ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.08                                                                                           Справа№ 5/1079-9/160

Час: 17 год. 05 хв.

Гоcподарський суд Львівської області в складі судді Данко Л.С.

При секретарі Козак І.Б.

Розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ГАЛИЧИНА”, м. Мостиська, Львівської області,

До відповідача: Державної податкової інспекції у Мостиському районі Львівської області, м. Мостиська, Львівської області,

Про: визнання недійсним податкового повідомлення –рішення Мостисьського відділення Городоцької МДПІ № /0 від 13 липня 2004 року, покладення судових витрат на відповідача.

За участю представників:

Від позивача: Павлишин Михайло Миколайович, проживає: м. Львів, вул. Виговського, 72/238, паспорт серії КВ № 389065 виданий 22.03.2000р. Залізничним РВ УМВСУ у Львівській області, представник за довіреністю від 21 березня 2008 року (довіреність у справі).

Від відповідача: головний державний податковий інспектор юридичного сектору ДПІ у Мостиському районі Львівської області Андрейко Олександр Олександрович, представник відповідача за довіреністю № 28/10 від 11.04.2008р. (оригінал довіреності оглянуто в судовому засіданні, копія –у справі), місце праці: ДПІ у Мостиському районі, м. Мостиська, вул. Шевченка, 15.

Представникам роз”яснено права та обов”язки сторін передбачені статями 49, 51 КАС України, зокрема право відводу судді, передбачене статтею 27 КАС України та секретаря судового засідання, передбачене статтею 29 КАС України. Заяв та клопотань про відвід судді та секретаря судового засідання –представники сторін не подали.

Представникам сторін повідомлено про ведення повної фіксації судового процесу технічними засобами.

Суть спору: розглядається адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Галичина”, м. Мостиська, Львівської області, до відповідача: Державної податкової інспекції у Мостиському районі Львівської області, м. Мостиська, про: визнання недійсним податкового повідомлення –рішення Мостисьського відділення Городоцької МДПІ № /0 від 13 липня 2004 року, покладення судових витрат на відповідача.

Провадження у справі було порушено 12.05.2005 року за правилами ГПК України. Розгляд справи відкладався з підстав зазначених в ухвалах суду від 16.06.05р., від 05.07.05р.

Ухвалою господарського суду від 01.09.2005р. провадження у справі за правилами ГПК України –припинено, у зв”язку із набранням законної сили Кодексу адміністративного судочинства України з 01.09.2005р. – у даній справі відкрито провадження за правилами КАС України. Розгляд адміністративної справи відкладався на 28.09.2005р. та на 09.11.2005р.

09.11.2005р. провадження у справі було зупинено до розгляду справи № А 5/2017-2/313.

20.02.06р. провадження у справі було поновлено на призначено на 22.03.06р. Ухвалою господарського суду від 22.03.06р. провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення у справі № 5/2017-2/313.

За клопотанням ДПІ у Мостиському районі Львівської області провадження у справі поновлено і розгляд справи призначено на 24.04.2008р. У зв”язку із неприбуттям в судове засідання представника позивача, розгляд справи було відкладено на 27.05.2008р.

27.05.08р. в судовому засіданні оголошувалася перерва до 12.06.2008р. до 15 год. 00 хв.

Відповідач подав письмове клопотання про заміну сторони –відповідача у справі правонаступником, а саме: відповідача Городоцьку міжрайонну державну податкову інспекцію, Львівська область, м. Городок, Майдан Гайдамаків, 25, замінити правонаступником: Державною податковою інспекцією у Мостиському районі Львівської області, яка є правонаступником реорганізованої шляхом поділу Городоцької міжрайонної ДПІ, зазначене підтверджується: Наказом Городоцької МДПІ від 11.01.2006р. № 5 “Про реорганізацію Городоцької МДПІ”, довідкою № 67 ЄДРПОУ, свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00№626383, довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АВ № 244485, з якої вбачається що ДПІ у Мостиському районі є юридичною особою, їй присвоєно , знаходиться за адресою: 81300, вул. Шевченка, 15, м. Мостиська, Мостиський район, Львівська область, дата проведення реєстрації: 28.03.06р., № 1 000421, Державна реєстрація юридичної особи шляхом поділу, відомості про юридичну особу підтверджено 31.05.2007р.

Представник позивача не заперечує проти заміни відповідача у справі Городоцьку міжрайонну державну податкову інспекцію, Львівська область, м. Городок, Майдан Гайдамаків, 25, правонаступником: Державною податковою інспекцією у Мостиському районі Львівської області.

Заслухавши думку учасників, які прибули в судове засідання, суд ухвалив, відповідно до статті 55 КАС України, замінити відповідача у справі № 5/1079-9/160 А –правонаступником: Державною податковою інспекцією у Мостиському районі Львівської області, оскільки суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов”язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов”язкові для особи, яку він замінив.

Представник позивача позовні вимоги підтримав частково, подав розрахунок суми за даним позовом, просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Мостиського відділення Городоцької МДПІ № /0 від 13 липня 2005р. на суму 5952 грн. 00 коп., в задоволенні решти позовних вимог просить відмовити, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві в частині, що стосується суми 5952 грн. 00 коп., просить позов задовільнити частково. Подав постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.04.2006р. у справі № 5/2016-2/312, яка набрала законної сили ухвалу господарського суду Львівської області від 21.10.2004р. у справі № 5/2272-19/287, якою позовні вимоги Городоцької МДПІ до ТзОВ “Фаворит”, м. Донецьк, та до ТзОв “Галичина” м. Мостиська про визнання недійсним договору – залишено без розгляду.

Представник відповідача подав постанову господарського суду Львівської області від 30.11.2005р. у справі № 5/2017-2/313, Ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 03.04.2006р. у справі № 5/2017-2/313, якою постанову господарського суду Львівської області від 30.11.2005р. у справі № 5/2017-2/313 залишено без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення, Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 16 серпня 2007 року у справі № 5/2017-2/313, якою касаційну скаргу ДПІ у Мостиському районі Львівської області залишено без задоволення, постанову господарського суду Львівської області від 30.11.2005р. у справі № 5/2017-2/313 та Ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 03.04.2006р. у справі № 5/2017-2/313 залишено без змін, та пояснив, що виявлені податковим органом порушення, які зазначені в акті перевірки № 45/23-1/129/19174234 від 08.07.04р. визнані правомірними постановою господарського суду Львівської області від 30.11.05р. про заниження ТзОВ “Галичина” податкового зобов”язання по податку на додану вартість в січні 2004 року на суму 1420 грн. внаслідок не включення до складу валових доходів в декларації по податку на прибуток за березень 2004р. простроченої кредиторської заборгованості в сумі 8521 грн., яка виникла станом на 01.01.2001р з підприємством “Агроінвест” на суму 630 грн. та з підприємством “Карат” в сумі 7890, 84 грн. (абзац 2 с. 4 постанови господарського суду від 30.11.05р. у справі № 5/2017-2/313, п. 4 розділу 2.5. акту перевірки № 45/23-1/129/19174234 від 08.07.04р., а саме: безпідставне завищення податкового кредиту в січні 2004р. на 11855 грн.; безпідставне завищення податкового кредиту в лютому 2004р. на 8647 грн., вважає, що вказаним судовим рішенням у справі № 5/2017-2/313 підтверджено, що позивачем неправомірно задекларовано від”ємне значення об”єкта оподаткування по ПДВ на суму 7913 грн. 00 коп. в січні 2004р., просить в позові відмовити повністю. Відповідач письмового відзиву на позовну заяву позивача не представив.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та свідків, оглянувши та дослідивши подані сторонами докази, суд ВСТАНОВИВ.

Як вбачається з матеріалів даної справи, Мостиським відділенням Городоцької МДПІ м. Мостиська Львівської області проведена планова комплексна документальна перевірка дотримання вимог податкового та валютного законодавства ТзОВ “Галичина”, код ЄДРПОУ –19174234, за період з –1.04.2003р. по 31.03.2004 року.

За результатами перевірки складено акт № 45/23-1/129/19174234 від 08 липня 2004 року “Про результати планової комплексної документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства ТзОВ “Галичина” за період з –1.04.2003р. по 31.03.2004 року.”.

На підставі порушень виявлених зазначеною перевіркою, Мостиським відділенням Городоцької МДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення від 13 липня 2004 року № /0, яким відповідно до п.п. 7.4.1, 7.4.5., п. 7.4., п.п. 7.2.1., п. 7.2., статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” № 168/97 від 03.04.97р. та ст.. 2 Указу Президента України “Про деякі заходи з делегування підприємницької діяльності” № 817-98 від 23 липня 1998р. у ТзОВ “Галичина” виявлено завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 13865 грн., згідно з податковими деклараціями № 3285 від 18.06.03р. за травень на суму 754 грн., № 5280 від 18.09.2003р. за серпень на суму 2648 грн., № 6685 від 18.11.2003р. за жовтень на суму 582 грн., № 7340 від 19.12.2003р. за листопад на суму 94 грн., № 8009 від 19.01.03р. за грудень на суму 162 грн., № 391 від 19.02.04р. за січень 2004р. на суму 7913 грн. –зменшено від”ємне значення об”єкту оподаткування з ПДВ в сумі 13865 грн. та зобов”язано позивача сплатити штрафні (фінансові) санкції в розмірі 6761 грн. 00 коп.

Господарський суд Львівської області 30.11.2005р. у справі № 5/2017-2/313 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Галичина”, м. Мостиська, до Городоцької міжрайонної державної податкової інспекції, м. Городок, про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 13 липня 2004р., яким позивачу було визначено податкове зобов”язання з податку на додану вартість у сумі 86470 грн., у т.ч. 57647 грн. –основний платіж та 28823 грн. –штрафні (фінансові) санкції, прийняв Постанову, якою позов ТзОВ “Галичина” задоволив частково, визнав недійсним податкове повідомлення-рішення № /0 від 13 липня 2004р. в частині донарахування позивачу податку на додану вартість в сумі 49449,37 грн. та застосування штрафних санкцій на цю суму. Зазначене рішення набрало законної сили.

Відповідно до статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як зазначено у спірному податковому повідомленні-рішенні від 13 липня 2004 року № /0, у ТзОВ “Галичина” виявлено завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 13865 грн., згідно з податковими деклараціями: № 3285 від 18.06.03р. за травень на суму 754 грн., № 5280 від 18.09.2003р. за серпень на суму 2648 грн., № 6685 від 18.11.2003р. за жовтень на суму 582 грн., № 7340 від 19.12.2003р. за листопад на суму 94 грн., № 8009 від 19.01.03р. за грудень на суму 162 грн., № 391 від 19.02.04р. за січень 2004р. на суму 7913 грн. –зменшено від”ємне значення об”єкту оподаткування з ПДВ в сумі 13865 грн.

Вищевказані порушення зафіксовані податковим органом у Акті перевірки № 45/23-1/129/19174234 від 08.07.2004 року, а саме: відповідач ставить у вину позивачу наступні порушення щодо сплати ПДВ:

стор. 10-11 Акту - за період перевірки відхилення по сплаті ПДВ за даними позивача та за даними відповідача складає від"ємне значення для позивача в су мі 71512 грн.;

стор. 11-18 Акту - реєстр податкових накладних, які заповнені з порушенням наказу ДПА України № 165 від 30.05.1 997 р. - позивачем віднесено до складу податко вого кредиту суми податку відповідно до податкових накладних, що не відповідають п.п. 7.2.1. п. 7.2. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість" по 172 накла дних в яких постачальниками неправильно або зовсім не вказано місце розташування юридичної особи -покупця, зареєстрованої як платник ПДВ всього на суму - 40 605.57 грн.;

стор. 19 Акту - протягом періоду, який перевірявся - підприємство безпідставно відносило до податкового кредиту суми податку на додану вартість від отриманих послуг з міжнародного зв"язку без необхідного підтвердження, що дані витрати безпосеред ньо пов"язані з господарською діяльністю підприємства. В результаті безпідставно завищено податковий кредит на суму 1 274.83 грн.;

стор. 19-20 Акту - проведеною інвентаризацією основних засобів (акт без номера додається до Акту перевірки) встановлено відсутність комбайнів “Домінатор-108" - 2 шт., “Домінатор-98" - 2 шт. залишковою вартістю станом на 01.04.2004 р. –37844,30 грн. Місцезнаходження комбайнів не встановлено, цивільно-правові договори відсутні, посадові особи відмовились дати пояснення, внаслідок податковий орган прийшов до висновку, що позивачем занижено податкове зобов'язання з ПДВ на суму 7569,00 грн., чим порушено п. 4.2. ст. 4 Закону України „Про податок на додану вартість";

стор. 20 Акту - позивачем порушено п.4.2. ст. 4 Закону України „Про податок на додану вартість", оскільки не включено до складу валових доходів у березні 2004 ро ку прострочену кредиторську заборгованість в сумі 8521.00 грн., яка виникла станом на 01.01.2001 року. Податкове зобов'язання складає 1420 грн.;

стор. 20 Акту - перевіркою встановлено, що позивач мав взаємовідносини з ТзОВ „Фаворит" м. Донецьк, про що складено податкові накладні № 18 від 29.01. 2004 р. та № 32 від 18.02.2004 р. на загальну суму –123009,95 грн., в т.ч. ПДВ - 20502 грн. Договір відсутній, оплата на поставлені ТМЦ не проводилась, ТзОВ “Фаворит” має ознаки ухилення від сплати податків, його документи у встановленому порядку, не визнані недійсними, державна реєстрація не скасована. В результаті позивач безпід ставно завищив податковий кредит на суму 20502,00 грн., чим порушив п.7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість";

стор. 20 Акту - висновок - відповідно до вищенаведеного позивачу донараховано ПДВ на суму 57 647, 00 грн. та зменшено від"ємне значення об"єкту оподаткування з ПДВ в сумі - 13865.00 грн.

Суд оцінив подані сторонами докази та прийшов до висновку, що є не обгрунтованим твердження відповідача щодо відхилення по сплаті ПДВ за даними позивача та за даними відповідача, яке складає від"ємне значення для позивача в сумі 71512 грн., оскільки спростовується даними звірок між позивачем і відповідачем станом на 31.12.2003 р., 01.05.2004 р. та 31.12.2 004 р.

Так, згідно з актами звірки розрахунків з бюджетом з платежу 140101000 – податок на додану вартість, сформованими 31.12.2003 року та 10.12.2004 р., підпи саними інспектором відповідача головним бухгалтером позивача, у позивача, за час періоду перевірки була наявна переплата з цього плате жу, а згідно із актами звірки розрахунків з бюджетом станом на 01.05.2004 року, сфор мованими 03.06.2004 року у позивача не тільки відсутня заборгованість по платежах до бюджету і штрафні санкції за порушення законодавства, але наявна пере плата по всіх видах платежів до бюджету та до державних цільових фондів.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 434908 від 03.08.2 004 року, виданого Львівською філією Інформаційного центру Мініс терства юстиції України інформація про наявність в реєстрі обтяжень рухомого майна відсутня. Запит було зроблено 12.07.2 004 р. за № 87 та 03.08.2 004 р. № 105, повторно, про наявність застави активів Позивача за період з 01.09.2 003 року по 01.01.2 004 року, підстави її виникнення, тощо.

Згідно з Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна ствер джується, що активи ТзОВ „Галичина" перебували у податковій заставі в пері од з 12.09.2003 р. до 24.12.2003 р, що теж підтверджує відсутність у позивача податкової застави на весь період перевірки з 01.04.2003 р. по 31.03.2004 р., що спростовує твердження відповідача в акті перевірки як підставу рішення.

Що стосується реєстру податкових накладних, які, як зазначено в акті перевірки, заповнені з порушенням наказу ДПА України № 165 від 30.05.1997р., внаслідок чого позивачем безпідставно віднесено до складу податкового кредиту суми податку відповідно до податкових накладних, що не відповідають п. п..7.2.1. п. 7.2. ст. 7 Закону Украї ни „Про податок на додану вартість" по 172 накладних, в яких постачальниками неправильно або зовсім не вказано місце розташування юридичної особи - покуп ця, зареєстрованої як платник ПДВ на суму 40605.57 грн., то, господарський суд, який розглядав спір в цій частині, у справі № 5/2017-2/313, і прийняв Постанову від 30.11.05р., яка набрала законної сили, встановив, що податковим органом безпідставно донараховано позивачу податок на додану вартість в сумі 40605,57 грн.

В силу статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як зазначено у Постанові господарського суду від 30.11.05р. у справі № 5/2017-2/313, законодавством України встановлено вичерпний перелік підстав для встановлення факту недійсності чи фіктивності податкової накладної. Суд прийшов до висновку, що податкова інспекція не мала права виключати з податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачених при придбанні товарів (робіт, послуг) на підставі податкових накладних, в яких не зазначено окремих реквізитів, визначених підпунктом 7.2.1. п. 7.2. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, а тому податковим органом безпідставно донараховано позивачу податок на додану вартість в сумі 40605,57 грн.

Не ґрунтується на законі твердження відповідача, що протягом періоду, що перевірявся, ТзОВ „Галичина" безпідставно відносило до податкового кредиту суми податку на додану вар тість від отриманих послуг по міжнародному телефонному зв"язку без необхідно го підтвердження, що дані витрати пов"язані з господарською діяльністю підпри ємства, чим завищений податковий кредит з податку на додану вартість на суму - 1274.83 грн.

Як зазначено у Постанові господарського суду Львівської області від 30.11.06р. у справі № 5/2017-2/313, яка набрала законної сили, такий висновок податкового органу не відповідає фактичним обставинам по справі та вимогам діючого законодавства. Акт перевірки в цій частині, теж був предметом розгляду у вказаній судовій справі.

В силу статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Є недоведеними, спростовуються матеріалами даної справи, так і рішенням господарського суду Львівської області від 30.11.06р. у справі № 5/2017-2/313, яка набрала законної сили, твердження відповідача про відсутність зернозбиральних комбайнів „Домінатор-108" –2 штуки та „Домінатор - 98" –2 штуки, залишкова вартість яких станом на 01.04.2004р. становила –37844,30 грн. Відповідач у Акті перевірки зазначив, що проведеними оперативно-розшуковими заходами місце знаходження вищевказаної техніки не встановлено, документи про передачу техніки у межах договорів відсутні, посадові особи ТзОВ “Галичина” відмовились дати пояснення по факту відчуження вищевказаних основних засобів, у зв"язку з чим, відповідач прийшов до висновку, що ТзОВ „Галичина" занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 7569.00 грн.

В Постанові господарського суду Львівської області від 30.11.06р. у справі № 5/2017-2/313, яка набрала законної сили, зазначений факт був предметом дослідження, та судом встановлено безпідставність донарахування позивачу податку на додану вартість в розмірі 7569,00 грн. за вказане порушення.

Відповідно до статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів даної справи, комбайни “Домінатор-108" –2 штуки та “Домінатор - 98" –2 штуки, згідно із дого вором про спільну діяльність від 01.07.2003 р. були передані приватному сільськогосподарському підприємству „Влада" в Херсонській області, а. 01.07.2004 р. від повідно до договорів оренди № 9, № 10, № 11, № 12 від 01.07.2004р., передані ПП „Золотарьова О.А." в Херсонській області (копії дого ворів –в матеріалах справи).

Є таким, що не потребує, відповідно до статті 72 КАС України, доведення обставина, встановлена судовим рішенням в адміністративній справі від 30.11.06р. у справі № 5/2017-2/313, що набрало законної сили, у яких беруть участь ті ж самі сторони, твердження позивача, що є неправомірними висновки відповідача про те, що ТзОВ „Галичина" не вклю чено до складу валових доходів у березні 2004 р. простроченої кредиторської за боргованості в сумі –8521,00 грн., яка виникла станом на 01.01.2001 р. за розрахунками із підприємством “Агроінвест" на суму 630 грн. та з підприємством „Карат" в сумі 7890,84 грн., що призвело до заниження податкового зобов”язання на суму 1420 грн.

Як вбачається із Постанови господарського суду від 30.11.06р. у справі № 5/2017-2/313, що набрало законної сили, зазначена обставина в цій частині, теж досліджувалася судом і встановлено, що кредиторська заборгованість в сумі 8521 грн., яка виникла у позивача з підприємством “Агроінвест” та підприємством “Карат” станом на 01.01.01р. є простроченою і безпідставно не включена позивачем до валових доходів в 1-му кварталі 2004 року, а тому суд приходить до висновку, що податковим органом правомірно донараховано позивачу 1420 грн. податку на додану вартість з цієї кредиторської заборгованості за застосування штрафних санкцій на цю суму та підстав для визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 13 липня 2004 року в цій частині не вбачає.

Виходячи із наведеного, суд у даній справі, приходить до висновку, що кредиторська заборгованість в сумі 8521 грн., яка виникла у позивача з підприємством “Агроінвест” та підприємством “Карат” станом на 01.01.01р. є простроченою і безпідставно не включена позивачем до валових доходів в 1-му кварталі 2004 року, а тому суд приходить до висновку, що податковим органом правомірно донараховано позивачу 1420 грн. податку на додану вартість з цієї кредиторської заборгованості за застосування штрафних санкцій на цю суму та підстав для визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 13 липня 2004 року в цій частині не вбачає.

У позовній заяві позивач посилається на те, що є незаконним твердження відповідача про те, що, враховуючи, що ТзОВ „Фаворит" має ознаки ухилення від сплати податків, по операціях із ТзОВ „Галичина" не нараховувало податкового зобов'язання та не сплачувало коштів до державного бюджету, безпідставно завищило податковий кредит в сумі 20502 грн., а тому йо му донараховано податку на додану вартість на суму 57647,00 грн. та зменшено від"ємне значення об"єкту оподаткування по ПДВ в сумі 13865.00 грн.

В цій частині позовних вимог, зазначена обставина теж була предметом дослідження у справі № 5/2017-2/313, рішення від 30.11.06р. у якій набрало законної сили, де суд прийшов до висновку, що висновок податкового органу про безпідставність віднесення позивачем до складу податкового кредиту ПДВ в розмірі 20502 грн. з витрат, понесених за договором купівлі-продажу від 25.12.2003 року є правомірним.

Крім того, сторони в судове засідання надали Розрахунок без номера та дати, Розрахунок підписаний повноважними представниками позивача та відповідача (ОРИГІНАЛ Розрахунку –в матеріалах справи), та сторони прийшли до висновку, що ТзОВ “Галичина” неправомірно задекларовано від”ємне значення об”єкта оподаткування по ПДВ в сумі 7913 грн. в січні 2004р.

Разом з тим, в цій частині вимог, позивач в судовому засіданні визнав правомірність висновків податкового органу.

Суд заслухав пояснення представників позивача та відповідача, оглянув та дослідив подані докази, оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю “Галичина” до Державної податкової інспекції у Мостиському районі (яка є правонаступником Городоцької міжрайонної ДПІ) підлягають частковому задоволенню в частині визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 13 липня 2004 року на суму 5952 грн. 00 коп. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Позивачем за даним позовом сплачено державне мито в сумі 85 грн. 00 коп. та 118 грн. 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, як цього вимагали норми ГПК України та стаття 3 Декрету КМ України “Про державне мито” на час подання позову до господарського суду - 10.05.2005р. вхідний № 4362.

З 01.09.2005р. набрав законної сили Кодекс адміністративного судочинства України, згідно норм якого, за немайновим спором сплачується державне мито у розмірі 3 грн. 40 коп. Оскільки судом позов позивача задоволено частково, відтак судові витрати слід присудити позивачу згідно чинного на час розгляду даної справи законодавства, а саме, відповідно до статті 94 КАС України, присудити позивачу з Державного бюджету України 1 грн. 45 коп. пропорційно задоволених позовних вимог.

Сплачені позивачем судові витрати на час подання позову поверненню не підлягають, так як вони були сплачені згідно чинного на час подання позову законодавства.

Керуючись статтями 49, 51, 59, 65, 70, 71, 72, 76, 77, 79, 86, 87-97, 122-124, 126 - 128, 130-134, 135, 139, 140, 143, 150-152, 153-154, 158-163, 167 КАС України, п. 6 розділу 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовільнити частково.

2.          Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Мостиського відділення Городоцької міжрайонної державної податкової інспекції № /0 від 13 липня 2004 року на суму 5952 грн. 00 коп.

3.          В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Галичина”, Львівська область, м. Мостиська, вул. Грушевського, 51 () 1 грн. 45 коп. державного мита.

5.          Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили.

Суддя Данко Л.С.

12.06.2008р. прийнято, оформлено та проголошено вступну і резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано (враховуючи вихідні та святкові дні) –19.06.2008р. Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені статтею 186 КАС України. Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 КАС України.

Суддя                                                                                                     Данко Л.С.