ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" липня 2008 р.                                                   Справа № 09/3768

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Курченко Н.М.,

при секретарі –Лавріненко С.І., за участю представників сторін: позивача –Душкова С.І. за довіреністю, Бочковський М.П. за довіреністю, відповідача –Петюк О.О. за довіреністю, Черненко С.О. юрисконсульт за довіреністю, третьої особи –Багателя О.П. юрисконсульт за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватАгро-Черкаси», м. Черкаси до Старобабанівської виправної колонії Черкаської області (№92), третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача - СПП «Біле озеро», с.Білозір’я Черкаського району про стягнення 56339,65 грн., -

ВСТАНОВИВ :

Заявлено позов про стягнення з відповідача 56339,65 грн., у тому числі 35251,00 грн. збитків, завданих джерелом підвищеної небезпеки відповідача, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка мала місце 26 листопада 2005 року на перехресті автодоріг Канів-Черкаси-Кременчук та Золотоноша-Черкаси-Сміла, за участю автомобіля Daewoo Nubira, р.н. 000-96 МЕ, що належить СПП «Біле-Озеро»та знаходився у наймі позивача, під керуванням водія позивача Тарана К.М., та автомобіля ГАЗ-52, р.н. 99-09 ЧКХ, що належить відповідачу, під керуванням водія Перепилиці А.Д., а також 1121,00 грн. витрат понесених позивачем на проведення авто товарознавчої експертизи, 3183,33 грн. оплати за договором найму та 16784,32 грн. упущеної вигоди.

Третя особа на стороні позивача, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, як власник автомобіля, у позовні заяві, поданій 04, жовтня 2006 року просить стягнути на її користь 35251,00 грн. шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, майну, що належить на праві власності, а саме: автомобілю Daewoo Nubira, р.н. 000-96 МЕ, в розмірі встановленої авто товарознавчою експертизою його вартості, оскільки автомобіль згорів і відновлювальному ремонту не підлягає.

Відповідач у письмовому відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись на те, що ДТП сталася з вини водія позивача Таран К.М., а не з вини водія відповідача.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 20.10.2006 року у справі призначено судову експертизу, тому провадження у справі було зупинено до отримання висновків судової експертизи.

Судовий експерт направив суду клопотання від 08.12.2006 року №20-56/865 про надання додаткових матеріалів, необхідних для експертизи, зв’язку з чим провадження у справі було поновлено.

Ухвалами господарського суду Черкаської області від 27.12.2006 року та від 23.03.2007 року провадження у справі зупинено до закінчення прокурорської перевірки за фактом ДТП для визначення необхідних вихідних даних для встановлення винної особи у дорожньо-транспортній пригоді.

Ухвалою суду від 07.11.2007 року провадження у справі було поновлено.

Відповідно до ст. 38 ГПК України судом були витребувані з Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області матеріали за фактом ДТП, що мала місце 26.11.2005 року на ад Золотоноша-Сміла, в яких містяться процесуальні документи по факту вказаного ДТП, зокрема: схема події, протокол огляду місця ДТП, матеріали перевірки, процесуальні рішення щодо кримінальної справи, довідки, пояснення та інші.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 29.11.2007 року провадження у справі було зупинено до отримання висновків судової експертизи.

13 травня 2008 року справа повернута до господарського суду Черкаської області з висновками експерта.

Згідно ст. 77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 25 червня по 02 липня 2008 року, з 02 по 04 липня 2008 року та з 04 по 07 липня 2008 року.

В судовому засіданні:

- представники позивача підтримали позовні вимоги, не заперечували стосовно вимог третьої особи, оскільки пошкоджений автомобіль Daewoo Nubira, р.н. 000-96 МЕ належить СПП «Біле озеро», просили позов задовольнити в частині вартості автомобіля на користь СПП «Біле озеро», решту на користь позивача, спростовуючи доводи відповідача посилались на те, що водій відповідача рухався по другорядній дорозі, повинен був дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до перехрестя, що не виконав, водій позивача вжив заходи для зупинки транспортного засобу, однак об’єктивно не міг запобігти ДТП;

- представники відповідача проти позову заперечили, посилаючись на відсутність вини водія відповідача у ДТП, та пояснювали, що водій позивача перевищив швидкість, тому не справився з керуванням, автомобіль відповідача, вже переїхав дорогу, коли водій позивача помітив його та вдарився в бензобак, автомобіль загорівся, водій відповідача отримав опіки;

- представник третьої особи підтримав позовні вимоги про стягнення на його користь 35 251,00 грн. шкоди, завданої знищенням внаслідок ДТП автомобіля Daewoo Nubira, р.н. 000-96 МЕ, який належить СПП «Біле озеро»на праві власності.

Заслухавши представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали даної справи, висновки судової експертизи, відмовний матеріали за фактом ДТП №1718/05р., судом встановлено наступне.

26 листопада 2005 року, близько 16 год. 15 хв., водій Перепелиця А.Д., керуючи автомобілем Газ-52, д.р.н. 99-09 ЧКХ, що належить Старобабанівській виправній колонії №92, рухався по другорядній автодорозі Канів-Черкаси-Кременчук, в напрямку с. Р.Поляна зі сторони с. Хутори і на регульованому перехресті автодоріг Золотоноша –Черкаси - Сміла, Канів - Черкаси-Кременчук, для виконання повороту ліворуч до м. Сміла, виїхав на проїзну частину автодороги Золотоноша –Черкаси - Сміла, де зіткнувся з автомобілем Daewoo Nubira («Деу-Нубіра»), д.р.н.000-96 МЕ, що належав сільськогосподарському приватному підприємству «Біле Озеро», знаходився у володінні на підставі договору найму ТОВ «ПриватАгро-Черкаси»і був під керуванням водія Таран К.М., який рухався зі сторони м. Сміла у прямому напрямку до м. Черкаси.

З матеріалів ДТП вбачається наступне:

Місце пригоди: регульоване перехрестя на автодорозі Сміла-Черкаси. На момент ДТП світлофор не працював.

Час пригоди: 26.11.2005 року, 16 год. 15 хв., денна пора доби.

Проїзна частина: асфальтобетонне покриття, сухе, горизонтального профілю.

Автодорога Золотоноша –Черкаси - Сміла в напрямку руху до м. Черкаси має ширину 16 м, по напрямку від м.Сміла до м.Черкаси перед перехрестям її ширина збільшується до 24 м за рахунок смуг збільшення та зменшення швидкості, які мають ширину по 4 м. кожна. По напрямку руху від м. Сміла перед перехрестям має дорожню розмітку 1,3 м, яка розподіляє транспортні потоки протилежних напрямків і дві лінії розмітки 1,5, які розподіляють рух транспортних засобів по рядах. В напрямку руху автомобіля «Деу-Нубіра»ширина проїзної частини становить 12 м, де організований рух у три ряди, ширина кожного ряду 4 м, правий ряд наскрізного проїзду за перехрестям не має і призначений тільки для виїзду транспорту на автодорогу Канів –Черкаси - Кременчук в сторону до с. Хутори. По напрямку руху автомобіля «Деу-Нубіра», перед перехрестям, на правому узбіччі встановлені дорожні знаки: 3.29 (70) «Обмеження максимальної швидкості»; 5.16 «Напрямок руху по рядах»; 1.22 «Перехрещення з другорядною дорогою».

Автодорога Канів-Черкаси-Кременчук          загальною шириною 8 м, в місці примикання до автодороги Черкаси - Сміла розширюється до 42 м, має дорожню розмітку 1,5, яка перед перехрестям переходить у дорожню розмітку 1.1. ПДРУ і свого напрямку не змінює. По напрямку руху автомобіля Газ-52, перед місцем примикання до автодороги Черкаси-Сміла на відстані 30 м до проїзної частини автодороги Черкаси-Сміла, на правому узбіччі, встановлений дорожній знаку 2.1 «Дати дорогу», який повторюється через 12 м.

Швидкість руху транспортних засобів: з первинних пояснень водія Газ-52 Перепелиці А.Д. він рухався зі швидкістю 30-35 км/год; з первинних пояснень водія «Деу-Нубіра»Таран К.П. він рухався зі швидкістю 80 км/год, пасажира «Деу-Нубіра»Московченко О.В. автомобіль рухався приблизно зі швидкістю 90-100 км/год.

На час пригоди автомобіль Газ-52 знаходився в технічно-справному стані. Дані щодо технічного стану «Деу-Нубіра»відсутні, оскільки автомобіль під час ДТП вигорів, документи, які були в ньому, згоріли.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.03.2006 року у справі №3-2346-2006 про адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП відносно Перепелиці Анатолія Дмитровича, провадження закрито у зв’язку із закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення господарського суду може ґрунтуватись на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. У відповідності зі ст. 43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності, і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили (Роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України від 10.12.1996 року №02-5/422 «Про судове рішення», зі змінами і доповненнями).

В процесі вирішення спору судом досліджені та перевірені обставини ДТП за первинними документами, якими зафіксовані місце події, що знаходяться у відмовних матеріалах, за участю учасників ДТП.

За наслідками ДТП автомобіль «Деу-Нубіра»згорів, згоріли також документи, які знаходились в ньому, пасажири, водії обох автомобілів отримали тілесні ушкодження.

Згідно з висновками експерта відділення авто технічних експертиз НДЕКЦ при УМВС України в Черкаській області майора міліції Шеремет В.М., який має вищу освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертизи обставин та механізму ДТП (свідоцтво 7557), видане ЕКК МВС України 18.04.2006 року від 02.04.2008 року №4/105, не наданий висновок на запитання ухвали суду №3 «Невідповідності яким вимогам Правил дорожнього руху України в діях обох водіїв, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв’язку з розвитком механізму ДТП» з посиланням на те, що в ухвалі суду не зазначений момент виникнення небезпеки для руху водію автомобіля «Daewoo Nubira».

Згідно висновків експерта по інших двох запитаннях:

1. В дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля «Daewoo Nubira»д.н. 000-96 Таран К.М., повинен був рухатись зі швидкістю не більше 70 км/год, а з моменту виникнення небезпеки для його руху повинен був негайно прийняти міри до зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля аж до його зупинки (з технічної точки зору –застосувати екстрене гальмування, як найбільш ефективний спосіб для уникнення даної ДТП), тобто повинен був діяти у відповідності до вимог пп.12.3, 12.9 б) та дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості до 70 км/год ПДР.

2. В дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля ГАЗ-52 д.н. 99-09 ЧКХ Перепелиця А.Д. при виїзді на головну дорогу повинен був діяти у відповідності до вимог пп.10.1,16.11 та дорожнього знаку 2.1 ПДР.

У суду не має сумнівів в достовірності та правильності висновків судової експертизи, проведеної у даній справі, оскільки вона проведена з виконанням встановленого процесуального порядку особою, яка має спеціальні пізнання для вирішення поставлених перед нию питань, атестованим судовим експертом. Для проведення експертизи та досліджень використаний матеріал, який є в матеріалах даної та адміністративної справ, враховані матеріали додаткових перевірок, проведених на вимогу прокурора та суду. Відносно водія Перепелиці А.Д. відмовлено в порушенні кримінальної справи, складу злочину в його діях не встановлено.

Суд погоджується з висновками експерта та враховує встановлені обставини ДТП.

Виходячи з обставин справи, у вищевказаній ДТП суд вважає винними обох водіїв, однак основна вина в ДТП водія відповідача Перепелиці А.Д., який рухався по другорядній дорозі і повинен був дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до перехрестя, порушення ним ПДР знаходяться в прямому причинному зв’язку з наслідками ДТП. Однак на наслідки ДТП також вплинула швидкість руху автомобіля під керуванням водія позивача.

Відповідно до висновку спеціаліста №013/06, експертного авто товарознавчого дослідження по питанню визначення вартості матеріальної шкоди, завданої володільцю транспортного засобу, ринкова вартість втраченого внаслідок ДТП автомобіля «Daewoo Nubira»становить 35251,00 грн. Отже внаслідок ДТП власнику автомобіля «Daewoo Nubira», яким є СПП «Біле озеро»(третя особа із самостійними вимогами), завдана шкода в розмірі 35 251,00 грн., в цінах станом на лютий 2006 року. Ринкова вартість втраченого автомобіля, сторонами не заперечується, вимогу про зміну ринкової вартості, у зв’язку із ціновими змінами, позивач та третя особа не подали.

Згідно п. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України (ЦК України) юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов’язків.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов’язана з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого, створює підвищену небезпеку.

Обидві сторони на час ДТП володіли транспортними засобами на законних підставах, їх водії управляли транспортними засобами на підставі трудових договорів, що не заперечується сторонами. Обставин непереборної сили ДТП, не встановлено.

Позивач та третя особа на його стороні із самостійними вимогами є потерпілими від ДТП, суд враховує часткову вину в ДТП водія позивача, у зв’язку з чим зменшує розмір відшкодування на 20 (двадцять) відсотків.

З огляду на викладене, суд вважає, що згідно ст.ст. 1166, 1172, 1187 Цивільного кодексу України відповідач має відшкодувати власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля СПП «Біле озеро» - 80% встановленого розміру завданої його автомобілю шкоди, що становить: 28 200,80 грн. (35251,00 грн. ринкова вартість втраченого автомобіля в цінах за станом на лютий 2006 року х 80%); позивачу згідно ст.22 ЦК України 80% витрат на оплату досудового авто товарознавчого дослідження, що становить 896,80 грн. (1121 грн. сума, сплачена платіжними дорученнями від 06.12.2005 року та від 27.02.2006 року експертній установі, х 80%).

Вимоги про відшкодування 3183,33 грн. відповідно до п.4.4 договору найму транспортного засобу від 08.06.2005 року в розмірі 500 грн. за весь період, на який був взятий автомобіль в оренду, задоволенню не підлягають, оскільки вказана сума не сплачена, отже, не є реальними збитками позивача.

Вимоги про відшкодування упущеної вигоди за час неможливості використання автомобіля за цільовим призначенням в розмірі 16 784,32 грн. відшкодуванню не піддягає, в силу не доведеності вказаного розміру упущеної вигоди.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить: частина сплаченого позивачем при поданні позову державного мита в сумі 292,97 грн. (563,40 грн., сплачена сума державного мита х 52% - процент задоволення позовних вимог); частина витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 61,36 грн. (118,00 грн., сплачено вказаних витрат х 52%); частина витрат на оплату за проведену судову експертизу 156,24 грн. (300,48 грн. сплачено по квитанції х 52%), а всього 510,58 грн..

Керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Старобабанівської виправної колонії Черкаської області (№92), с. Старі Бабани, Уманського району Черкаської області, ідентифікаційний код 08564877:

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПриватАгро-Черкаси», м. Черкаси, вул.Гоголя,221 (місце реєстрації) с. Білозір’я, Черкаського району, Черкаської області, вул. Леніна,112 (фактичне місце знаходження), ідентифікаційний код 33282749 - 896,80 грн. збитків, 510,57 грн. судових витрат;

- на користь Сільськогосподарського приватного підприємства «Біле озеро», с. Білозір’я, Черкаського району, Черкаської області, вул. Леніна, 112, ідентифікаційний код 32546815 - 28 200,80 грн. майнової шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

СУДДЯ                                                                                Н.М.Курченко