ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2008 р. Справа № 35/206-08

вх. № 5151/5-35

Суддя господарського суду Швед Е.Ю.

при секретарі судового засідання Сімонова Т.О.

за участю представників сторін:

позивача - Мягченко Д.В. з належно оформленою довіреністю (№32 від 16.07.2007р.);

відповідача - не з"явився;

розглянувши справу за позовом ТОВ "Спеціалізоване підприємство Харківліфт" м. Харків

до ТОВ "Мобількомунсервіс", смт. Пісочин

про стягнення 3964,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю „СП Харківліфт” звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю „Мобількомунсервіс” 3799,95 грн. основної заборгованності, 159,99 грн. пені, 4,45 грн. збитків, а також віднесенню на відповідача своїх витрат по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 01.06.2007р. було укладено договір підряду №647, відповідно до умов якого позивач зобов`язався виконати роботи з технічного обслуговування та ремонту ліфтів і обладнання систем диспетчеризації на об`єктах відповідача. В період з червня 2007 року по липень 2008 року позивач повністю виконав вказані роботи, про що свідчать акти виконаних робіт на загальну суму 12249,95 грн. У зв`язку з частковим погашенням відповідачем своєї заборгованності за спірним договором, у відповідача виник борг перед позивачем на суму 3799,95 грн. 10.06.2008р. позивачем було направлено претензію №133 відповідачу, але відповідачем дану претензію залишено без відповіді та задоволення.

Окрім того, відповідно до п.6.5 спірного договору відповідач за порушення строків оплати за виконані роботи повинен сплатити позивачу пеню у розмірі 0,5% від суми заборгованності за кожну добу прострочення, з урахуванням чого позивач просить суд стягнути на його користь 159,99 грн. пені.

Згідно ст.623 позивач просить суд стягнути з відповідача 4,45 грн. збитків за відсилання претензії та копії позовної заяви.

Представник позивача в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Дане клопотання не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін, тому воно приймається судом та підлягає задоволенню.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Надав виписку банку з рахунку,з якої вбачається, що відповідачем було сплачено суму основного боргу та відмовився від вимоги щодо стягнення основного боргу в сумі 3799,95 грн. Розглянувщи дане клопотання, суд прийшов до висновку, що воно не суперечить вимогам чинного законодавства, інтересам сторін, з урахуванням чого підлягає задоволенню, а провадження в частині стягнення суми основного боргу припиненню.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з"явився, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлен належним чином. Відзив на позовну заяву та витребуваних ухвалою суду документів не представив.

Беручи до уваги, що відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України обов"язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши докази у їх сукупності, судом встановлено наступне, що між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду №647 від 01.06.2007р., відповідно до п.1.1. якого замовник – відповідач доручає, а підрядник – позивач приймає на себе організацію і виконння робіт по технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів і обладнення систем диспетчеризації на об`єктах відповідача відповідно з додатком №1, який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.2.1. спірного договору щомісячна оплата робіт згідно з договором визначеа узгодженням сторін на день його укладання з урахуванням ПДВ і складє 1250,00 грн в місяць.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач виконував належним чином умови договору, про що свідчать акти виконанних робіт по обслуговуванню ліфтів №0304-0647-0647-0607 за червень 2007р., №0304-0647-0647-0707 за липень 2007р., № 0304-0647-0647-0807 за серпень 2007р., №0304-0647-0647-0907 за вересень 2008р., №0304-0647-0647-1007 за жовтень 2007р., №0304-0647-0647-1107 за листопад 2007р.,№0304-0647-0647-1207 за грудень 2007р., №0304-0647-0647-0108 за січень 2008р., №0304-0647-0647-0208 за лютий 2008р., №0304-0647-0647-0308 за березень 2008р., №0304-0647-0647-0408 за квітень 2008р., №0304-0647-0647-0508 за травень 2008р., №0304-0647-0647-0608 за червень 2008р. на загальну суму 12249,95 грн. Дані акти скріплені печатками сторін та підписані уповноваженими особами.

Згідно виписок з рахунку позивача відповідач частково розрахувався з позивачем за надані послуги в сумі 8450,00 грн. Згідно виписки банку з рахунку 23.07.2008р. відповідач сплатив позивачу 700,00 грн. основного боргу та 05.08.2008р. сплатив 3099,95 грн. основного боргу. Тому суд приходить до висновку, що відповідач повністю розрахувався з позивачем в частині основного боргу.

Відповідно до ч.1 ст. 610 порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.6.5. спірного договору відповідач за користування грошовими коштами позивача сплачує позивачу 0,5% від суми заборгованності за кожну добу прострочення.

Відповідно до ст.3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань” розмір пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За розрахунками позивача, відповідач повинен сплатити пеню за прострочення строків оплати послуг в сумі 159,99 грн., а саме позивач нараховує пеню за період з з квітня 2008р. по червень 2008р. і кількість днів прострочки становить 61 добу, але це нарахування суперечить вимогам чинного законодавства, а саме позивачем не був прийнятий до уваги Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань” тому суд приходить до висновку що відповідно до чинного законодавства вимога в цій частині підлягає зменшенню та потрібно стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 73,42 грн.

Окрім того, позивач просить суд стягнути на його користь зпричинені збитки у розмірі 4,45 грн., які складають витрати на відправку претензії на суму 2,45 грн. та копії позовноїзаяви на суму 2,00 грн, посилаючись на ст.623 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановив, що позивачем не доведено та обставина, що витрати по відправці претензії на суму 2,45 грн. та копії позовної заяви на суму 2,00 грн. здійснювалась підприємством позивача,понесені саме позивачем, а не самим представником позивача.Поштові квитанції на відправлення кореспонденції підтверджують лише факт відправдення від імені позивача, а не втрат позивача по їх відправці. Доказів, які б свідчили про грошові втрати позивача на ці цілі і на цю суму не надано, з урахуванням чого, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги в частині стягнення збитків в сумі 4,45 грн. за відправку претензії та копії позовної заяви.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в сумі 73,42 грн пені. Витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід підлягають віднесенню пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.44,49,82-85 ГПК України, суд:

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Мобількомунсервіс” (62418, Харківська обл., смт.Пісочин, вул. Квартальна, буд. 5/9, р/р 8001 філія Харківської дирекції „Індекс-банк”, МФО 350619, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „СП Харківліфт” (61091, м.Харків, вул. Харківських дівізій,17, р/р 244 в АКБ „Базис”, МФО 351760, , св. №29695544, ІНН 78) 73,42 грн. пені, 99,66 грн. держмита та 115,29 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В частині стягнення основного боргу в сумі 3799,95 провадження по справі припинити.

В іншій частині в позові відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення підписано 01.09.2008р.

Суддя Швед Е.Ю.