ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 квітня 2008 р.

№ 15/152-7/181

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Панової І.Ю.-головуючого

Заріцької А.О.,

Продаєвич Л.В.

розглянувши касаційну скаргу

Ліквідатора ТОВ
"Лісокомбінат Брошнів"ОСОБА_1

на рішення  на постанову

Господарського суду
Івано-Франківської області від 16.10.2007 Львівського апеляційного
господарського суду від 04.02.2008

у справі  господарського суду

№  15/152-7/181 Івано-Франківської області

за позовом

Ліквідатора ТОВ
"Лісокомбінат Брошнів"ОСОБА_1

до

ПП ОСОБА_3 ДГУ "Агенство з
питань банкрутства"

3-ті особи

Джесур Уфук Ахмет АКБ
"ТАС-Комерцбанк" бувший ліквідатор
ТОВ "Лісокомбінат Брошнів" ОСОБА_2.

про

Визнання недійсними торгів з
продажу майна ТОВ "Лісокомбінат Брошнів" від 11.08.2006, протоколу
торгів №1 від 11.08.06,та договору купівлі-продажу майна від 14.08.06

за
участю представників сторін:

від ТОВ " Лісокомбінат
Брошнів"  - Марущак В.І.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Івано-Франківської області від 16.10.2007 у справі № 15/152-7/181 ( суддя
Кишинський М.І.)  відмовлено в задоволені
позовних вимог.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 04.02.2008 у справі №15/152-7/181( колегія суддів:
Мельник Г.І., Новосад Д.Ф., Михалюк О.В.)
рішення господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2007  залишено без змін, а апеляційна скарга -  без задоволення.

Не погоджуючись з вказаними
судовими актами,  ліквідатор ТОВ
"Лісокомбінат Брошнів" ОСОБА_1 звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського
суду Івано-Франківської області від 16.10.2007
та постанову  Львівського
апеляційного господарського суду від 04.02.2008 у справі №15/152-7/181 ,
прийняти нове рішення , яким позов задовольнити.

Касаційна скарга мотивована
порушенням з боку судів попередніх інстанцій вимог  ст.ст.203,215 ЦК України, ст. 30 Закону
України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом".

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, переглянувши у касаційному порядку рішення  місцевого господарського суду та постанову
суду апеляційної інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи,
перевіривши застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга  підлягає частковому задоволенню, виходячи з
такого.

У липні 2007 року ліквідатор ТОВ " Лісокомбінат Брошнів"
ОСОБА_1  від імені ТОВ  " Лісокомбінат Брошнів" звернувся до
господарського суду Івано - Франківської області з позовом до приватного
підприємця ОСОБА_3 та Державної госпрозрахункової установи " Агенство з
питань банкрутства" про визнання недійсними: торгів  від 11.08.2006 з продажу майна банкрута
-239/10000 ідеальних часток з належних 4/100 частин майнового комплексу ( цеху
ОМЩ), протоколу № 1 публічних торгів, договору купівлі-продажу  від 14.08.2006 .

Рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 16 жовтня 2007 року  мотивовано тим, що  позивачем у позовній заяві, в порушення вимог
ч.1 ст.1 ГПК України,   не доведено, яким
чином порушуються права позивача як ліквідатора -арбітражного керуючого  в процесі реалізації майна банкрута
-ТОВ" Лісокомбінат Брошнів", наведені
позивачем обгрунтування своїх позовних вимог про визнання недійсними
торгів з продажу майна ТОВ " Лісокомбінат Брошнів"  від 11.08.2006, протоколу торгів № 1 від
11.08.2006 та договору купівлі - продажу майна від 14.08.2006  не знайшли свого підтвердження.

Судом апеляційної інстанції в постанові встановлено, що  вважаючи, що попередній ліквідатор банкрута
ОСОБА_2. провела реалізацію майна 4/100 частин майнового комплексу з
порушеннями законодавства, ліквідатор банкрута ОСОБА_1 звернувся до
господарського суду з позовом про визнання недійсними торгів, протоколу та
договору купівлі-продажу.

В постанові від 04.02.2008  Львівський
апеляційний господарський суд погодився з висновком господарського суду, що
підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що судові акти попередніх інстанцій
винесені з порушенням вимог ст.ст.4-1 ГПК України, а також ст.ст.25,17  Закону України " Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", виходячи з
наступного.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 21.08.2004 за заявою управління Пенсійного фонду
України в Рожнятівському районі  порушено
провадження у справі про банкрутство ТОВ "Лісокомбінат Брошнів".

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 18.11.2005 затверджено реєстр вимог кредиторів.

Постановою господарського суду
Івано-Франківської області від 08.02.2006 ТОВ "Лісокомбінат Брошнів"
визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру , призначено ліквідатора.

Відповідно до ст. 25 Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення має право звертатися   до господарського суду з  заявою про визнання недійсними угод  боржника.

У даному випадку мають місце
правовідносини, які можна розділити на дві групи. Перша - правовідносини між
боржником та кредиторами, які регулюються спеціальним Законом. Друга
-правовідносини між боржником , як продавцем, та суб'єктами господарювання, як
покупцями, котрі регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 4-1 ГПК
України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного
провадження, передбаченому цим Кодексом. Крім того, вони розглядають справи про
банкрутство, у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням
особливостей, встановлених Законом України " Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Слід зазначити, що  визнання угод недійсними здійснюється в межах
провадження у справі про банкрутство після прийняття постанови про визнання
боржника банкрутом і процесуально, згідно з вимогами ст. 17 спеціального
Закону, оформлюється ухвалою. Позовне провадження про визнання угод  недійсними не порушується. Правовою підставою
визнання цих угод недійсними є глава 16, розділу ІV Книги першої   та Розділ ІІІ Книги п'ятої Цивільного
Кодексу України.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що ліквідатор відповідно до Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" має право подати до суду заяви про визнання угод боржника недійсними  та робить це виключно в межах процедури  банкрутства.

Приймаючи рішення у даній справі суди
попередніх інстанцій на дані обставини уваги не звернули, та розглянули справу
по суті в порядку позовного провадження поза межами процедури банкрутства без
участі комітету кредиторів, який в силу ст.1 спеціального Закону є стороною у
справі про банкрутство і представляє інтереси всіх кредиторів у справі , що
порушує приписи ст. 43 ГПК України, відповідно до якої  господарський суд, керуючись законом,
всебічно, повно і об'єктивно розглядає в судовому процесі всі обставини справи
в їх сукупності, тобто суди попередніх інстанцій не надали оцінку тому факту,
що позивач у даній справі обрав невірний спосіб захисту своїх майнових прав та
інтересів.

В зв'язку з викладеним, Колегія
суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що постанова
Львівського апеляційного господарського суду від 04.02.2008 та рішення
Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2007 у справі № 15/152-7/181  підлягають скасуванню, а справа №
15/152-7/181 направленню на новий розгляд.

Керуючись статтями 1117,
1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Ліквідатора ТОВ
"Лісокомбінат Брошнів"ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 16.10.2007 та постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 04.02.2008 у справі № 15/152-7/181 скасувати.

Справу направити до господарського
суду Івано-Франківської області на новий розгляд.

Головуючий
І.Ю. Панова

Судді                                                                                                   А.О.
Заріцька

Л.В. Продаєвич