ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2008 р.

Справа № 13а/92-1937

12 год. 30 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання

Розглянув справу

за позовом Прокурора Підволочиського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі, вул. Д. Галицького, 67, смт. Підволочиськ, Тернопільська область, 47800

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тілія ЛТД", вул. Грушевського, 39, м. Скалат, Підволочиський район, Тернопільська область, 47851

За участю представників:

позивача:          Миколайчук Л.О. –довіреність №1792/04 від 29.05.2008р.

відповідача:          не з’явився

прокурора:           Савка М.В. –прокурор Відділу представництва інтересів громадян і

держави в судах Прокуратури Тернопільської області

Суть справи:

Прокурор Підволочиського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тілія ЛТД" з адміністративним позовом про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальну суму 10209 грн. 28 коп.

Відповідач, витребуваного ухвалою суду від 20.05.2008р., заперечення проти позову не подав, участі повноважного представника в засіданні не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення із зазначенням дати вручення 24.05.2008р.

В розпочатому судовому засіданні представнику позивача та прокурору роз'яснено їх права і обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51 в порядку ст.130 КАС України.

Прокурор та представники сторін подали погоджене клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації (звукозапису) судового засідання.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до п.п. 2, 4 ст. 128 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора, представників сторін, судом встановлено:

- відповідно до ст.ст.14, 17 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 р. (з наступними змінами), ст. 1 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 р. (з наступними змінами), п.2.1.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 і зареєстрованої в Мін’юсті України 16.01.2004 р. за №128/2004 (з наступними змінами), відповідач, як страхувальник, являється платником внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування і зобов’язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати їх у встановлені строки та в повному обсязі.

Як випливає із змісту Закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування”, поряд із суб’єктами підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднаннями, бюджетними, громадськими та іншими установами та організаціями, об'єднаннями громадян, а також фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників (п.1 ст.1 Закону) до платників зазначеного виду збору, відносяться і фізичні особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) (п.4 ст.1 Закону), обов’язок перерахування збору з яких покладено на підприємств - страхувальників.

У відповідності до ч.6 ст.20 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, п.5.1.4 вищевказаної Інструкції, страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення базового звітного періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Як випливає з матеріалів справи, зокрема картки особового рахунку страхувальника, розрахунку суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за березень місяць 2008р., рішень про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальником страхових внесків, в тому числі донарахованих страхувальниками або органами Пенсійного фонду, № 521 від 28.12.2007 р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Тілія ЛТД" належним чином не сплачував страхові внески до Пенсійного фонду, в результаті чого станом на 24.04.2008 р. за товариством рахується заборгованість на загальну суму 10209,28 грн., з яких: недоїмки по страхових внесках 9220,78 грн., 700 грн. штрафних санкцій та 288,50 грн. пені.

Згідно ч.2 ст.106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до ч.3 ст.106 вищевказаного Закону, територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату, яка є виконавчим документом. У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Враховуючи, що відповідач у встановленому порядку не оскаржив направлені на його адресу вимоги Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі про сплату боргу, проти позовних вимог не заперечив і станом на день розгляду справи заявлену в позові до стягнення суму заборгованості не погасив, а тому позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тілія ЛТД" заборгованості по сплаті страхових внесків на загальну суму 10209,28 грн. (недоїмки по страхових внесках 9220,78 грн., 700,00 грн. штрафних санкцій та 288,50 грн. пені.) до Пенсійного фонду України підлягають задоволенню як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи та визнані відповідачем.

Відповідно до ст.94 КАС України витрати по сплаті судового збору стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 86, 160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тілія ЛТД", вул. Грушевського, 39, м. Скалат, Підволочиський район, Тернопільська область, код 14049642:

- на користь Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі, вул. Д. Галицького, 67, смт. Підволочиськ, Тернопільська область, на р/р 7 в Підволочиському відділенні Ощадбанку №6391, МФО 398165, код 21156441 –9220,78 грн. недоїмки по страхових внесках, 700,00 грн. штрафних санкцій та 288,50 грн. пені

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі 04 червня 2008 р. до адміністративного суду апеляційної інстанції - Львівського апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу

Суддя