СУД
СУД
У Х В А Л А

12.02.08                                                                                 Справа № 01-10/8-33.

Суддя А.П. Середа, розглянувши матеріали справи за позовом

Малого приватного підприємства "Лана", м. Луганськ

до Малого приватного підприємства "Монтажстройіндустрія", м. Луганськ

про визнання договору купівлі-продажу дійсним та стягнення 28657 грн. 13 коп.

в с т а н о в и в :

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про:

-          визнання договору купівлі продажу дійсним;

-          стягнення з відповідача заборгованості у сумі 18988 грн. 00 коп., індекс інфляції у розмірі 5601 грн. 46 коп.; 3% річних у сумі 2035 грн. 51 коп. та витрати на послуги адвокатської компанії в розмірі 2000 грн. 00 коп.

До позовної заяви позивач не надав:

1.          Доказів сплати державного мита у встановленому розмірі:

У відповідності з вимогами ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” зі змінами, внесеними Законом України “Про внесення змін до Закону України “Про державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України” від 25.03.2005 № 2505-IV, який набрав чинності 01.04.2005 –розмір державного мита, що сплачується за позовами майнового характеру становить 1 відсоток від ціни позову, але не менш 6 та не більш 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто не менш 102 грн. та не більш 25500 грн.), із заяв немайнового характеру становить 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто 85 грн.)

Позивачем за вимогою майнового характеру квитанцією від 05.02.08 № 174-92 сплачено державне мито у розмірі 286 грн. 57 коп.; за вимогою немайнового характеру державне мито не сплачене, тоді як треба було сплатити 85 грн.00 коп.

2.          Належних доказів надіслання чи вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Згідно чинного законодавства належними доказами направлення копії заяви і доданих до неї документів іншим сторонам по справі можуть бути реєстр опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв’язку, та фіскальний чек, касовий чек, розрахункова квитанція тощо, які підтверджують факт надання послуги відділенням зв’язку. Належними доказами направлення копії заяви і доданих до неї документів іншим сторонам по справі можуть бути як оригінали вищезазначених документів, так і копії, належним чином завірені.

Представлений фіскальний чек від 08.02.2008 та опис вкладання документів від 08.02.2008, не можуть бути належним доказом надсилання відповідачу копії позовної заяви та додані до неї документи, які складені та датовані 11.02.2008, оскільки на час надсилання кореспонденції за зазначеним фіскальним чеком та описом вкладання документів позовної заяви ще не існувало.

Крім того, слід звернути увагу на наступне.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів доданих до позовної заяви не посвідчені належним чином, а відтак не можуть бути належним доказом у справі.

На підставі викладеного, керуючись п.п. 4, 6 ст.63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1.          Повернути заяву та додані до неї документи заявнику без розгляду.

2.          Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Додаток (тільки заявнику) : –на “ 20 ” аркушах , в тому числі оригінали квитанцій № 174-92 від 05.02.08 (на сплату державного мита) та № 174-95 від 05.02.08 (на сплату інформаційно-технічне обслуговування).

Суддя А.П. Середа