ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2008 р.

№ 6/3233

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

Головуючого

Кочерової Н.О.

суддів

Самусенко С.С.

Черкащенка М.М.

розглянув

касаційну скаргу

Національної акціонерної компанії "Украгролізинг"

на постанову

від 29.01.2008 Житомирського апеляційного господарського суду

у справі

№ 6/3233 господарського суду Хмельницької області

за позовом

Національної акціонерної компанії "Украгролізинг"

до

товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок Поділля-Авто"

про

визнання недійсним договору № 03-54д купівлі-продажу з відстрочкою платежу від 13.05.03, який

за участю представників сторін:

від позивача Гребелюк Л.М. дов. № 14/20-32-08

від відповідача Галайка Ю.В. дов. № 11 від 09.06.2008

ВСТАНОВИВ:

В травні 2007 року відкрите акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" пред’явило в суді позов до товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок Поділля-Авто" про визнання недійсним договору № 03-54д від 13 травня 2003 року, укладеного між Хмельницькою філією НАК "Украгролізінг" та ТОВ "Ринок Поділля-Авто" та зобов’язання ТОВ "Ринок Поділля-Авто" повернути ВАТ НАК "Украгролізинг" адмінбудівлю (будівельний об’єм 4277 куб.м, площа забудови 648 кв.м, загальна площа 1309,4 кв.м), асфальтовану площадку (загальна площа 46800 кв.м) з огорожею (довжина 1288), що знаходяться за адресою: м.Хмельницький, вул.Вінницьке шосе,12.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що постановою Кабінету Міністрів України № 354 від 11.04.2001 утворено ВАТ НАК "Украгролізинг" та затверджено Статут. Пунктом 5 постанови КМУ передбачено, що 100 відсотків акцій позивача закріплюється у державній власності із забороненням їх відчуження, використання для формування статутних фондів будь-яких суб’єктів господарювання, передачі в управління будь-яким особам на період до прийняття окремого рішення щодо приватизації Компанії.

Пунктом 6.3 Статуту зазначено, що майно, що є державною власністю і передане Компанії у користування та управління, не підлягає відчуженню.

Відповідно до п.1 Положення про Хмельницьку філію Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" –Хмельницька філія НАК "Украгролізинг" є структурним підрозділом без статусу юридичної особи і має право здійснювати розпорядження та користування майном тільки в межах, які встановлені Компанією та не суперечать законодавству.

Об’єкт, що є предметом спірного договору, отримано Компанією відповідно до угоди № 140 від 27.12.2002 про погашення боргу ВАТ "Агротехтранс", який у останнього утворився перед Державним лізинговим фондом, а тому він і належить державі.

На підставі ст.ст.29, 48 Цивільного кодексу УРСР позивач просив задовольнити позов.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 10.10.2007 (суддя Танасюк О.Є.) в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в позові, господарський суд виходив з того, що позивач, який є самостійним суб’єктом господарювання та володіє відокремленим майном, компетентний щодо укладення договорів, в тому числі щодо розпорядження належним йому майном, а тому твердження позивача про невідповідність спірного договору вимогам чинного законодавства, оскільки він укладений без згоди засновника підприємства –Кабінету Міністрів України, судом до уваги не приймається.

Крім того, позивачем пропущено встановлений ч.1 ст.257 ЦК України строк позовної давності для визнання угоди № 03-54д від 13.05.2003 недійсною.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Постановою від 29.01.2008 Житомирського апеляційного господарського суду (судді: Майора Г.І., Горшкова Н.Ф., Філіпова Т.Л.) рішення господарського суду залишено без змін.

Залишаючи рішення господарського суду без змін, апеляційна інстанція вказала, що позивач не надав суду доказів, що його майно вибуло з його володіння поза його волею, а також про перевищення повноважень чи відсутності таких повноважень у керівника на укладення цього договору. Відповідач є добросовісним набувачем. Позивач не довів факт призначення майна, що відчужувалось згідно спірного договору, до основних засобів.

Крім того, апеляційна інстанція погодилась із застосуванням судом першої інстанції строку позовної давності.

В касаційній скарзі Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" просить скасувати постанову апеляційного господарського суду і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

На виконання Указу Президента України від 23.02.2001 № 111 "Про додаткові заходи щодо дальшого розвитку лізингу в аграрному секторі України Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 354 від 11.04.2001, в якій постановив: 1. Утворити ВАТ Національну компанію "Украгролізинг" на базі державного лізингового підприємства "Украгролізинг". 2. Затвердити Статут Національної акціонерної компанії "Украгролізинг". 5. Установити, що 100 відсотків акцій Компанії закріплюється у державній власності із забороненням їх відчуження, використання, передачі в управління будь-яким особам на період до прийняття окремого рішення щодо приватизації Компанії.

Згідно п.4.1 Статуту ВАТ НАК "Украгролізинг" компанія є відкритим акціонерним товариством, володіє пакетом акцій, що належать державі, та майном підприємств, які входять до її складу, і проводить виробничо-фінансову діяльність. Пунктом 5.1, 5.2, 6.4 Статуту передбачено, що засновником Компанії є держава в особі Кабінету Міністрів України. Акціонерами компанії є: держава в особі Кабінету Міністрів України –до прийняття в установленому порядку рішення про приватизацію майна Компанії та в особі Фонду державного майна –після передачі йому акцій Компанії, визначених для продажу згідно з прийнятим рішенням про приватизацію її майна; юридичні особи різних форм власності та громадяни, що набули права власності на акції Компанії в процесі приватизації та на вторинному ринку цінних паперів.

Майно, що є державною власністю і передане Компанії у користування та (або) управління, не підлягає відчуженню. Користування та управління майном Компанії здійснюється відповідно до законодавства.

Як встановлено господарськими судами і вбачається з матеріалів справи 27.12.2002 між Хмельницькою філією Національної акціонерної компанії "Украгролізинг", діючої від імені НАК "Укрлізинг" та ВАТ "Агротехтранс" була укладена угода про погашення боргу, відповідно до якої ВАТ "Агротехтранс" в погашення боргу в сумі 2 237 602,33 грн. в частині сплати відсотків за користування коштами передав філії майно на суму 2 237 602,33 грн.

Відповідно до Витягу про реєстрації права власності на нерухоме майно, передане згідно угоди зареєстровано 03.10.2003 за НАК "Украгролізинг", форма власності –державна.

Враховуючи норми постанови КМУ № 354 від 11.04.2001 та Статут ВАТ НАК "Украгролізинг" висновок попередніх інстанцій про те, що спірне майно не є власністю держави є помилковим.

Відмовляючи в позові, господарські суди зазначили, що позивач не довів факт призначення майна, яке відчужувалось, до основних засобів.

Проте з цим висновком погодитись неможна виходячи з наступного.

Основні засоби –сукупність матеріально-речових цінностей, засобів праці, що використовуються у процесі виробництва матеріальних благ і поступово, в міру амортизації, втрачають свою вартість, зберігаючи при цьому натуральну форму. Залежно від галузей використання основні засоби поділяються на виробничі й невиробничі. Чинним законодавством України до виробничих основних засобів віднесено такі засоби праці: земля, виробничі споруди, транспортні засоби і т.п. До невиробничих основних фондів належать: будинки і споруди і т.п.

Предметом договору № 03-54д від 13.05.2003 є будівля, асфальтова площадка, огорожа.

Як вбачається з матеріалів справи Головним контрольно-ревізійним управлінням в Хмельницькій області 02.03.2003 за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності Хмельницької філії ВАТ НАК "Украгролізинг" складено акт, в якому зазначено про укладення договору купівлі-продажу № 03-54 від 13.03.2003 з порушенням Положення "Про порядок продажу на аукціоні, за конкурсом основних засобів, що є державною власністю".

03.05.2007 Кабінетом Міністрів України НАК "Украгролізинг" дана вказівка вжити заходи з усунення виявлених порушень, спрямованих на захист економічних інтересів держави.

Засновнику ВАТ НАК "Украгролізинг" в особі Кабінету Міністрів України про відчуження майна стало відомо лише з акта перевірки КРУ, а тому погодитись з висновком суду першої інстанції та апеляційної щодо пропуску строку позовної давності неможна.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з яким погодилась і апеляційна інстанція, виходили із необґрунтованості позову, а також із того, що строк позовної давності закінчився до пред’явлення позову.

Проте, у випадку, коли на підставі досліджених у судовому засіданні доказів суд установить, що право позивача, про захист якого він просить, відповідачем не порушено, ухвалюється рішення про відмову в позові саме з цих підстав, а не через пропуск строку позовної давності. Якщо ж буде встановлено, що таке право порушено і строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд ухвалює рішення, яким відмовляє в позові у зв’язку із закінченням строку давності, а при визнанні причини пропуску цього строку поважною, порушене право має бути захищене.

Відмовляючи в позові, як апеляційний господарський суд, так і місцевий суд, застосували Господарський кодекс України та Цивільний кодекс України, хоча спірний договір було укладено 13.05.2003. При цьому попередні судові інстанції не врахували, що відповідно до п.4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України цей кодекс застосовується до відносин, які виникли після набрання чинності його положеннями відповідно до цього розділу. До господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов’язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Крім того, до матеріалів справи додано договір купівлі-продажу від 24.11.2006, витяг з Державного реєстру правочинів, витяг з реєстру Хмельницького бюро технічної інвентаризації, з яких вбачається, що власниками спірного майна є Семенюк С.Д. та "Холдингова компанія "ДНС" товариство з обмеженою відповідальністю, проте вказані особи до участі у справі залучені не були, хоча спір стосується їх прав.

Враховуючи викладене, постановлені судові рішення неможна визнати законними та обґрунтованими, а тому вони підлягають скасуванню.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене і вирішити спір у відповідності з вимогами закону і обставинами справи.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" задовольнити частково.

Постанову від 29.01.2008 Житомирського апеляційного господарського суду та рішення від 10.10.2007 господарського суду Хмельницької області у справі № 6/3233 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий Н. Кочерова

Судді: С.Самусенко

М.Черкащенко