ПОСТАНОВА

"09" липня 2008 р.

Справа № 6/60-1633

13 год. 01 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Яненко Г.М.

Розглянув справу

за позовом Бережанської міжрайонної державної податкової інспекції (Підгаєцького відділення) вул. Замкова, 13, м. Підгайці, Підгаєцький район, Тернопільська область, 48000

до Територіального центру по обслуговуванню пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян, вул. Бережанська, 36А, м. Підгайці, Підгаєцький район, Тернопільська область, 48000

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Контрольно-ревізійний відділ в Підгаєцькому районі вул. Шевченка, 50, м. Підгайці, Тернопільська область, 48000

про стягнення заборгованості в сумі 13 500,00 грн.

За участю представників сторін:

позивача: Ільків І.М.

відповідача: Гах Г.П.

третьої особи: не з’явився

Суть справи:

Бережанська міжрайонна державна податкова інспекція (Підгаєцьке відділення) звернулась в господарський суд Тернопільської області з позовом до Територіального центру по обслуговуванню пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян про стягнення 13500 грн. штрафних санкцій.

У запереченнях на позов та згідно з поясненнями його представника, відповідач позову не визнав, посилаючись на невідповідність заявлених вимог фактичним обставинам та нормам закону.

Судове засідання, призначене вперше на 28 травня 2008 року було відкладено на 20 червня 2008 року, а пізніше на 09 липня 2008 року.

У судовому засіданні, учасникам процесу роз'яснено належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51, 130 КАС України.

Судом здійснено фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального програмно-апаратного комплексу “Діловодство суду”, для створення архівної копії фонограми надано компакт-диск CD-R, серійний номер EL 2020 518 G 755.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено:

З 30 травня по 24 червня 2005 року, з перервами в роботі, Контрольно-ревізійним відділом в Підгаєцькому районі проведено ревізію використання бюджетних коштів Територіальним центром по обслуговуванню пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян за період з 01.08.03р. по 01.05.05р. За результатами перевірки складно Акт №26-41 від 24 червня 2005 року.

Відповідно до змісту Акта, перевіряючими виявлено ряд порушень, у т.ч. п. 2.10 чинного до 15.02.05р. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 19.02.2001 N 72, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 березня 2001 р. за N 237/5428, (далі –Положення №72) яке полягало у не оприбуткуванні готівки в касі, отриманої 10.08.04р. з рахунку у ВДК в Підгаєцькому районі в сумі 2700 грн.

19 липня 2005 року, на підставі Акта перевірки, згідно з ст.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» №436/95 від 12.06.95р. (далі –Указ №436/95), Козівською МР ДПІ, правонаступником якої є позивач, прийнято рішення № про застосування до Територіального центру по обслуговуванню пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян 13500 грн. штрафних санкцій, у п’ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Рішення вручено уповноваженій посадовій особі відповідача під розписку, станом на час розгляду спору, у встановленому порядку не оспорене і не скасоване, а від –так є чинним.

Штрафні санкції відповідачем не сплачено, що стало причиною звернення позивача до суду.

Свої заперечення відповідач мотивує тим, що:

- у період вчинення порушення, Підгаєцький територіальний центр по обслуговуванню пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян не був розпорядником бюджетних коштів, оскільки не мав реєстрації як юридична особа,

- визначене податковим органом податкове зобов’язання не узгоджено, в той час, як стягненню підлягає лише узгоджене податкове зобов’язання, тобто податковий борг,

- вказав на пропуск позивачем строку, встановленого ст. 258 ЦК України та п.п.15.2.1 п.15.2 ст. 15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (далі –Закон №2181), протягом якого штрафні санкції, податковий борг може бути стягнуто.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до змісту пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.ст.11,70,71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до приписів згаданих норм Конституції та КАС України, доведеним контролюючим органом і не спростованим належним чином відповідачем є факт порушення законодавства, що регулює порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

Так, відповідно п. 2.10. чинного на час вчинення відповідачем порушення Положення №72, уся готівка, що надходить до кас підприємств, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися в їх касах.

Аналогічне правило встановлено і п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 N 637 (далі Положення №637), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за N z0048-05.

Статтею 1 Указу №436/95 установлено, що за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки, у т.ч. до юридичних осіб всіх форм власності, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми;

Передбачені цією статтею штрафи в повному обсязі стягуються до державного бюджету в порядку, встановленому законодавством.

Згідно з ст. 2. Указу №436/95 штрафні санкції, передбачені цим Указом, застосовуються до осіб, зазначених у статті 1 цього Указу, органами державної податкової служби на підставі матеріалів проведених ними перевірок і подань державної контрольно-ревізійної служби, фінансових органів та органів Міністерства внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку та в розмірах, чинних на день завершення перевірок або на день одержання органами державної податкової служби зазначених подань.

Як вбачається з представлених документів, зокрема довідки статуправління №22-288 виданої 17.02.99р., Територіальний центр по обслуговуванню пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян, зареєстрований Підгаєцькою районною державною адміністрацією як юридична особа.

Відповідно до Типового положення (взірцевого) про територіальний центр соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян Затвердженого Наказом Міністерства соціального захисту населення України №44 від 01.04.97р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.09.97р. за №442/2246 та розробленого у відповідності до нього Положення про Підгаєцький територіальний центр по обслуговуванню пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян (додаток до розпорядження голови РДА №437 від 31.12.1997р., відповідач, станом на дату вчинення порушення перебував у статусі юридичної особи, а його директор наділений правом розпоряджатись коштами в межах затвердженого кошторису.

Тому, твердження відповідача про відсутність у нього до 01 січня 2005 року статусу юридичної особи та права розпоряджатись бюджетними коштами, суд до уваги не бере, як таке, що спростовується матеріалами справи.

Відтак, доведеним є вчинення відповідачем порушення п. 2.10. Положення №72 та наявності в Територіального центру по обслуговуванню пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян необхідної дієздатності для можливого накладення адміністративно-господарських санкцій.

Рішення позивача № від 19.07.05р. про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки, відповідачем в установленому законом порядку не оскаржено.

При цьому, за відсутності відповідного звернення Територіального центру по обслуговуванню пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян до суду (ст.чт.2,104,105,162 КАС України), останнім не може критично оцінюватись законність прийнятого податковим органом рішення, в тому числі його відповідність приписам ст. 250 ГК України.

З огляду на преамбулу та ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” безпідставним є покликання відповідача на необхідність застосування до порядку стягнення штрафу за не оприбуткування готівки в касі процедури, передбаченої цим Законом для погашення податкового боргу.

Не заслуговує на увагу посилання відповідача на норми Цивільного кодексу України, оскільки відповідно до п.2 ст. 1 ЦК України до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується.

Доказів на підтвердження сплати штрафних санкцій у встановленому законом порядку відповідачем не подано, а судом не здобуто.

Пунктом 3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону №2181, п.11 ст.10, п.8 ст.11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” органам державної податкової служби надано право звертатись до суду з позовами про примусове стягнення з платника податкового боргу.

За таких обставин, позовні вимоги податкової інспекції є обґрунтованими належним чином не спростованими відповідачем, а тому підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАСУ, та зважаючи на пільги якими користується позивач щодо сплати державного мита при поданні позову до суду, судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 3, 7-17, 70, 71, 86, 87, 89, 94, 158 -163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Територіального центру по обслуговуванню пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян, (вул. Бережанська, 36А, м. Підгайці, Підгаєцький район, Тернопільська область, код 31949042)

13500 грн. штрафних санкцій в дохід Держбюджету (р/р0445, код платежу 21080900 в УДК в Підгаєцькому районі, ГУДКУ в Тернопільській області, МФО 838012, код одержувача 23588102).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі 18 липня 2008 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                                    І.П. Шумський