ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.08
Справа № 26/4

За
позовом: Приватної
виробничо-торгівельної фірми „Кріоліт-Дніпро”, м. Дніпропетровськ

до
відповідача:
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м. Львів

про
стягнення 5 775,39
грн.

Суддя Деркач Ю.Б.

при секретарі Боровець Я.

Представники:

від
позивача Калмакан
О.О. -юрисконсульт (довіреність №197 від 16.04.2008 р.)

від
відповідача не
з'явився

Представнику
позивача роз'яснено його права та обов'язки

передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України

Суть
спору: Приватна
виробничо-торгівельна фірма „Кріоліт-Дніпро”, м. Дніпропетровськ звернулася до
господарського суду з позовом до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м. Львів
про стягнення 5 775,39 грн.

Ухвалою
суду від 09.04.2008 р. порушено провадження у справі та призначено її до
судового розгляду в засіданні на 22.04.2008 р.

Представник
позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав повністю. Крім
того, подав клопотання від 18.04.2008 р. з проханням стягнути з відповідача
судові витрати пов'язані з отриманням довідки та витягу з ЄДРПОУ відповідача.

Відповідач
явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвали
суду від 09.04.2008 р. не виконав, проти позовних вимог у встановленому порядку
не заперечив, причин неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи
був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленнями про вручення
рекомендованого поштового відправлення № 2877645 та № 2877637.

Відповідно
до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі
представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для
встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив наступне:

25.04.2007
р. між сторонами укладено договір № 24 (далі по тексту -договір).

Згідно
умов договору позивач зобов'язався передати у власність відповідача, а
відповідач зобов'язався прийняти і вчасно оплатити товар в кількості та
асортименті відповідно до заявки відповідача, за ціною визначеною у
товаросупроводжувальних документах.

На
виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 10
493,46 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно
до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін)
його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом
2.2. договору передбачено, що оплата першої партії товару провадиться Покупцем
(відповідачем) по факту постачання товару Постачальником (позивачем). Якщо
поставлений товар оплачений в строк, то наступні партії товару оплачуються
Покупцем з відстроченням платежу до 21 календарного дня з моменту приймання
товару Покупцем (відповідачем). З вказаного пункту договору вбачається, що
відповідач зобов'язувався оплатити товар з відстроченням платежу до 21
календарного дня з моменту отримання товару.

З
матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов'язання перед позивачем
щодо оплати отриманого товару виконав частково на загальну суму 5 810,00 грн.

Таким
чином, станом на день подання позовної заяви у відповідача виникла
заборгованість перед позивачем за отриманий товар на загальну суму 4 683,46
грн.

Згідно
ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а
за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно
до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться.

Пунктом
7.1. договору передбачено, що за несвоєчасну або неповну оплату отриманого
товару Покупець (відповідач) сплачує Постачальнику (відповідачу) пеню у розмірі
0,5% від суми боргу за кожний день прострочення. Однак, згідно ст. 3 Закону
України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” розмір
пені, який може бути стягнено з боржника обмежений подвійною обліковою ставкою
НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Отже, позивач керуючись
вищевказаним законом нарахував відповідачу пеню на загальну суму 420,52 грн.

Згідно
ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмірі процентів не
встановлений договором або законом. Позивачем нараховано відповідачу інфляційні
втрати на загальну суму 603,35 грн. та три проценти річних на загальну суму
68,06 грн.

Крім
того, позивач у клопотанні від 18.04.2008 р. просить стягнути з відповідача
судові витрати в сумі 84,40 грн. пов'язані з отриманням довідки та витягу з
ЄДРПОУ відповідача.

Відповідно
до ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з ... та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

В
підтвердження понесених позивачем витрат до матеріалів справи долучено копії
квитанції № 14 від 17.04.2008 р. на суму 17,00 грн. -плата за видачу витягу, №
13 від 17.04.2008 р. на суму 5,00 грн. -оплата комісії за прийом платежів, № 16
від 17.04.2008 р. на суму 57,80 грн. -плата за видачу довідки та № 16 від
17.04.2008 р. на суму 5,00 грн. -оплата комісії за прийом платежів.

Клопотання
позивача про стягнення з відповідача судових витрат пов'язаних з розглядом
справи підлягає до задоволення.

Згідно
ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно
до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини
справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи
наведене, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають
до задоволення повністю.

З
огляду на викладене, керуючись Конституцією України, Законом України „Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”, ст.ст. 526,
530, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82,
83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1,АДРЕСА_1
(р/р НОМЕР_1в ДЛФ ВАТ „Кредобанк”, МФО 385372, ідентифікаційний номер платника
податків НОМЕР_2) на користь Приватної виробничо-торгівельної фірми
„Кріоліт-Дніпро”, м. Дніпропетровськ, вул. Океанська, 4 (р/р 5002 в
КБ „Приватбанк”, МФО 305299, ) 4 683 грн. 46 коп. основного
боргу, 420 грн. 52 коп. пені,   603 грн.
35 коп. інфляційних втрат, 68 грн. 06 коп. -3% річних, 84 грн. 40 коп. судових
витрат, 102 грн. 00 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.
Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя