ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.06.08 р.                     Справа № 20/37пд

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув увідкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Краматорських електричних мереж, м.Краматорськ          хімекс

до відповідача: Комунального підприємства “Краматорського трамвайно-тролейбусного управління”, м.Краматорськ

про укладення додаткової угоди до договору про постачання електроенергії

За участю представників:

від позивача: Хомовський С.М. – дов.

від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулось Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Краматорських електричних мереж, м.Краматорськ, з позовом до Комунального підприємства “Краматорського трамвайно-тролейбусного управління”, м.Краматорськ, про укладення додаткової угоди до договору № 234 від 20.09.2004р. про постачання електричної енергії (далі – Договір) та просило суд викласти в редакції позивача пункти 4.4, 4.5, 4.6, 7, 8, 10 Додатку № 5 “Порядок розрахунків (для бюджетних установ та організацій, підприємств житлово-комунального господарства та підприємств, які надають послуги щодо забезпечення комунально-побутових потреб населення) (далі-Додаток № 5).

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на Договір, Додаток № 5 до нього, протокол розбіжностей до додаткової угоди № 1а від 30.11.2007р. (далі – Додаткова угода), на приписи Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України “Про електроенергетику”, Правил користування електричною енергією (далі – Правила).

У заяві від 20.05.2008р. № 200-юр позивач просив суд датою набрання чинності умовами Додаткової угоди № 1а вважати 30.11.2007р.

Відповідач із позовом не погодився, посилаючись на невідповідність запропонованої позивачем редакції спірних пунктів додатку № 5 приписам постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. № 20, наполягав на прийнятті спірних пунктів в своїй редакції, пропонував нову редакцію спірних умов Додатку № 5, посилаючись на вищезазначену постанову, розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації від 24.01.2008р. № 13, Порядок розрахунків за природний газ, теплопостачання, електричну енергію в межах надходжень до загального фонду державного бюджету рентної плати за транзитне транспортування природного газу і за природний газ та газовий концентрат, що видобуваються в Україні, Протокол-погодження про організацію проведення розрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. № 20 (зі змінами та доповненнями) за електричну енергію, Правила експлуатації трамваю та тролейбусу, Правила улаштування електроустановок, на надані суду документи, що наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні оголошувались перерви з 18.03.08 р. до 03.04.08 р., з 03.04.08 р. до 24.04.08 р., з 24.04.08 р. до 20.05.08 р., з 20.05.08 р. до 10.06.08 р., з 10.06.08 р. до 17.06.08 р.

За клопотанням сторін строк вирішення спору продовжено в порядку ч.4 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

20.09.2004 року між ВАТ “Донецькобленерго” в особі структурного підрозділу Краматорські електричні мережі та КП “Краматорське трамвайно-тролейбусне управління” був укладений договір № 294 про постачання електричної енергії.

Відповідно до п. 1 Договору, позивач (Постачальник електричної енергії) постачає електричну енергію відповідачеві (Споживач), а останній оплачує позивачеві вартість електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до нього, що є його невід’ємними частинами.

03.09.2004 року позивач направив відповідачу додаткову угоду № 1а від 30.11.2007 року до договору № 294 від 20.09.2004 року.

Додатковою угодою передбачено викладення Додатку № 5 “Порядок розрахунків” в новій редакції, доповнення Договору додатками №№ 5.1, 5.2, 5.3, 19, 20, 21, застосування нової редакції “Акту приймання-передавання товарної продукції”.

Як зазначає позивач у позовній заяві, направлення додаткової угоди було обумовлено внесенням змін в Правила користування електричною енергією, а також суттєвим систематичним порушенням умов Договору з боку відповідача.

01 лютого 2008 р. Додаткова угода отримана позивачем з протоколом розбіжностей, складеним відповідачем.

Відповідно до протоколу розбіжностей, відповідач не погодився із запропонованою позивачем редакцією пунктів 4.4., 4.5, 4.6, 7, 8, 10 Додатку № 5 “Порядок розрахунків”.

Протоколу узгодження зазначених розбіжностей суду не надано.

У позовній заяві позивач просить суд викласти вищезазначені пункти в своїй редакції.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на невідповідність запропонованої позивачем редакції спірних пунктів додатку № 5 приписам постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. № 20, наполягав на прийнятті спірних пунктів в своїй редакції, пропонував нову редакцію спірних умов Додатку № 5, посилаючись вищезазначену постанову, розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації від 24.01.2008р. № 13, Порядок розрахунків за природний газ, теплопостачання, електричну енергію в межах надходжень до загального фонду державного бюджету рентної плати за транзитне транспортування природного газу і за природний газ та газовий концентрат, що видобуваються в Україні, Протокол-погодження про організацію проведення розрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. № 20 (зі змінами та доповненнями) за електричну енергію, Правила експлуатації трамваю та тролейбусу, Правила улаштування електроустановок, на надані суду документи, що наявні в матеріалах справи.

Згідно із ст.4-2) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.43 зазначеного кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Статтею 181 Господарського кодексу України визначений загальний порядок укладання господарських договорів.

Відповідно до ст.188 зазначеного кодексу, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Отже, даний спір підлягає вирішенню в судовому порядку.

Позивач наполягає на викладені п.4.4 Додатку № 5 в редакції: “п.4.4. Датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок, поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Постачальника або дата внесення Споживачем готівкових коштів в касу Постачальника”.

Відповідно до протоколу розбіжностей, відповідач вважає за необхідне викласти даний пункт в своїй редакції: “п.4.4. Датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок, або дата проведення розрахунків відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.05 № 20 (зі змінами і доповненнями) коштами на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Постачальника”.

Згідно із п.6.11 Правил, дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

Оскільки редакція п.4.4 Додатку № 5, запропонована сторонами, є іншою, аніж відповідне положення Правил, суд вважає за необхідне викласти п.4.4 в редакції, що відповідає вищезазначеним приписам п.6.11 Правил.

Позивач просить суд викласти п.4.5 Додатку № 5 в редакції: „п.4.5. Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

У платіжному дорученні Споживач чітко вказує в розділі „призначення платежу”:

- за який вид нарахувань проводить оплата (види нарахувань вказані в п.4.1 та п.4.2);

- за який період здійснюється оплата;

- номер і дату указаного договору про постачання електроенергії”.

Відповідач у своїй редакції даного пункту включив до складу підстав оплати спожитої електричної енергії виставлений позивачем рахунок та акт звірення.

Оскільки редакція даного пункту, що запропонована позивачем, цілком узгоджується із частиною 3 п.п.6.6 Правил, позовні вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

Позивач наполягає на викладенні п.4.6 Додатку № 5 в редакції: „п.4.6 У разі виникнення заборгованості за спожиту електричну енергію сторони мають право укласти додаткову угоду щодо реструктуризації заборгованості, до якого додається графік погашення заборгованості, який є невід’ємною частиною цього договору. Сплата згідно зазначеного графіку здійснюється окремим платіжним дорученням, в якому Споживач чітко вказує в розділі „призначення платежу”: „погашення заборгованості згідно графіку реструктуризації” (вказується дата укладання додаткової угоди до Договору про реструктуризацію заборгованості)”.

Відповідач, згідно до протоколу розбіжностей, вважає, що даний пункт слід викласти у його редакції: „п.4.6. У разі виникнення заборгованості за спожиту електричну енергію, борг зараховується до наступного періоду проведення відповідних рахунків”.

Питання щодо наслідків виникнення заборгованості споживача електричної енергії на користь її постачальника вирішені пунктом 6.5 Правил, з яким узгоджується редакція п.4.6 Додатку № 5, що запропонована позивачем.

Отже, позовні вимоги в цій частині позову також підлягають задоволенню.

Позивач просить суд викласти п.7 Додатку № 5 в наступній редакції: „п.7. Остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого Постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного на підставі показів розрахункового засобу обліку (або розрахунковим шляхом) з урахуванням сум, що надійшли від Споживача.

За результатами розрахункового періоду Споживачем та Постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої Споживачу електричної енергії та оформлюється „Акт прийняття-передавання товарної продукції” (Додаток № 10).

Для проведення остаточного розрахунку Споживач у термін до 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РЕМ рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений Споживачем протягом 5 банківських днів з дня його отримання, якщо Споживач здійснює оплату через свою головну структуру. В разі неявки Споживача для отримання рахунку Постачальник направляє рахунок Споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим Споживачем з дня його відправлення”.

Відповідно до протоколу розбіжностей, редакцією даного пункту, на якій наполягав відповідач, є: „П.7. Остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого Постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного на підставі показів розрахункового засобу обліку (або розрахунковим шляхом) з урахуванням сум, що надійшли від Споживача.

За результатами розрахункового періоду Споживачем та Постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої Споживачу електричної енергії та оформлюється „Акт прийняття-передавання товарної продукції” (Додаток № 10).

Для проведення остаточного розрахунку Споживач у термін до 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РЕМ рахунок на оплату електричної енергії та акт звірення розрахунків за спожиту електроенергію на проведення відповідних розрахунків. В разі неявки Споживача для отримання рахунку Постачальник направляє рахунок Споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим Споживачем з дня його отримання”.

Запропонована позивачем редакція зазначеного пункту узгоджується із змістом п.6.11 Правил, окрім останнього речення п.7 Додатку № 5, яке слід викласти наступним чином:

„У такому випадку рахунок вважається отриманим Споживачем після його відправлення Постачальником з урахуванням встановленого нормативного часу поштового пробігу”.

Позивач наполягає на викладенні п.8 Додатку № 5 в наступній редакції: „П.8. У разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань Постачальник проводить Споживачу нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

-          пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу;

-          3% річних з прострочення суми.

При цьому сума грошового зобов’язання за цим Договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції”.

Відповідач не вважає за необхідне включати даний пункт в Додаток № 5.

Запропонована позивачем редакція п.8 Додатку № 5 узгоджується із приписами п.п.8 п.8.1 Правил, розділу V Господарського кодексу України, ст.625 Цивільного кодексу України, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Позивач просить суд п.10 Додатку № 5 викласти в наступній редакції: „П.10. У разі несплати нарахувань, передбачених цим Договором, Постачальник має право повністю або частково припинити постачання електричної енергії Споживачу, попередивши його про це письмово або телефонограмою не пізніше ніж за 3 робочі дні.

Поновлення енергопостачання здійснюється протягом 5 робочих днів з дня погашення заборгованості і оплати послуг з відновлення електропостачання.

Відключення Споживача не звільняє його від сплати пені, 3% річних, індексу інфляції за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати (п.4.4)”.

Відповідач вважає, що Додаток № 5 не повинен містити даного пункту.

Редакція п.10, запропонована позивачем, цілком відповідає приписам пунктів 7.5, 7.12 Правил, ст.24 Закону України „Про електроенергетику”, отже позов в цій частині слід задовольнити.

Заперечення відповідача проти позову судом не приймаються до уваги з огляду на наступне:

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах.

Виробники і постачальники енергії, що займають монопольне становище, зокрема суб'єкти природних монополій, зобов'язані укласти договір енергопостачання на вимогу споживачів, які мають технічні засоби для одержання енергії. Розбіжності, що виникають при укладенні такого договору, врегульовуються відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно із ст.277 зазначеного кодексу, абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом.

За змістом п.1.1 Правил, ці правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між її виробниками або постачальниками та споживачами.

При цьому, частиною 2 п.1.1 Правил визначено, що дія цих Правил поширюється на всіх юридичних та фізичних осіб (крім населення).

Згідно із п.1 Порядку перерахування в 2008 р. деяких субвенцій на надання пільг, субсидій та компенсацій за рахунок надходжень до загального фонду державного бюджету рентної плати за транзитне транспортування природного газу і за природний газ та газовий концентрат, що видобуваються в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.05 р. № 20 (із змінами), на який посилається відповідач, заперечуючи проти позову, цей Порядок визначає механізм перерахування у 2008 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам для надання відповідно до статті 42 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" пільг та житлових субсидій населенню з оплати електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, внесення квартирної плати, оплати вивезення побутового сміття та рідких нечистот, пільг з послуг зв'язку та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг з одержання ліків, зубопротезування, оплати електроенергії, природного і скрапленого газу на побутові потреби, твердого та рідкого пічного побутового палива, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати, оплати вивезення побутового сміття та рідких нечистот) та компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за транзитне транспортування природного газу і за природний газ та газовий конденсат, що видобуваються в Україні.

Відповідно до п.4.4 Статуту Комунального підприємства „Краматорське трамвайно-тролейбусне управління”, джерелами фінансування та розвитку підприємства є:

-          доходи від надання платних послуг від перевезення населення міськелектротранспортом, від підготовки кадрів і підвищення кваліфікації робітників міськелектротранспорту;

-          субвенція з бюджету на покриття збитків від надання послуг населенню по перевезенню міськелектротранспортом і відшкодування витрат від перевезення окремих категорій громадян, які мають право безкоштовного та пільгового проїзду у пасажирському транспорті.

Згідно із п.4.5 зазначеного статуту, додатковими джерелами фінансування є:

-          кошти від надання інших платних послуг;

-          кредити банків і інших кредиторів;

-          капіталовкладення;

-          добровільне безоплатні внески підприємств, громадян, благодійних фондів та інші у вигляді грошових коштів і матеріальних цінностей;

-          кошти, які одержані від надання в оренду, передачі в тимчасове користування або найму приміщень, обладнання транспортних засобів, інвентарю та інших матеріальних цінностей;

-          інші джерела, які не заборонені діючим законодавством.

Таким чином, приписи Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України „Про електроенергетику”, Правил є обов’язковими для всіх юридичних осіб, в тому числі в частині, що стосується порядку розрахунків за спожиту електричну енергію.

Постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.05 р. № 20 (із змінами) встановленого вищезазначеними нормами права порядку розрахунків споживачів електричної енергії з її постачальниками та їх відповідальності за порушення цього порядку не скасовує.

За змістом п.п.4.4, 4.5 Статуту відповідача, джерелами його фінансування є не тільки субвенції з бюджету, але й доходи від надання певних платних послуг.

Отже, заперечення відповідача проти позову позовних вимог не спростовують.

Приймаючи до уваги, що спірні пункти Додатку № 5 регулюють питання порядку розрахунків за вже спожиту електричну енергію та відповідальності за його порушення, суд вважає за необхідне визначити, що датою набрання чинності цими пунктами є дата набрання даним рішенням законної сили.

Судові витрати покладають на обидві сторони порівну.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.526, 530, 625 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов – задовольнити частково.

Пункт 4.4 Додатку № 5 до договору № 294 від 20.05.04 р. про постачання електричної енергії викласти в наступній редакції:

“П.4.4. Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом”.

Пункт 4.5. Додатку № 5 до договору № 294 від 20.05.04 р. про постачання електричної енергії викласти в редакції позивача, а саме: “п.4.5. Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

У платіжному дорученні Споживач чітко вказує в розділі „призначення платежу”:

- за який вид нарахувань проводить оплата (види нарахувань вказані в п.4.1 та п.4.2);

- за який період здійснюється оплата;

- номер і дату указаного договору про постачання електроенергії”.

Пункт 4.6. Додатку № 5 до договору № 294 від 20.05.04 р. про постачання електричної енергії викласти в редакції позивача, а саме: “п.4.6. У разі виникнення заборгованості за спожиту електричну енергію сторони мають право укласти додаткову угоду щодо реструктуризації заборгованості, до якого додається графік погашення заборгованості, який є невід’ємною частиною цього договору. Сплата згідно зазначеного графіку здійснюється окремим платіжним дорученням, в якому Споживач чітко вказує в розділі „призначення платежу”: „погашення заборгованості згідно графіку реструктуризації” (вказується дата укладання додаткової угоди до Договору про реструктуризацію заборгованості)”.

Пункт 7. Додатку № 5 до договору № 294 від 20.05.04 р. про постачання електричної енергії викласти в наступній редакції, а саме: “п.7. Остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого Постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного на підставі показів розрахункового засобу обліку (або розрахунковим шляхом) з урахуванням сум, що надійшли від Споживача.

За результатами розрахункового періоду Споживачем та Постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої Споживачу електричної енергії та оформлюється „Акт прийняття-передавання товарної продукції” (Додаток № 10).

Для проведення остаточного розрахунку Споживач у термін до 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РЕМ рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений Споживачем протягом 5 банківських днів з дня його отримання, якщо Споживач здійснює оплату через свою головну структуру. В разі неявки Споживача для отримання рахунку Постачальник направляє рахунок Споживачу рекомендованим листом. У такому випадку рахунок вважається отриманим Споживачем після його відправлення Постачальником з урахуванням встановленого нормативного часу поштового пробігу”.

Пункт 8. Додатку № 5 до договору № 294 від 20.05.04 р. про постачання електричної енергії викласти в редакції позивача, а саме: “п.8. У разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань Постачальник проводить Споживачу нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

-          пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу;

-          3% річних з прострочення суми.

При цьому сума грошового зобов’язання за цим Договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції”.

Пункт 10. Додатку № 5 до договору № 294 від 20.05.04 р. про постачання електричної енергії викласти в редакції позивача, а саме: “п.10. У разі несплати нарахувань, передбачених цим Договором, Постачальник має право повністю або частково припинити постачання електричної енергії Споживачу, попередивши його про це письмово або телефонограмою не пізніше ніж за 3 робочі дні.

Поновлення енергопостачання здійснюється протягом 5 робочих днів з дня погашення заборгованості і оплати послуг з відновлення електропостачання.

Відключення Споживача не звільняє його від сплати пені, 3% річних, індексу інфляції за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати (п.4.4)”.

Днем набрання чинності даними пунктами Додатку № 5 до договору № 294 від 20.05.04 р. вважати день набрання рішення законної сили.

Стягнути з Комунального підприємства “Краматорського трамвайно-тролейбусного управління” (84323, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Кіма, 103, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” (84601, Донецька область, м.Горлівка, вул.Леніна, 11, поточний рахунок 0104 в АК ПІБ м.Краматорська, МФО 334141, ) в особі Краматорських електричних мереж (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Островського, 8, поточний рахунок 0104 в АК ПІБ м.Краматорська, МФО 334141, ) 42,50 грн. держмита, 59,00 грн. – витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ у встановленому порядку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 17.06.08 р.

Повний текст рішення підписано 23.06.08 р.

Суддя Донець О.Є.

Надруковано 3 примірники:

1- позивачеві;

1 – відповідачеві;

1 – у справу