ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 р.

№ 29-4/119-07-3387

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Разводової С.С.,

Самусенко С.С.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу           Державного підприємства водних шляхів "Устьдунайводшлях"

та касаційне подання           Прокурора Одеської області

на постанову           Одеського апеляційного господарського суду від 26.02.2008 року

у справі          №29-4/119-07-3387

господарського суду          Одеської області

за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Нібулон"

до           Державного підприємства водних шляхів "Устьдунайводшлях"

про          стягнення 1 703 923,08 грн.

за участю представників:

позивача –          Васильєв А.О. –довіреність б/н від 29.05.2006 р

відповідача –          Волков А.С. –довіреність № 42-/07 від 27.09.2007 р

прокурора –          Савицька О.В. посвідчення № 231 від 20.07.2005 року

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Нібулон" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства водних шляхів "Устьдунайводшлях" про стягнення 1 703 923,08 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 14.01.2008 року (суддя Аленін О.Ю.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.02.2008 року (судді: Мишкіна М.А., Сидоренко М.В., Таценко Н.Б.) позов задоволено; стягнуто з відповідача на користь позивача 1700000грн. безпідставно набутих грошових коштів; 3923,08грн. процентів; 17039,23грн. держмита та 118грн. витрат на ІТЗ судового процесу. У задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено з огляду на його необґрунтованість та невідповідність вимогам чинного законодавства.

Не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, Державне підприємство водних шляхів "Устьдунайводшлях" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду та постанову апеляційної інстанції скасувати.

Касатор вимоги касаційної скарги обґрунтовує тим, що сторонами 22.12.2006р. укладений договір на виконання днопоглиблювальних робіт на акваторії та підхідному каналі №2212/2П-545/1, що є підставою для виникнення у сторін цивільних прав та обов'язків за ст.11 ЦК України; на виконання п.5.2. Договору позивачу переданий рахунок №39 від 22.12.2006р. та 25.12.2006р., Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Нібулон" платіжним дорученням №27181 перерахував на користь Державного підприємства водних шляхів "Устьдунайводшлях" на виконання Договору аванс в сумі 1700000грн.; надання Технічного завдання є обов'язком позивача, що виник внаслідок укладення Договору, відсутність Технічного завдання свідчить про невиконання ним обов'язків за Договором; висновок суду про обов'язковість погодження Технічного завдання з Підрядником суперечить змісту договору; вимоги до якості робіт встановлені п.п.2.3., 2.5., 4.2., 4.3. Договору, що спростовує висновок суду стосовно їх невстановлення та непогодження; вимога позивача щодо повернення авансу суперечить положенням ст.8 Договору та ст.525 ЦК України; судом безпідставно відхилене клопотання про зупинення провадження у справі без належного обґрунтування всупереч п.3 ч.1 ст.84 ГПК України; суд порушив принцип повного та всебічного розгляду справи, розглянувши справу в одному судовому засіданні; суд помилково застосував до спірних правовідносин положення ст.ст. 1212, 1214 ЦК України, що призвело до безпідставного застосування положень ст.625 ЦК України.

До Вищого господарського суду України також надійшло касаційне подання Прокурора Одеської області, в якому останній просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду та відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ СП “Нібулон”, обґрунтовуючи свої вимоги тими ж доводами, що й відповідач, зазначаючи про порушення оскаржуваним рішенням майнових прав та інтересів держави в особі Міністерства транспорту та зв'язку України, до сфери управління якого входить Державне підприємство водних шляхів „Устьдунайводшлях”, майно котрого є державною власністю та закріплюється за ним на праві повного господарського відання.

Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Нібулон" надіслав суду відзив на касаційну скаргу в якому останній заперечує проти задоволення вимог Державного підприємства водних шляхів "Устьдунайводшлях" викладених у касаційній скарзі.

У відзиві на касаційне подання Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Нібулон" також вказує на безпідставну участь Прокурора Одеської області у справі з посиланням на п.2 ст.121 Конституції України, ст.ст.35, 36-1 Закону України “Про прокуратуру”, ст.ст.2, 29 ГПК України, оскільки серед учасників процесу відсутній орган державної влади чи місцевого самоврядування, в інтересах якого прокурор вступив у справу, та нетотожність майнового інтересу державного підприємства з інтересами держави у зв'язку з чим касаційне провадження за касаційним поданням Прокурора Одеської області підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги та касаційного подання, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення місцевого та постанова апеляційного суду відповідають зазначеним вимогам, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, 22.12.2006р. генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Нібулон" та директором Державного підприємства водних шляхів "Устьдунайводшлях" підписаний договір №2212/2П-545/1 на виконання днопоглиблювальних робіт на акваторії та підхідному каналі, предметом котрого згідно п.1.1. є виконання Державним підприємством водних шляхів "Устьдунайводшлях" як Підрядником ремонтних днопоглиблювальних робіт на акваторії і підхідному каналі порту з транспортуванням вийнятого ґрунту в підводний відвал, згідно Технічного завдання, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарським підприємством "Нібулон" як Замовником. При цьому п.12.1. Договору визначено, що Технічне завдання (серед інших додатків) є додатком до договору, підписується повноважними представниками сторін і є його невід'ємною частиною. Обсяги робіт та строки початку їх проведення та виконання в Договорі визначені як орієнтовні (п.п.1.2.-1.4.).

У відповідності з п.2.1. Договору до обов'язків Державного підприємства водних шляхів "Устьдунайводшлях" входить: здійснення необхідної технічної комплектації земкаравану “Майкан” у відповідності до Технічного завдання (Додаток №1), для виконання днопоглиблювальних робіт на акваторії та підхідному каналі; згідно п.2.3. ДП виконує днопоглиблювальні роботи, проміжні та виконавчі проміри у відповідності з Технічним завданням Замовника, та згідно з переліченими у договорі діючими локальними нормативними актами.

До обов'язків Замовника відповідно до п.3.1. Договору, зокрема, віднесена передача Підряднику до початку днопоглиблювальних робіт підписаного Технічного завдання на об'єкт з обов'язковим зазначенням характеристик, особливих умов та орієнтовних обсягів робіт; отримання і передача Підряднику необхідних дозволів природоохоронних органів (Додаток №2) та інших зацікавлених органів на виконання днопоглиблювальних робіт і підводний відвал ґрунту. Пункт 4.6. Договору містить також застереження щодо підписання акта про закінчення робіт після досягнення проектних глибин на акваторії порту або підхідному каналі.

Судами попередніх інстанції встановлено, що Технічне завдання (Додаток №1) до Договору на виконання робіт Державне підприємство водних шляхів "Устьдунайводшлях" як Підрядник з Замовником не узгоджував, вказаний додаток до Договору, як і інші додатки згідно з п.12.1., сторонами не підписувався і не узгоджувався.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в день підписання Договору відповідач виставив рахунок №39 від 22.12.2006р. платнику Товариству з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарському підприємству "Нібулон" на суму 1700000грн., зазначивши підставою “аванс за днопоглиблювальні роботи згідно Договору №545/1 від 22.12.2006р.”

В процесі розгляду справи по суті судами підтверджена обставина перерахування позивачем 1700000грн. грошових коштів на рахунок №6658 у філії ЗАТ “ПУМБ” м. Одеса, отримувач “Держ Департ морс та річк трансп Укр”, код 31091889 з призначенням платежу “за днопоглиблювальні роботи —ПТ рахунок 39 від 22.12.2006р.”.

02.03.2007р. Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" звернулось до Державного підприємства водних шляхів "Устьдунайводшлях" з вимогою (лист №1054/1-8) повернути безпідставно отримані кошти в сумі 1700000грн. на рахунок позивача у зв'язку з тим, що господарський договір є неукладеним, проте ця вимога була залишена без задоволення, що й зумовило виникнення даного судового спору за позовом ТОВ СП “Нібулон”.

Згідно з п.5.2. Договору Замовник переказує на рахунок Підрядника, вказаний у Договорі (п.3.5.), аванс у сумі 1700000грн. для підготовки та організації проведення днопоглиблювальних робіт, отже перерахування авансу має забезпечити Підряднику можливість підготовити та організувати днопоглиблювальні роботи згідно з предметом договору, котрий визначається завданням Замовника, узгодженим з Підрядником (Технічним завданням) та підписаним останнім.

Правовою природою договору №2212/2П-545/1 від 22.12.2006р. є договір будівельного підряду, тому судами правомірно поставлено в підґрунтя такого висновку положення ст.875 ЦК України: за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх; договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта; до договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові; для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл; до окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Виходячи з наведеного вище судова колегія погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що перерахування авансу на виконання п.5.2. Договору відповідно до його умов мало відбутися тільки після узгодження і підписання сторонами Технічного завдання, що визначає та конкретизує обсяги, види, характеристики, місце проведення днопоглиблювальних робіт: адже підготовка та організація таких робіт Підрядником за відсутності виданого Замовником та узгодженого сторонами Технічного завдання є безпредметною, а будь-які дії Підрядника в цьому напрямку не можуть вважатись вчиненими на виконання договірних зобов'язань, як і дії Замовника з перерахування грошових коштів.

Суд апеляційної інстанції також перевірив та встановив відповідність фактичним обставинам справи стосовно отримання саме Державним підприємством водних шляхів "Устьдунайводшлях" грошових коштів у сумі 1700000грн. від Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Нібулон" за платіжним дорученням №27181 від 25.12.2006р., незважаючи на помилкове зазначення в останньому найменування отримувача коштів - “Держ департам морс та річ трансп України”, так що факт отримання цих грошових коштів відповідачем не заперечується, згадане платіжне доручення містило реквізити отримувача коштів (код ЄДРПОУ, номер банківського рахунку, МФО), що співпадають з зазначеними самим відповідачем у листі від 26.12.2006р. №921-3/4 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Нібулон" як Додатку №1 до Договору, було прийняте банківською установою до виконання та виконане. З цих підстав та спираючись на норми п.п.1.7., 2.31., 2.32. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, п.п.3, 6, 7 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, дані Свідоцтва про державну реєстрацію Державного підприємства водних шляхів "Устьдунайводшлях".

Судова колегія також погоджується з застосуванням до спірних правовідносин норм матеріального права а саме, ст.877 ЦК України, Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 01.08.2005р. №668 і висновком суду першої інстанції про необхідність визначення в договорі умов щодо обсягу і змісту робіт та інших вимог, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає вартість робіт, які є істотними умовами договору будівельного підряду.

Судами встановлено, що відсутня узгоджена сторонами проектно-кошторисна документація та Технічне завдання на виконання днопоглиблювальних робіт та інших істотних умов договору будівельного підряду, тому судом першої та апеляційної інстанції зробив правильний висновок про неукладеність договору №2212/2П-545/1 від 22.12.2006р., котрий ґрунтується на обставинах справи і відповідає положенням ч.ч.1, 2 ст.638 ЦК України, ч.ч.2, 3, 4 ст. 180, ч.8 ст.181 Господарського кодексу України.

Виходячи із змісту ч.1 ст.174 Господарського кодексу України, п.1 ч.2 ст.11 ЦК України неукладеність договору виключає можливість виникнення за ним прав та обов'язків у сторін спору, оскільки в цьому випадку договір вважається таким, що не відбувся.

За встановлених судом обставин, виходячи з положень ст.ст.1212, 1214, 536, 625 ЦК України, приймаючи до уваги неповернення відповідачем грошових коштів на вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Нібулон", суди першої та апеляційної інстанції прийняли законні та обґрунтовані процесуальні документи про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Нібулон" і стягнення з Державного підприємства водних шляхів "Устьдунайводшлях" 1700000грн. безпідставно отриманих грошових коштів та 3923,08грн. процентів за користування ними у період з 06.03.2007р. по 02.04.2007р. згідно розрахунку позивача.

Наведеним вище спростовуються доводи касаційної скарги та касаційного подання, які не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення і відмови у позові.

Зокрема, скаржник та прокурор не враховують, що додатки до договору згідно з п.12.1. є його невід'ємною частиною і мали бути підписаними уповноваженими представниками сторін. Отже зміст п.8.1. Договору слід тлумачити таким чином, що безпосередньо права та обов'язки у сторін за цим договором стосовно його предмету виникають у повному обсязі після підписання Технічного завдання (Додатку №1) та інших додатків. Крім того, згідно ч.2 ст.631 ЦК України договір набирає чинності з моменту його укладення.

Посилання скаржника і прокурора на неправомірність односторонньої відмови Замовника від договору, яка нібито мала місце в діях Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Нібулон", не знаходить об'єктивного підтвердження, та заявниками не враховано наголошену позивачем і встановлена судами неукладеність договору: адже відмова від договору можлива у випадку, якщо він відбувся.

Крім того, повернення грошових коштів за спірним договором позивачу, ніяким чином не порушують права та інтереси відповідача, оскільки останнім не було виконано на користь першого будь яких робіт чи надано послуги.

Твердження скаржника і прокурора про фактичне виконання Замовником договору спростовується відсутністю у матеріалах справи будь-яких доказів такого виконання, зокрема, у вигляді акту передачі координат дільниць робіт, гідротехнічних споруд, водолазного висновку, довідки про проведення водолазного обстеження дна дільниць, актів попередніх промірів, актів приймання виконаних робіт, тощо, складення яких передбачено Договором.

Колегія вважає, що судами попередніх інстанцій при розгляді цієї справи по суті правильно застосовано норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, висновки судів першої та апеляційної інстанції про обґрунтованість позовних вимог є правомірними.

Отже, при вирішенні спору, судами попередніх інстанцій правильно встановлені усі обставини, що мають значення для справи, їм надана вірна юридична оцінка, норми права застосовані вірно, а доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду.

За наведених вище обставин, Вищий господарський суд України не знайшов законних підстав для повного або часткового задоволення вимог касаційної скарги, а тому судові акти слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного вище і керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, –

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства водних шляхів "Устьдунайводшлях" та касаційне подання Прокурора Одеської області залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.02.2008 року у справі №29-4/119-07-3387 залишити без змін.

Головуючий                                                                                 І. А. Плюшко

Судді                                                                                                    С. С. Разводова

С. С.Самусенко