ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2008 р.

№
36/234пд

Вищий господарський суд
України у складі колегії суддів:

Дунаєвської
Н.Г.,

Михайлюка
М.В.,

Самусенко
С.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Києві касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр супутникового кабельного
телебачення "ДонСатТБ-3" на постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 24 грудня 2007 року у справі № 36/234пд Господарського
суду Донецької області за позовом ОСОБА_1, м. Донецьк, до Товариства
з обмеженою відповідальністю "Центр супутникового кабельного
телебачення   "ДонСатТБ-3", м. Донецьк,
за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: 1)
ОСОБА_2, м. Донецьк, 2) ОСОБА_3, м. Донецьк, 3) ОСОБА_4, м. Донецьк, 4)
ОСОБА_5, м. Донецьк, 5) ОСОБА_6, м. Донецьк, 6) ОСОБА_7, м. Донецьк, 7)
ОСОБА_8, м. Донецьк про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

за
участю представників сторін:

позивача
-не з'явилися;

відповідача
-ТОВ "ЦСКТ "ДонСатТБ-3" -Сорокіна Л.Ю. (директор); Іванова Т.Б.
(дов. від 02.04.2008 р.);

третьої
особи -не з'явилися;

встановив:

У
серпні 2007 року позивач -ОСОБА_1 пред'явив у господарському суді позов до
відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр супутникового
кабельного телебачення "ДонСатТБ-3" за участю третіх осіб без
самостійних вимог на предмет спору: 1) ОСОБА_2, 2) ОСОБА_3, 3) ОСОБА_4, 4)
ОСОБА_5, 5) ОСОБА_6, 6) ОСОБА_7, 7) ОСОБА_8 про визнання договору
купівлі-продажу недійсним.

Вказував,
що на підставі договору купівлі-продажу № 1155 від 3 квітня 2007 року,
укладеного між ТОВ "ЦСКТ "ДонСатТБ-3", в особі директора
Сорокіної Л.Ю., (продавцем) та ОСОБА_2 (покупцем), здійснено продаж квартири
АДРЕСА_1.

Посилаючись
на порушення його прав як акціонера, оскільки зазначений договір від імені
Товариства підписаний директором -Сорокіною Л.Ю., який не уповноважений
установчими документами на укладення угод спрямованих на відчуження нерухомого
майна та на те, що дана квартира була придбана Товариством з метою використання
під офіс для здійснення підприємницької діяльності, позивач просив визнати
недійсним договір купівлі-продажу № 1155 від 3 квітня 2007 року.

Рішенням
Господарського суду Донецької області від 7 листопада 2007 року (суддя Будко
Н.В.) в позові відмовлено.

Судове
рішення мотивоване тим, що рішення Загальних зборів засновників ТОВ "ЦСКТ
"ДонСатТБ-3" від 26 лютого 2007 року щодо продажу квартири було
прийнято у присутності учасників товариства, що володіють у сукупності більш як
60 відсотками голосів, тобто з додержанням вимог ст. 60 Закону України
"Про господарські товариства" та п. 6.4 Статуту товариства.

Постановою
Донецького апеляційного господарського суду від 24 грудня 2007 року (колегія
суддів у складі: Волков Р.В. -головуючого, Запорошенко М.Д., Старовойтова Г.Я.)
рішення скасовано. Позов задоволено.

Постановлено
визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1155 від 3 квітня 2007 року.

Постанова
апеляційної інстанції мотивована тим, що рішення Загальних зборів Товариства
від 26 лютого 2007 року про продаж квартири та введення у склад засновників
товариства ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які є правонаступники учасників, що
померли, суперечить вимогам ст. 60 Закону України "Про господарські
товариства" та п. 5.1 Статуту товариства, а тому останні не мали права
приймати участь у голосуванні загальних зборів у питаннях, що стосуються їх
особистого введення у склад засновників товариства.

Також
апеляційний суд виходив з того, що Загальні збори акціонерів були проведені за
відсутності кворуму, у зв'язку з чим є недійсними прийняті на них рішення.

У
касаційній скарзі ТОВ "ЦСКТ "ДонСатТБ-3", посилаючись на
порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм
процесуального права, а саме: ст.ст. 43 ГПК України, ч. 2 ст. 62 Закону України
"Про господарські товариства", ст. 98 ЦК України, -просить скасувати
постанову апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду.

Розглянувши
матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність
застосування судами норм матеріального та процесуального права у вирішенні
даного спору, колегія суддів знаходить за необхідне касаційну скаргу
задовольнити з наступних підстав.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від
29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення
для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими у судовому засіданні.

Рішення
місцевого суду відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин
справи в їх сукупності.

Відмовляючи
у задоволенні вимог позивача, місцевий господарський суд повно та всебічно
дослідив всі суттєві обставини даної справи, правильно встановив, і виходив з
того, що предметом спору у даній справі є визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири, що належить товариству на праві колективної власності
та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, продаж якої здійснений на підставі рішення
прийнятого на загальних зборах учасників останнього.

Як
вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом, засновниками ТОВ
"ЦСКТ "ДонСатТБ-3" були ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_1.

Загальними
зборами учасників ТОВ "ЦСКТ "ДонСатТБ-3" від 9 червня 2003 року
прийнято рішення про придбання квартири для розташування офісу, за адресою:
АДРЕСА_1, за рахунок внесення додаткових грошових коштів у розмірі 15 500 грн.,
в залежності від відсоткової частки кожного учасника у статутному фонді,
додатковий внесок позивача склав 1 720,50 грн. про що було зазначено у
протоколі № 7 загальних зборів Товариства.

Згідно
договору купівлі-продажу № 1388 від 11 червня 2003 року ТОВ "ЦСКТ
"ДонСатТБ-3", в особі директора Сорокіної Людмили Юріївни, набуло
право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка використовувалася під офіс для
здійснення підприємницької діяльності товариства.

26
лютого 2007 року проведено загальні збори учасників ТОВ "ЦСКТ
"ДонСатТБ-3" про, що було складено протокол № 14, відповідно до якого
на зборах присутні ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та
відсутні ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1

На
загальних зборах товариства прийняті рішення з питань введення ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, спадкоємців ОСОБА_12, до складу учасників Товариства, а
також продажі квартири та сплати долі спадку ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, про
що було зазначено у протоколі № 14.

На
підставі договору купівлі-продажу № 1155 від 3 квітня 2007 року, укладеного між
ТОВ "ЦСКТ "ДонСатТБ-3" в особі директора Сорокіної Л.Ю.
(продавцем) та ОСОБА_2 (покупцем), здійснено продаж квартири АДРЕСА_1.

Звертаючись
з позовом у даній справі, позивач посилається на те, що при продажі квартири
АДРЕСА_1, були порушені його права як засновника Товариства, оскільки рішення
про її відчуження Загальними зборами не приймалося, що суперечить п. 2 ст. 98
ЦК України.

Постановляючи
рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд
обгрунтовано виходив з того, що загальні збори учасників ТОВ "ЦСКТ
"ДонСатТБ-3" від 26 лютого 2007 року є законними, оскільки в них
брали участь засновники, частка яких у статутному фонді склала 60,04 %, і
відповідно, є дійсними прийняті на цих зборах рішення щодо продажу квартири
АДРЕСА_1.

Згідно
ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори
учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники
учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Відповідно
до п. 2 ст. 98 ЦК України рішення про внесення змін до статуту товариства,
відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків
майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як
у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

Крім
того судом встановлено, що позивач не є власником майна товариства, що було реалізоване
на підставі договору купівлі-продажу № 1155 від 3 квітня 2007 року, оскільки
кошти в сумі 15 500 грн. на придбання спірної квартири були внесені в касу
товариства особисто директором Сорокіною Л.Ю., що підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордеру б/н від 11 червня 2003 року. Доказів внесення
додаткових грошових коштів для купівлі квартири позивачем суду не надано.

При
цьому суд виходив з того, що відповідно до ст. 12 Закону України "Про
господарські товариства" та ст. 115 Цивільного кодексу України саме
товариство є власником, зокрема, майна переданого йому учасниками товариства у
власність як вклад до статутного капіталу. Акціонер товариства є лише власником
акцій товариства.

Посилання
позивача на відсутність повноважень у директора товариства на укладення угод
спрямованих на відчуження нерухомого майна, судом визнано безпідставним,
оскільки пунктом 6.7 Статуту Товариства передбачено, що директор має право
укладати від імені товариства договори, угоди та забезпечувати їх виконання.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги про визнати
недійсним договору купівлі-продажу № 1155 від 3 квітня 2007 року, суд
апеляційної інстанції виходив з того, що загальні збори Товариства, які
відбулися 26 лютого 2007 року були неповноважними, оскільки на момент їх
проведення ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не були введені у склад засновників
товариства, а являлися лише правонаступниками (спадкоємцями) учасника
товариства -ОСОБА_12

З
такими висновками апеляційного господарського суду погодитися не можна,
оскільки вони не грунтуються на матеріалах справи, зокрема, протоколу загальних
зборів № 14 від 26 лютого 2007 року, що містить дані про те, що рішення про
продаж квартири було прийнято одноголосно усіма присутніми засновниками
Товариства, тобто у відповідності з вимогами п. 2 ст. 98 ЦК України.

Викладені
у постанові апеляційного суду висновки про відсутність кворуму на Загальних
зборах учасників ТОВ "ЦСКТ "ДонСатТБ-3", що відбулися 26 лютого
2007 року, не відповідають обставинам справи, що правильно встановлені судом
першої інстанції, і ці висновки слід вважати наслідком порушення судом вимог
ст. 43 ГПК України та неправильного застосування положень ст. 60 Закону України
"Про господарські товариства".

Рішення
місцевого господарського суду, яким відмовлено у визнанні недійсним
оспорюваного договору є обгнрунтованим відповідно до вимог закону, тому
зазначене рішення належить залишити в силі, а постанову суду апеляційної
інстанції -скасувати, як таку, що постановлена з порушеннями вимог норм
матеріального та процесуального законодавства.

На
підставі наведеного та керуючись ст. ст.
1115, 1117, 1119, 11110,  11111 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр супутникового
кабельного телебачення "ДонСатТБ-3" задовольнити.

Постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 24 грудня 2007 року у справі №
36/234пд скасувати.

Рішення
Господарського суду Донецької області від 7 листопада 2007 року у справі №
36/234пд залишити в силі.

Судді:

Н.
Дунаєвська

М.
Михайлюк

С.
Самусенко