ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 30/197

22.05.08

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії

До Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЛ-КОМ»

Про стягнення 1 562,28 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача Соловей В.В. –представник за довіреністю від 29.12.07.

Від відповідача не з’явився

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії до Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЛ-КОМ»про стягнення з відповідача на користь позивача 1 562,28 грн. (1 307,09 грн. – основний борг, 22,97 грн. – 3 % річних, 181,27 грн. - збитки від інфляції, 50,95 грн. - пеня) заборгованості за Договором № K.U-1671 про надання послуг бізнес-мережі Утел від 25.10.04.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов Договору не погасив своєї заборгованості за спожиті телекомунікаційні послуги перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.08. порушено провадження у справі № 30/197, розгляд справи було призначено на 22.05.08. о 11-40.

В судовому засіданні 22.05.08. позивач підтримав свої позовні вимоги та просить суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 22.05.08. не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 30/197 від 21.04.08. не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.97. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, оскільки підтверджені довідкою, наданою позивачем, про включення Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЛ-КОМ» до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.10.04. між Дочірнім підприємством «Утел»Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»(правонаступником якого є позивач) в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії та Товариством з обмеженою відповідальністю «УТЛ-КОМ»було укладено Договір № K.U-1671 про надання послуг бізнес-мережі Утел (далі - Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1) позивач зобов’язався надавати відповідачу на території України додаткові послуги зв’язку, а відповідач зобов’язався приймати надані позивачем послуги та сплачувати їх вартість відповідно до діючих тарифів.

У відповідності до п. 2.2.4 Договору, відповідач зобов’язався своєчасно сплачувати вартість наданих позивачем послуг згідно з цим Договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача було надіслано лист-претензію № 18-2125/110 від 07.12.07., відповідно до якого позивач просив відповідача погасити заборгованість, але матеріали справи не містять доказів відповіді відповідача на зазначений вище лист Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії.

Відкрите акціонерне товариство «Укртелеком»в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії зазначає, що заборгованість відповідача перед позивачем за Договором станом на 01.03.08. становить 1 307,09 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як визначено абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не було надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених Відкритим акціонерним товариством «Укртелеком»в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії у позовній заяві.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення покладеного на нього законом та Договором обов’язку по сплаті телекомунікаційних послуг в сумі 1 307,09 грн. не виконав, а тому позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЛ-КОМ»суми основного боргу в розмірі 1 307,09 грн. слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В зв’язку з тим, що відповідач припустився прострочення по платежах за отримані послуги електрозв’язку, позивач на підставі п. 4.2 Договору просить суд стягнути на свою користь з відповідача 50,95 грн. пені.

Відповідно до п. 4.2 Договору встановлено, що у разі затримки оплати за надані послуги понад встановлені цим Договором терміни, відповідач сплачує позивачу пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожну добу затримки.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п.1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 50,95 грн., що відповідає обґрунтованому розрахунку позивача.

Крім того, позивач на підставі ст. 625 Господарського процесуального кодексу України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 181,27 грн. –збитків від інфляції та 22,97 грн. –3 % річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 181,27 грн. –збитків від інфляції та 22,97 грн. –3 % річних (за обґрунтованим розрахунком позивача).

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 525, 526, 549, 551, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193, 216, 218 Господарського кодексу України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЛ-КОМ» (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 1, ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії (02192, м. Київ, вул. Міста Шалетт, 1, ) 1 307 (одна тисяча триста сім) грн. 09 коп. - основного боргу, 50 (п’ятдесят) грн. 95 коп. –пені, 181 (сто вісімдесят одна) грн. 27 коп. –збитків від інфляції, 22 (двадцять дві) грн. 97 коп. –3 % річних, 102 (сто дві) грн. 00 коп. –державного мита та 118 (сто вісімнадцять) 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                   Т.М. Ващенко