КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04.03.2008
№ 38/366

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка
В.В.

суддів:            Борисенко  І.В.

Розваляєвої
Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінтронік"

на рішення Господарського суду м.Києва від
18.12.2007

у справі № 38/366 (Власов Ю.Л.)

за позовом                             ОСОБА_1

до                                                   Товариство
з обмеженою відповідальністю "Фінтронік"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання недійсними
рішень загальних зборів від 28.08.07р. та 19.11.04р. в частині

за
участю представників сторін:

від
позивача ОСОБА_2- дов. № 1668 від 27.04.2007

ОСОБА_3 - дов. № 2204 від 07.06.2007

від
відповідача                 Ковальов Ю.Ю.
- дов. від 10.10.2007

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
(надалі - позивач) звернувся до Господарського суду м.Києва з позовом до
Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінтронік” (надалі - відповідач,
апелянт) про скасування рішення зборів учасників ТОВ „Фінтронік” від 28.08.2004
з питань п'ятого порядку денного та від 19.11.2004 з питань четвертого та
п'ятого порядку денного щодо збільшення статутного капіталу товариства,
розподілу часток учасників товариства, затвердження статуту товариства в новій
редакції та державної реєстрації змін до установчих документів товариства.

Рішенням
Господарського суду м. Києва від 18.12.2007 р. у справі № 38/366 позов
задоволено частково; визнано недійсним рішення загальних зборів учасників
Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінтронік” від 28.08.2004р., прийняте
по пункту 5 питання 5 порядку денного, оформленого протоколом № 1/2004 від
28.08.2004р.; визнано недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю „Фінтронік” від 19.11.2004р., прийняті по питанням
четвертому та п'ятому порядку денного, оформленого протоколом № 2/2004 від
19.11.2004; в іншій частині у позові відмовлено; стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю „Фінтронік” на користь ОСОБА_1 державне мито в сумі
53,12 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в
сумі 73,75 грн.

Рішення
місцевого суду про часткове задоволення позовних вимог мотивоване тим, що
рішення щодо затвердження змін до статуту товариства прийняті відповідачем на
загальних зборах 28.08.2004 та 19.11.2004 не одноголосно та не у присутності
всіх учасників товариства, що суперечить положенням статуту ТОВ „Фінтронік”, а
тому є підставою для визнання недійсними вказаних рішень. Крім того, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що рішення загальних зборів ТОВ „Фінтронік” від
28.08.2004 в частині збільшення статутного фонду товариства до 24 000 грн. є
правомірним та не суперечить статуту відповідача та нормам чинного законодавства,
а відтак, в задоволенні позовних вимог в частині скасування пунктів 1, 2, 4
питання п'ятого вказаного рішення судом відмовлено.

Не
погоджуючись з названим рішенням Господарського суду м.Києва, відповідач
звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою
№26/12/07 від 26.12.2007р. та уточненнями до апеляційної скарги №26/12/07 від
26.12.2007р., у відповідності до яких
просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 18.12.2007 по
справі № 38/366 частково, в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1
(зокрема, в частині визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ
„Фінтронік” від 28.08.2004, прийнятого по пункту 5 питання 5 порядку денного,
оформленого протоколом № 1/2004 від 28.08.2004, та рішення загальних зборів
учасників ТОВ „Фінтронік” від 19.11.2004, прийнятого по питанням четвертому та
п'ятому порядку денного, оформленого протоколом № 2/2004 від 19.11.2004) та
прийняти нове рішення, яким повністю відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його
позовних вимог.

Апеляційна
скарга (з уточненнями) мотивована тим, що місцевим судом прийнято рішення з
порушенням норм матеріального права, а висновки, до яких дійшов суд, не
відповідають дійсним обставинам справи.

Від
позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить у
задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі, а рішення
Господарського суду м. Києва залишити без змін, як законне та обгрунтоване.

Представник
апелянта (відповідача) в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну
скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представники
позивача в судовому засідання проти апеляційної скарги заперечували та просили
відмовити в її задоволенні.

В
судовому засіданні судом на підставі ч.3 ст.77 ГПК України оголошувались
перерви: 05.02.2008 до 19.02.2008 та 19.02.2008 до 04.03.2008.

Заслухавши
пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки, перевіривши правильність застосування норм
права місцевим господарським судом, колегія суддів дійшла висновку, що
оскаржуване рішення господарського суду підлягає скасуванню з огляду на
наступне.

У
відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 29.12.76
„Про судове рішення” (з наступними змінами та доповненнями) рішення є законним
тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно
перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності
- на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим
визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для
даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

У
відповідності до ч.2 п.5 Роз'яснень Вищого арбітражного суду України від
10.12.96 № 02-5/422 „Про судове рішення” (з наступними змінами) про зміну
сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, своїх процесуальних
позицій у порівнянні з позовною заявою, відзивом на неї, клопотанням тощо слід
зазначити у мотивувальній частині рішення.

Зміна
в рішенні господарського суду предмета, підстав позову за заявою позивача,
зробленою безпосередньо в засіданні суду, допустима лише, якщо при цьому не
порушено процесуальних прав відповідача, передбачених статтями 22 і 23 ГПК, і
відповідачеві було надано можливість подання доказів щодо нового предмета,
підстав позову та наведення його доводів у судовому засіданні. Волевиявлення
позивача повинно викладатись у письмовій формі (ч.1 п.8 названих Роз'яснень).

У
відповідності до п.2 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд вправі виходити за
межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів
позивача або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є
клопотання заінтересованої сторони.

Як
вбачається з позовної заяви від 12.10.2007, позивачем заявлені позовні вимоги
„про скасування рішень Зборів від
28.08.07 з питання п'ятого порядку денного та Зборів 19.11.04 з питань
четвертого та п'ятого порядку денного щодо збільшення статутного капіталу
Товариства, розподілу часток Учасників Товариства, затвердження Статуту
Товариства в новій редакції та державної реєстрації змін до установчих
документів Товариства”.

У
відповідності до ухвали від 29.10.2007 про порушення провадження у справі         № 38/366, судом до розгляду була
прийнята саме ця позовна заява.

Як
встановлено судовою колегією з матеріалів справи та підтверджено
поясненнями  представників сторін, в
процесі розгляду справи судом в суді першої інстанції будь-яких заяв про зміну
предмету позову або уточнення позовних вимог позивачем подано не було.

Однак,
з оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції розглянув та
прийняв рішення щодо вимог, які позивачем взагалі не заявлялись (про визнання
недійсними рішень загальних зборів ТОВ „Фінтронік” від 28.08.07 та від 19.11.04
в частині), а будь-якого рішення щодо вимог, що були заявлені позивачем (про
скасування рішень загальних зборів) суд першої інстанції не прийняв.

Враховуючи
усе вищевикладене, а також враховуючи те, що позовні вимоги „про скасування
рішення загальних зборів” та „про визнання недійсним рішення загальних зборів”
не є тотожними по своїй матеріально-правовій суті та по правових наслідках (у
випадку їх задоволення), судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення
Господарського суду м.Києва не є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим
підлягає скасуванню повністю.

Разом
з тим, розглянувши заявлені позивачем позовні вимоги про часткове скасування
рішень загальних зборів ТОВ „Фінтронік” від 28.08.07 та від 19.11.04 з підстав
порушень при їх прийнятті  вимог статуту
товариства щодо одноголосності, судова колегія дійшла висновку про те, що такі
позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

У
відповідності до Закону України № 483-V від 15.12.2006 „Про внесення змін до
деяких законодавчих актів щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та корпоративних спорів” (який набрав чинності 29.12.2006)
господарським судам, зокрема,  підвідомчі
справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі
учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та
припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Як
вбачається з матеріалів справи, у відповідності до Статуту ТОВ „Фінтронік”
(затвердженого зборами учасників (протокол № 7 від 03.10.1995) з наступними
змінами та доповненнями)ОСОБА_1 є учасником Товариства з обмеженою
відповідальністю „Фінтронік” та йому належить частка 20% у статутному фонді
товариства.

28.08.2004
відбулись збори учасників ТОВ „Фінтронік”, які оформлені протоколом №1/2004.

Відповідно
до названого протоколу (а.с.36) на зборах були присутні учасники ТОВ
„Фінтронік”, які в загальній кількості володіють 80% голосів.

По
п'ятому питанню порядку денного було вирішено:

1.
Збільшити статутний фонд товариства до 24 000 грн., шляхом внесення додаткових
грошових внесків до статутного фонду товариства на поточний рахунок товариства.

2.
Учасники зобов'язані внести суми грошових коштів відповідно до їхньої частки у
статутному фонді товариства: ОСОБА_4 - 14 175,00 грн.;ОСОБА_1 - 4 725,00 грн.;
ОСОБА_5 - 4 725,00 грн.

4.
Учасникам внести суми грошових коштів відповідно до їхньої частки у статутному
фонді товариства, на поточний рахунок товариства на протязі 3 банківських днів
з дати проведення зборів. Учасники, що не внесуть відповідні суми грошових
коштів на поточний рахунок підприємства у зазначений термін вважатимуться
такими, що не скористались своїм переважним правом на внесення грошових коштів
у статутний фонд товариства. Якщо, хтось з учасників товариства не
скористається своїм переважним правом на внесення грошових коштів, його частка
у статутному фонді товариства буде підлягати розподілу між іншими учасниками
товариства на наступних зборах учасників.

5.
Затвердити відповідні зміни до статуту товариства, після повного розподілу
статутного фонду товариства.

19.11.2004
відбулись загальні збори учасників товариства, які оформлені протоколом №
2/2004.

Відповідно
до названого протоколу (а.с.40) на зборах були присутні учасники ТОВ
„Фінтронік”, які в загальній кількості володіють 80% голосів.

По
четвертому питанню порядку денного було вирішено:

1.
Вважати позивач таким, що не скористався своїм переважним правом на внесення
вкладу до статутного фонду товариства.

2.
Затвердити запропонований розподіл часток статутного фонду товариства (ОСОБА_4-
19 125,00 грн. - 79,7%, ОСОБА_1- 75,00 грн. - 0,3%, ОСОБА_5- 4 800,00 грн. -
20%);

3.
Зобов'язати ОСОБА_4 внести вклад у розмірі 4 725 грн. у двадцятиденний термін з
моменту проведення зборів.

По
п'ятому питанню порядку денного було вирішено затвердити Статут Товариства у
новій редакції.

ОСОБА_1,
як учасник товариства, звернувся до суду з позовом про скасування рішення
загальних зборів від 28.08.2004 з питань п'ятого порядку денного та зборів від
19.11.2004 з питань четвертого та п'ятого порядку денного щодо збільшення
статутного капіталу товариства, розподілу часток учасників товариства,
затвердження статуту товариства в новій редакції та державної реєстрації змін
до установчих документів товариства.

В
обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1посилається на те, що під час прийняття
рішення з питань збільшення статутного капіталу та затвердження нового
розподілу часток учасників товариства не було дотримано умов, за наявності яких
зазначені рішення могли бути правомочними (а саме - при їх ухваленні позивач не
брав участі в загальних зборах, тобто, ці рішення не набрали 100% голосів
учасників товариства), а також приймаючи рішення з питань п'ятого порядку
денного зборів від 28.08.2004 та від 19.11.2004 щодо збільшення статутного
капіталу, порушено ч. 2 ст.144 ЦК України.

Судова
колегія дійшла висновку, що такі позовні вимоги задоволенню не підлягають
з  наступних підстав.

Згідно
зі ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено
законодавством.

У відповідності
до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право
звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом
заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У
випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду
мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Статтею
15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного
законодавства.

Згідно
зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами
захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

визнання
права;

визнання
правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право;

відновлення
становища, яке існувало до порушення;

примусове
виконання обов'язку в натурі;

зміна
правовідношення;

припинення
правовідношення;

відшкодування
збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

відшкодування
моральної (немайнової) шкоди;

визнання
незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових
і службових осіб.

Суд
може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений
договором або законом.

У
відповідності до ст.116 ЦК України учасники господарського товариства мають
право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом:

1)
брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому
документі, крім випадків, встановлених законом;

2)
брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину
(дивіденди);

3)  вийти у встановленому порядку з товариства;

4)
здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства,
цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому
законом;

5)
одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому
установчим документом.

Учасники
господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим
документом товариства та законом.

Статтею
97 ЦК України визначено, що управління товариством здійснюють його органи.
Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий
орган, якщо інше не встановлено законом.

Статтею
98 ЦК України передбачено:

-
загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань
діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до
компетенції виконавчого органу;

-
рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх
учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом;

-
рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на
суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про
ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше
не встановлено законом;

-
учасник товариства не має права голосу при вирішенні загальними зборами
товариства питань щодо вчинення з ним правочину та щодо спору між ним і
товариством;

-
порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах
товариства. Учасники товариства, що володіють не менш як десятьма відсотками
голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів;

-
якщо вимога учасників про скликання загальних зборів не виконана, ці учасники
мають право самі скликати загальні збори;

-
рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду (ч.5
ст.98 ЦК України).

З
усього вищенаведеного вбачається, що нормами чинного законодавства не
передбачено такого способу захисту порушеного права учасника товариства як  скасування
рішення загальних зборів товариства в судовому порядку.

Господарський
суд лише має право визнати недійсним рішення загальних зборів з підстав
невідповідності його вимогам чинного законодавства або визначеній законом чи
установчими документами компетенції загальних зборів. Крім того, обов'язковою
умовою визнання рішення недійсним є також порушення у зв'язку з його прийняттям
прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Судова
колегія відзначає і те, що передбачені законом способи захисту порушеного права
або охоронюваного законом інтересу спрямовані на відновлення прав та інтересів
позивача. Однак, при скасуванні рішення загальних зборів (яке здійснюється на
майбутнє) не відбувається автоматичного визнання недійним (анулювання) цього
рішення, тобто, не відновлюються права позивача, які, на його думку, є
порушеними прийнятим рішенням.

Саме
позовні вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів є належним
способом захисту та відновлення прав позивача як учасника товариства з
обмеженою відповідальністю.

Таким
чином, судова колегія дійшла висновку, що обраний позивачем спосіб захисту
порушеного права не відповідає встановленим законом способам захисту порушеного
права та не відповідає порушенню (яке, за твердженням позивача, було наявне), а
тому позовні вимоги ОСОБА_1 про часткове скасування рішень загальних зборів ТОВ
„Фінтронік” задовленню не підлягають.

Враховуючи
усе вищевикладене, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю
„Фінтронік” підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду м. Києва від
18.12.2007р. у справі № 38/366 - скасуванню з прийняттям нового рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись
ст.ст. 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю „Фінтронік” на рішення Господарського суду м. Києва від
18.12.2007 у справі № 38/366 задовольнити.

2.  Рішення Господарського суду м. Києва від
18.12.2007 у справі № 38/366 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Фінтронік” скасувати та прийняти нове рішення.

3.    В позові відмовити повністю.

4.  Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінтронік” (02099, м. Київ,
вул. Севастопольська, 5, р/р № 260021294 в Райфайзен Банк Аваль, МФО 300335,
) 51,00 (п'ятдесят одну) грн. державного мита та 118,00 (сто
вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

5.   Видачу наказу доручити Господарському суду
м. Києва.

6.   Матеріали справи № 38/366 повернути до
Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя
Шипко  В.В.

Судді
Борисенко  І.В.

Розваляєва  Т.С.