ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

20 травня 2008 р.           Справа 12/65-08

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг Україна" (02160, м. Київ, пр-т Возз"єднання, 15, ідент.код 33781079; поштова адреса: 21027, м. Вінниця, вул. Келецька, 53, офіс 401)

до: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ім. Петровського" (22831, Вінницька обл., Немирівський р-н, с. Рубань, ідент.код 03730992)

про стягнення 2344,88 грн.

Головуючий суддя Кожухар М.С.

Cекретар судового засідання Швець Н.В.

Представники

позивача : Гоц Н.О.- за дорученням

відповідача : Фролов В.О.- за дорученням

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про стягнення 2344,88 грн., в тому рахунку: 282,65 грн.пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на підставі п. 5.2 договору поставки № Ук-02-0153 від 28.08.2007р., 1272,60 грн. – 15% штрафу від суми зобов’язання на підставі п. 5.4 цього договору, на підставі ст. 625 ЦК України – 524,65 грн. втрат від інфляції за період з 01.10.2007р. по 16.12.2007 р. та 264,98 грн. – 15% річних за цей же період.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем сплачено суму основного боргу, водночас за невиконання ним грошових зобов’язань по оплаті товару за договором купівлі-продажу № Ук-02-0153 від 28.08.2007р. відповідач повинен нести відповідальність за порушення грошових зобов’язань відповідно до умов договору та вимог законодавства, зокрема у вигляді сплати пені, штрафу, втрат від інфляції та відсотків річних.

Ухвалою суду від 23.04.08р. порушено провадження у справі з призначенням судового засідання на 20.05.08р.

В судовому засіданні 20.05.08р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному об"ємі.

Представник відповідача зокрема зазначив, що у зв"язку з важким матеріальним становищем та відсутністю грошових коштів відповідач несвоєчасно розрахувався з позивачем, чим порушив договірні зобов"язання. Водночас, оскільки підприємство в 2007р. недоотримало значну кількість врожаю, а також через нестабільність на ринку не мало можливості реалізувати власну продукцію за рентабельними цінами відповідач не матиме змоги погасити заявлену до стягнення суму, так як має заборгованість перед бюджетом, іншими підприємствами. З урахуванням наведеного відповідач просить зменшити розмір штрафних санкцій.

З пояснень представників сторін та наданих матеріалів суд вбачає таке.

Згідно з договором поставки № Ук-02-0153 від 20.05.2007р. по видатковій накладній № Ук-02-0339 від 29.08.2007р. ТОВ «Хімагромаркетинг Україна» (Продавець за договором) передало СТОВ "ім.Петровського (Покупець за договором) засоби захисту рослин на загальну суму 8484 грн.

Відповідно до п. 2.1 договору покупець зобов’язався здійснити оплату товару продавцеві не пізніше 01.10.2007р. Однак відповідач повністю розрахувався з позивачем лише після звернення до суду, зщо стверджується матеріалами оглянутої в судовому засіданні господарської справи № 13/1-08, а також:

- договором поставки № Ук-02-0153 від 20.05.2007р.;

- видатковою накладною № Ук-02-0339 від 29.08.2007р.;

- довіреністю серії ЯЛК № 887495 від 29.08.07р.;

- розрахунком ціни позову;

- відзивом відповідача на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши надані докази по справі, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України (далі –ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст.193 ГК України встановлено, що порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Частиною 2 ст. 217 ГК України передбачено такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції, оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Відповідно до п. 2.1 договору покупець зобов’язався здійснити оплату продавцеві вартості товару до 01.10.2007р. Однак відповідач вчасно розрахунків з позивачем не провів, що є підставою для застосування до нього господарських санкцій.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 233 ГК України, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Водночас, відповідач не обгрунтував доводи на які він посилався, клопочучи про зменшення розміру штрафних санкцій. Окрім того важкий матеріальний стан підприємства не є підставою для зменшення розміру штрафних санкцій.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Пунктом 5.2 договору купівлі-продажу № Ук-02-0153 від 28.08.2007р. встановлено, що Покупець (СТОВ "ім.Петровського») відповідає за несвоєчасну оплату товару відповідно до діючого законодавства України й сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання припиняється через три роки від дня, коли це зобов’язання повинне було бути виконане (п. 5.3 договору).

Наведений позивачем розрахунок пені відповідає вимогам законодавства та умовам договору.

З урахуванням наведеного позовні вимоги про стягнення з відповідача 282,65 грн. пені підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 5.4 договору сторони передбачили, що у випадку прострочення виконання зобов’язань, передбачених пунктом 2.1 договору, більше ніж 30 днів Покупець додатково сплачує Продавцеві штраф у розмірі 15% від ціни договору.

Сума боргу за поставлений товар була сплачена відповідачем повністю лише 17.12.07р. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 1272,60 грн. штрафу підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 5.5 договору № Ук-02-0153 від 28.08.07р. зазначено, що сторони прийшли до угоди про зміну розміру процентної ставки, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, та встановили її у розмірі 15 відсотків.

З огляду на це, та враховуючи, що заявлені суми річних і втрат від інфляції нараховані відповідно до законодавства та умов договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача 264,98 грн. –15% річних від простроченої суми за період з 01.10.2007р. по 16.12.2007 р. та 524,65 грн. втрат від інфляції підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 2344,88 грн. підлягають задоволенню, з віднесенням на відповідача понесених позивачем судових витрат пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 35, 43, 49, 82, 84,115,116 ГПК України,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ім. Петровського" (22831, Вінницька обл., Немирівський р-н, с. Рубань, ідент.код 03730992, п/р 4001 у ВФ КБ "Приватбанк" м. Вінниця, МФО 302689) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг Україна" (02160, м. Київ, пр-т Возз"єднання, 15, ідент.код 33781079; поштова адреса: 21027, м. Вінниця, вул. Келецька, 53, офіс 4014 п/р 01 у СФ Банк "Фінанси і кредит" м. Севастополь, МФО 384812) - 2344,88 грн., в тому рахунку: 1272,60 грн. штрафу, 282,65 грн. пені, 524,65 грн. інфляційних нарахувань, 264,98 грн. річних відсотків, 102 грн. витрат на держмито та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя Кожухар М.С.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано

відповідно до вимог ст.84 ГПК України 26 травня 2008 р.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу