ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.08.2008

Справа №2-19/4724-2008

За позовом – Комунального підприємства «Упорядкування міста», м.Алушта АР Крим

До відповідача – Державної податкової інспекції в м.Алушта, м.Алушта АР Крим

Про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

Суддя Мокрушин В.І.

Секретар Дулімова В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача – Жижченко О.В., директор, довіреність № 174/2 від 20.05.2008 р.; Мусієва Л.С., нач.відділу, довіреність № 175/2 від 20.05.2008 р.

Від відповідача – Патраш В.І., представник, довіреність № 3232/10 від 31.05.2007 р.

Суть спору:

Позивач – комунальне підприємство «Упорядкування міста» звернулося до господарського суду АР Крим з позовом до Державної податкової інспекції в м.Алушта (далі по тексту ДПІ в м.Алушта) про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень № /0 від 20.07.2007 року, № /0 від 25.09.2007 року, № /0 від 24.12.2007 року, № /0 від 22.02.2008 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що дії відповідача не відповідають діючому законодавству.

У процесі розгляду справи позивач відмовився від позовних вимог у частині визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від 24.12.2007 року на суму 164,78 грн., ухвалою господарського суду АР Крим відмова від позову у цій частині прийнята судом та провадження у цій частині позову закрито.

Відповідач надав заперечення на позов, згідно яким позовні вимоги не визнає.

Представники сторін відмовились від послуг перекладача.

Справа слухалася у відповідності до положень Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями) здійснювалася фіксація судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ст.130 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями) перед початком слухання справи представникам сторін була вручена пам’ятка про права та обов’язки.

Розглянув матеріали справи, суд –

В С Т А Н О В И В :

12.07.2007 р. Державною податковою інспекцією у м. Алушті (далі по тексту ДПІ у м.Алушта) проведено невиїзну документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства комунального підприємства «Упорядкування міста» (далі по тексту КП «Упорядкування міста»), за результатам якої складено акт № 925/15-2/24402016 про результати невиїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства КП «Упорядкування міста» за період з 01.07.2006 р. по 27.06.2007 р., у якому встановлено порушення п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платника податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (від 21.12.2000 року № 2181 із змінами та доповненнями) в частині несвоєчасної сплати податкового зобов’язання з податку на додану вартість, згідно податкової декларації № 10629 від 19.06.2006 р. (а.с.19-20).

На підставі акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 20.07.2007 р. № /0 на суму 4744,51 грн.; від 25.09.2007р. № /0 на суму 3883,51 грн.; від 24.12.2007 р. № /0 на суму 164,78 грн.; від 22.02.2008 р. № /0 на суму 9661,01 грн. (а.с.16-18).

Згідно із ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до п.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача – орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

У процесі розгляду справи позивач відмовився від позовних вимог у частині визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від 24.12.2007 року на суму 164,78 грн., ухвалою господарського суду АР Крим відмова від позову у цій частині прийнята судом та провадження у цій частині позову закрито.

Позивач просить визнати нечинними податкові-повідомлення рішення ДПІ в м.Алушта № /0 від 20.07.2007 року на суму 4744,51 грн.; № /0 від 25.09.2007 року на суму 3883,51 грн.; № /0 від 22.02.2008 року на суму 9661,01 грн.

Суд вважає, що вимоги Комунального підприємства «Упорядкування міста» підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України (від 28.06.1996 року № 254к/96-ВР) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.4 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (від 04.12.1990 року № 509 із змінами та доповненнями) органи податкової служби є органами виконавчої влади.

Таким чином, органи податкової служби та їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

П. 6.1.7 Інструкції про порядок застосування та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби визначає, що про застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов’язань складається податкове повідомлення за формою та згідно з вимогами, установленими Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 21.06.2001 N 253, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.07.2001 за N 567/5758 (зі змінами та доповненнями).

З форми податкового повідомлення за порушення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання (форма "Ш") слідує, що в основу такого повідомлення може бути покладено виключно акт перевірки, до якого п. 1.7., п. 2.3.2 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 327 від 10.08.2005р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005р. за № 925/11205 (далі – Порядок № 327), встановлені вимоги про те, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до п.2.3.4 Порядку не допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб'єктивних припущень перевіряючими, які не мають підтверджених доказів.

Відповідно п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платника податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (від 21.12.2000 року № 2181 із змінами та доповненнями) активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу. У разі, якщо такого платника податків визнано банкрутом, черговість задоволення претензій кредиторів визначається законодавством про банкрутство.

Джерелами самостійної сплати податкових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна і немайнових цінностей, випуску цінних паперів, у тому числі корпоративних прав, отримані у позику (кредит), а також з інших джерел з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (п.п.7.1.1 п.7.1 ст.7 Закону України № 2181-Ш від 21.12.2000 р.)

Не дослідження відповідачем первинних документів позивача призвело до відображення в акті перевірки даних, що не відповідають фактичним обставинам справи.

З урахуванням викладеного суд задовольняє адміністративний позов про визнання нечинними податкові-повідомлення рішення ДПІ в м.Алушта № /0 від 20.07.2007 року на суму 4744,51 грн.; № /0 від 25.09.2007 року на суму 3883,51 грн.; № /0 від 22.02.2008 року на суму 9661,01 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.17, 18, 70, 76, 86, 162 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями), суд

П О С Т А Н О В И В :

·          Адміністративний позов задовольнити.

·          Визнати нечинними нечинними податкові-повідомлення рішення ДПІ в м.Алушта (98500, АР Крим, м.Алушта, вул.Леніна, 22а) № /0 від 20.07.2007 року на суму 4744,51 грн.; № /0 від 25.09.2007 року на суму 3883,51 грн.; № /0 від 22.02.2008 року на суму 9661,01 грн.

·          Повернути Комунальному підприємству «Упорядкування міста» (98500, м.Алушта, вул.Таврійська, 2, ) із державного бюджету 0002, МФО 824026, ОКПО 34740405, код платежу 22090200 у банку отримуача ДУДКУ в АРК м.Сімферополь) державне мито у розмірі 3,40 грн.

·          Постанову направити сторонам замовленою кореспонденцією.

Постанова може бути оскаржена у апеляційному порядку відповідно до ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова проголошена у судовому засіданні 07.08.2008 року у 14 год. 45 хв.

У судовому засіданні проголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Мокрушин В.І.