КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16.04.2008
№ 25/552

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин  Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -ОСОБА_2 - представник за
довіреністю від 09.04.208 р.

ОСОБА_3 -
представник за довіреністю № 141139 від 06.11.2006 року

від відповідача -Махиня Н. М. - представник за
довіреністю № 14 від 08.01.2008 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова
компанія "Альфа-Гарант"

на рішення Господарського суду м.Києва від
28.02.2008

у справі № 25/552

за позовом                               Суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до                                                   Товариства
з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"

про
стягнення 28066,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача
страхового відшкодування по двох страхових випадках на загальну суму 28066,50
грн. відповідно до умов договору страхування майна № 10/03-092-00044 від
14.12.2005 року.

Рішенням
господарського суду міста Києва від 28.02.2008 р., повний текст якого
підписаний 06.03.2008 р., у справі № 25/552 позов задоволено частково, до
стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 27698,50 грн. страхового
відшкодування та 393,48 грн. судових витрат, в задоволенні решти вимог
відмовлено.

Рішення
суду першої інстанції ґрунтується на тому, що позивач не надав належних доказів
звернення до відповідача з приводу страхового випадку, що стався 29.03.2006 р.,
а відтак, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, щодо
страхового випадку, який стався 04.11.2006 р., то позивачем надано належні
докази своєчасно звернення до відповідача з приводу отримання страхового
відшкодування, а відповідачем не надано жодних доказів письмової відмови, у
встановлені спірним договором строки, щодо виплати страхового відшкодування.

Не
погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою
відповідальністю „Страхова компанія „Альфа - гарант” звернулось з апеляційною
скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати
рішення господарського суду міста Києва від 28.02.2008 року в частині
задоволення позовних вимог.

В
апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що судом першої інстанції не
прийнято до уваги те, що для того, щоб подія (крадіжка майна) була визнана
страховим випадком і у страховика виник обов'язок здійснити страхове
відшкодування, необхідно щоб така подія відповідала умовам, передбаченим
договором страхування, чого в даному випадку не сталося.

Ухвалою
від 25.03.2008 року колегії суддів Київського апеляційного господарського суду
в складі: головуючий суддя - Капацин Н. В., судді Калатай Н. Ф., Пашкіна С. А.
апеляційна скарга  Товариства з обмеженою
відповідальністю „Страхова компанія „Альфа - гарант” прийнята до розгляду,
порушене апеляційне провадження, розгляд сприви призначено на 16.04.2008 року.

14.04.2008
р. до канцелярії суду надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.

Дослідивши
доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, заслухавши пояснення
представників прокуратури та відповідача, з урахуванням правил ст. 101
Господарського процесуального кодексу України, згідно яким апеляційний
господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє
законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі,
колегія суддів встановила наступне.

14.12.2005
року позивач та відповідач уклали договір страхування майна № 10/03-092 (далі
Договір), предметом якого є страхування майна - товарів в обороті (мобільні
телефони, скетч - картки та аксесуари, згідно Акту інвентаризації від
29.11.2005 року, який додається), що знаходиться за адресою: Львівська область,
м. Стебник, вул. Шевченка, 5.

Відповідно
до розділу 4 Договору страховим ризиком за Договором є, в тому числі, крадіжка
зі зломом.

Відповідно
до р. 12 Договору термін дії Договору з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за
днем зарахування страхового платежу на поточний рахунок відповідача у повному
обсязі до 24 годин 00 хвилин 14 грудня 2006 року.

Як
слідує з доданої до матеріалів справи копії Постанови про порушення
кримінальної справи і прийняття її до свого провадження від 31.03.2006 р.,
винесеної слідчим СВ Дрогобицького МРВ УМВСУ у Львівській області ст.
лейтенантом міліції Тимчишиним І.Я., в ніч з 29 на 30 березня 2006 року, під
час дії Договору, невстановлені особи шляхом розбиття скла метало пластикових
дверей та перекушення навісних замків металевих грат проникли у приміщення
магазину „Київстар”, який знаходиться за адресою: Львівська область, м.
Стебник, майдан Шевченка, 5, звідки таємно викрали товарно - матеріальні
цінності позивача на суму 8000 грн.

Як
слідує з доданої до матеріалів справи копії Постанови про порушення
кримінальної справи і прийняття її до свого провадження від 09.11.2006 року,
винесеної слідчим СВ Дрогобицького МРВ УМВСУ у Львівській області ст.
лейтенантом міліції Тимчишиним І.Я., в період часу з 04 до 06 листопада 2006
року, під час дії Договору, невстановлена особа шляхом пролому стіни проникла у
приміщення магазину „Київстар”, який знаходиться за адресою: Львівська область,
м. Стебник, майдан Шевченка, 5, звідки таємно викрала товарно - матеріальні
цінності позивача на суму 27982 грн.

Відповідно
до ч. 1 ст. 8 Закону України „Про страхування” страховий ризик - певна подія,
на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та
випадковості настання.

Відповідно
до ч. 2 ст. 8 Закону України „Про страхування” страховий випадок - подія,
передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми
(страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій
особі.

Як
слідує з матеріалів справи, обидві крадіжки підпадають під визначення
страхового випадку за умовами Договору.

Відповідно
до ч. 1 ст. 16 Закону України „Про страхування” договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере
на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування
страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу,
виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі
у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно
до п. 5 ч. 1 Закону України „Про страхування” страхувальник зобов'язаний  повідомити страховика про настання страхового
випадку в строк, передбачений умовами страхування.

Пунктом
5 частини першої статті 989 Цивільного кодексу України встановлено, що
страхувальник зобов'язаний  повідомити
страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Відповідно
до п. 15.1 Договору позивач зобов'язаний письмово повідомити відповідача про
настання страхового випадку протягом трьох робочих днів з моменту настання
страхового випадку.

Відповідно
до пункту 5 статті 26 Закону України “Про страхування”та пункту 5 частини
першої статті 991 Цивільного кодексу України несвоєчасне повідомлення
страхувальника про настання страхового випадку без поважних на те причин є
підставою для відмови у здійсненні страхових виплат або страхового
відшкодування.

Матеріали
справи не містять доказів звернення позивача до відповідача з приводу настання
страхового випадку, що стався 29.03.2006 року, протягом трьох робочих днів з
моменту настання страхового випадку, тому колегія суддів погоджується зі
висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволення позовних вимог про
стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування по
страховому випадку, що стався в ніч з 29 на 30 березня 2006 року.

В той
же час, як слідує з матеріалів справи, 07.11.2006 року позивач звернувся до
відповідача з заявою -повідомленням про настання страхового випадку (крадіжка),
що стався в період часу з 04 по 06 листопада 2006 року.

Відповідач
в заперечення вимог про виплату страхового відшкодування по цьому страховому
випадку посилається на ненадання позивачем всіх документів, які підтверджують
настання страхового випадку, необхідних для отримання страхового відшкодування.

Відповідно
до ст. 25 Закону України „Про страхування” здійснення страхових виплат і
виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх
осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою
(аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно
до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України „Про страхування” та п. 14.1 Договору  страховик зобов'язаний протягом двох робочих
днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів
щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової
виплати або страхового відшкодування страхувальнику.

Статтею
26 Закону України „Про страхування”, розділом 18 Договору та р. 14 Правил
страхування майна, затверджених відповідачем, визначені причини відмови у
виплаті страхового відшкодування.

Відповідно
до п 12.1 Правил страхування майна, затверджених відповідачем, відповідач
зобов'язаний при надходженні письмової заяви від позивача на виплат страхового
відшкодування в термін не більше п'ятнадцяти робочих днів з дня одержання всіх документів,
що підтверджують факт настання страхового випадку, прийняти рішення про виплату
чи відмову у виплаті страхового відшкодування.

Частиною
третьою статті 991 Цивільного кодексу України встановлено, що рішення
страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється
страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Відповідно
до ч. 2 ст. 26 Закону України „Про страхування” рішення про відмову у страховій
виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами
страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням
причин відмови.

Відповідно
до п. 12.3 Правил страхування майна, затверджених відповідачем, при відмові у
виплаті страхового відшкодування, відповідач повідомляє позивачу в письмовій
формі обґрунтовані причини відмови в термін не більше 15 робочих днів з дня
одержання всіх необхідних документів.

Положеннями
статті  33 ГПК України встановлено,
що  кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підтвердження своїх вимог і
заперечень.

Матеріали
справи не містять доказів того, що відповідач з будь-яких причин, в тому числі
з причин ненадання позивачем всіх документів, які підтверджують настання
страхового випадку, необхідних для отримання страхового відшкодування, приймав
рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування по страховому випадку,
що стався в період часу з 04 по 06 листопада 2006 року, з огляду на що
посилання відповідача на зазначені обставини колегією суддів до уваги не
приймаються як недоведені.

Відповідно
до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно
до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України „Про страхування”страховик зобов'язаний: при
настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового
відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову
відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового
відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір
якої визначається умовами договору страхування або законом;

Відповідно
до п.14.2 Договору відповідач зобов'язаний своєчасно сплатити страховий платіж
у розмірі і строки, визначені в Договорі.

Відповідно
до п. 17.3 Договору після отримання документів, передбачених Договором та
підписання страхового акту відповідач здійснює виплату страхового відшкодування
в термін не більше п'ятнадцять робочих днів з дня одержання документів, що підтверджують
факт настання страхового випадку на підставі страхового акту безготівковим
розрахунком.

Відповідно
до п. 17.4 Договору страхове відшкодування виплачується у розмірі фактичного
збитку, за мінусом безумовної франшизи.

Відповідно
до п. 8 Договору безумовна франшиза становить 1% від страхової суми (28350,00
грн. - п. 6 Договору).

З
огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо
часткового в сумі 27698,50 грн. (27982 - 283,50) задоволення позовних вимог.

За
таких обставин, рішення господарського суду міста Києва у справі № 25/552 від
28.02.2008 р. відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і
матеріалам справи, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись
ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу подання Товариства з
обмеженою відповідальністю„Страхова компанія „Альфа - гарант” на рішення
господарського суду міста Києва від 28.02.2008 року у справі № 25/552 залишити
без задоволення.

2. Рішення
господарського суду міста Києва від 28.02.2008 року у справі № 25/552  залишити без змін.

3.
Повернути до господарського суду міста Києва матеріали справи № 25/552.

Головуючий суддя

Судді

21.04.08 (відправлено)