ОСОБА_1було укладено Договір оренди індивідуально
визначеного (нерухомого або іншого майна), що належить до державної власності
(а.с.14-15, 32-34), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар
приймає у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно -
вбудовані нежитлові приміщення площею 122,2 кв.м., розміщене за адресою
АДРЕСА_1 на першому поверсі будинку, що знаходиться на балансі ДКП
„Готельно-гуртожитковий комплекс”.

11.03.2003
року Вишнева міська рада прийняла рішення про перереєстрацію підприємства
„Готельно-гуртожитковий комплекс” з державно-комунального в комунальне
підприємство (а.с.219).

21.11.2006
року КП „Готельно-гуртожитковий комплекс” звернулося з листом № 75 до
Приватного підприємця ОСОБА_1 про укладення нового договору оренди в зв'язку з
тим, що договір оренди від 01.11.2001 року не відповідає вимогам Цивільного
кодексу та Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Вважаючи
свої законні права та інтереси порушеними, що на думку позивача полягає в
відмові відповідача платити за орендну плату відповідно до нового розрахунку,
позивач звернувся з позовом до господарського суду.

Дослідивши
докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників сторін та третіх
осіб, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом
першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія
апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Київської області має бути
залишено без змін, виходячи з наступного.

Відповідно
до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх
подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний
господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і
перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у
повному обсязі.

Статтею
99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених
у цьому розділі.

Апеляційний
господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується
правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно
до ст. 38 ГПК України якщо подані сторонами докази є недостатніми,
господарський суд зобов'язаний витребувати від підприємств та організацій
незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення
спору.

Відповідно
до п. 1.1 Статуту Комунального підприємства „Готельно-гуртожитковий комплекс”,
зареєстрованого Києво-Святошинською РДА 21.07.1997 року та перереєстрованого
Києво-Святошинською РДА 28.03.2003 року за № 1917, КП „Готельно-гуртожитковий комплекс”
перереєстроване з Державного комунального підприємства „Готельно-гуртожитковий
комплекс” та є правонаступником усіх майнових прав і обов'язків колишнього
підприємства (а.с.24).

Відповідно
до Довідки про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та
організацій України № 1449/2003серед основних видів діяльності підприємства за
КВЕД значиться здавання під найм власної та державної нерухомості невиробничого
призначення (а.с.29).

В
пунктах 2.2, 3.1 договорі оренди вбудованого нежитлового приміщення площею
122,2 кв.м., розміщеного за адресою АДРЕСА_1 на першому поверсі будинку,
укладеного сторонами 01.11.2001 року, зазначається, що таке приміщення є
державною власністю, а в пунктах 6.2 та 10.10 визначено роль Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Київській області.

Під
час апеляційного провадження позивач стверджував, що орендоване приміщення
відноситься до комунального майна (а.с.178).

Ухвалами
від 01.02.2008 року, 27.02.2008 року, 19.03.2008 року апеляційний господарський
суд зобов'язував позивача надати суду правовстановлюючі документи на нежитлове
приміщення площею 122 м2, що знаходиться за адресою Київська область
Києво-Святошинський район АДРЕСА_1. Позивач повідомив суду, що
правовстановлюючі документи на дане приміщення у нього відсутні, а на
підтвердження права розпорядження таким не житловим приміщенням суду було
надано Акт передачі з балансу Вишнівського виконавчого комітету на баланс
Державного комунального підприємства „готельно-гуртожитковий комплекс”
(попередника позивача) основних засобів станом на 01.09.1997 року, який було
складено 06.10.1997 року (а.с.128, 183), та копію інвентаризаційної справи №
559 на АДРЕСА_1(а.с.187-190).

Проте
в наданій копії інвентаризаційної справи № 559 на АДРЕСА_1відсутні відомості щодо
власника цієї будівлі, натомість позивач значиться як заявник. Акт передачі з
балансу не є первинним документом при визначенні права власності і не
оцінювався колегією суддів як правовстановлюючий документ.

В
поясненнях від 09.04.2008 року (а.с.177) позивач зазначив, що доказом
підтвердження права КП „Готельно-гуртожитковий комплекс” на розпорядження
нерухомим майном, а саме заключення договорів оренди, є Статут підприємства (п.
2, 3, 4), а також рішення Виконавчого комітету Вишневської міської ради від
31.10.2006 року № 95-1 (а.с.180), лист заступника міського голови Сокиркіна
В.І. від 23.03.2007 року (а.с.181), Розпорядження міського голови від
26.12.2007 року № 356 (а.с.179).

Розглянувши
вищезазначені документи колегія суддів встановила, що в них відсутні
підтвердження права КП „Готельно-гуртожитковий комплекс” на розпорядження саме
нежитловим приміщенням площею 122 м2, що знаходиться за адресою
Київська область Києво-Святошинський район АДРЕСА_1.

Для
встановлення власника орендованого приміщення, а також чи належить це
приміщення до державної чи комунальної власності, а відтак права позивача на
передачу цього майна в оренду, апеляційним господарським судом ухвалою від
09.04.2008 року було витребувано від позивача докази, які б встановлювали
особу, яка була замовником будівництва споруди, що знаходиться по АДРЕСА_1 (в
разі якщо вулиця мала іншу назву рішення органу місцевого самоврядування про
перейменування); докази введення в експлуатацію споруди, що знаходиться по
АДРЕСА_1; докази того, що приміщення, які передані в оренду Приватному
підприємцю ОСОБА_1 переведені з житлового в нежитловий фонд (рішення органу
місцевого самоврядування тощо); а від Вишневської міської ради та Виконкому
Вишневської міської ради -докази, які б встановлювали правові підстави
перебування станом на 06.10.1997 року на балансі Виконавчого комітету
Вишнівської міської ради гуртожитка, що знаходиться по АДРЕСА_1.

У
позивача та третіх осіб 2, 3 витребовувані вище документи відсутні, ними подано
запити до Києво-Святошинського районного архіву (а.с.234, 218, 229).

Враховуючи
те, що апеляційний господарський суд обмежений строком розгляду апеляційної
скарги, а позивач відмовився продовжувати такий строк, колегія суддів повторно
розглядає справу за наявними у справі і додатково поданими на виконання вимог
ухвал в порядку ст. 38 ГПК України доказами.

Згідно
зі статтею 127 Житлового кодексу УРСР від 30.06.1983 року № 5464-X під
гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнанні для цієї мети
жилі будинки.

Жилі
будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території
Української РСР, утворюють житловий фонд (стаття 4 ЖК УРСР).

Відносини
щодо використання житлового фонду повинні регулюватися ЖК УРСР та іншими актами
житлового законодавства, тому застосування до цих відносин Закону України „Про
оренду державного і комунального майна” є помилковим.

Відповідно
до ст. 8 ЖК УРСР переведення придатних для проживання жилих будинків  і
жилих приміщень  у  будинках державного і громадського житлового
фонду в нежилі,  як  правило,
не  допускається.  У
виняткових   випадках
переведення  жилих  будинків
і  жилих  приміщень
у  нежилі  може здійснюватися за рішенням органів,  зазначених
у  частині  другій статті 7 цього Кодексу (виконавчого
комітету міської ради).

Переведення
жилих будинків  і  жилих
приміщень  відомчого  і громадського  житлового фонду в нежилі провадиться за
пропозиціями відповідних
міністерств,   державних   комітетів, відомств і центральних органів
громадських організацій.

Позивач
відповідно до ст. 33, 38 ГПК України не надав доказів переведення приміщення,
яке передане в оренду Приватному підприємцю ОСОБА_1, з житлового в нежитловий
фонд, відтак відповідно до ст. 6 ЖК УРСР таке приміщення не може бути передано
в оренду (жилі будинки  і  жилі приміщення призначаються для постійного
проживання громадян,  а також  для
використання  у  встановленому порядку  як
службових  жилих  приміщень
і  гуртожитків.  Надання приміщень у  жилих
будинках  для  потреб
промислового  характеру
забороняється).

Такого
ж висновку дійшов Верховний суд України в постанові від 11.10.2005 року по
справі № 10/319пд.

Крім
того позивач відповідно до ст. 33, 38 ГПК України не довів суду свого права на
укладення будь-яких правочинів (договорів), що стосуються нежитлового приміщення
площею 122 м2, що знаходиться за адресою Київська область
Києво-Святошинський район АДРЕСА_1, відтак місцевий господарський суд
правомірно відмовив КП „Готельно-гуртожитковий комплекс” у задоволенні позовної
вимоги про укладення додаткової угоди.

З огляду
на вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла
висновку, що рішення господарського суду Київської області від 03.12.2007 року
по справі № 19/433-07 відповідає чинному законодавству, винесене з правильним
застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому не підлягає
скасуванню. Апеляційна скарга Комунального підприємства „Готельно-гуртожитковий
комплекс” задоволенню не підлягає.

Керуючись:
ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський міжобласний апеляційний господарський
суд -

п о с т а н о в и в :

1.          Апеляційну скаргу Комунального
підприємства „Готельно-гуртожитковий комплекс” на рішення господарського суду
Київської області від 03.12.2007 року по справі № 19/433-07 залишити без
задоволення.

2.          Рішення господарського суду Київської області
від 03.12.2007 року по справі № 19/433-07 залишити без змін.

3.          Справу № 19/433-07 повернути до
господарського суду Київської області.

Постанова
набуває чинності з дня її прийняття.

Повний
текст постанови підписано 05.05.2008 р.

Головуючий
суддя:
Гаврилюк  О.М

Судді:

Корсакова Г.В.

Мельник С. М.

Дата відправки  05.05.08