ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

справа
№  29/63

09.06.08

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю
"Пульсар"

до                     1 Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва

2  Головного управління державного казначейства
україни у м. Києві

про                    стягнення 98121,87 грн.

Суддя  Усатенко І.В.

Представники
сторін:

Від
позивача:         Просалова О.С.
(довіреність від 06.05.2007р.);

Від
відповідача-1: не з'явились;

Від
відповідача-2: Онашко Є.М. (довіреність №05-30/52 від 08.01.2008р.);

В
судовому засіданні 09.06.2008р. на підставі ст. 85 ГПК України за згодою
представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство
з обмеженою відповідальністю "Пульсар" (надалі ТОВ
"Пульсар", позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з
державного бюджету України шляхом списання Державним казначейством України
коштів з рахунків на яких обліковуються кошти Державного бюджету України 98
121, 87 грн., в якості відшкодування збитків, завданих ТОВ “Пульсар”
неправомірними діями ДПІ у Печерському районі м. Києва.

В
судовому засіданні 24.04.08 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог і
просить стягнути на користь ТОВ “Пульсар” з державного бюджету України шляхом
списання Головним управлінням Державного казначейства України у м. Києві коштів
з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України 98121,87
грн., в якості відшкодування шкоди, завданої ТОВ “Пульсар” незаконними діями
ДПІ у Печерському районі м. Києва, судові витрати покласти на відповідачів.
Позивач просить визнати ГУ ДКУ у м. Києві належним відповідачем-2 по справі №
29/63 і відповідно замінити відповідача-2 на належного.

Ухвалою
Господарського суду м. Києва від 24.04.08 № 29/63 задоволено клопотання
позивача та замінено первісного відповідача-2 Державне казначейство України на
належного відповідача-2 -Головне управління Державного казначейства України у
м. Києві.

В
судовому засіданні 15.05.08 на підставі ст. 77 ГПК України оголошено перерву
для підготовки повного тексту рішення, в зв'язку з чим рішення приймається
зазначеною датою.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що працівниками податкової міліції, при проведенні
позапланової документальної перевірки ТОВ “Пульсар” були порушені норми чинного
законодавства, в зв'язку з чим відповідачу були завдані збитки. Не законність
дій підтверджується позивачем тим, що податкові повідомлення-рішення, прийняті
за результатами проведено перевірки були скасовані в адміністративному та
судовому порядку. Позивач зазначає, що перевірка була проведена без законних
підстав, в зв'язку з відсутністю дозволу начальника ГВ ПМ ДПІ у Печерському
районі м. Києва та відсутності факту порушення оперативно-розшукової справи.
Працівниками податкової міліції було проведено контрольну закупівлю товару у
ТОВ “Пульсар”, однак проведення таких дій можливе лише в рамках заведення
оперативно-розшукової справи, або як стадію оперативної перевірки у випадку
проведення якої, оформляється посвідчення на перевірку, без якого відповідна
посадова особа брати участь у перевірці суб'єкта підприємницької діяльності не
може.

В
зв'язку з тим, що позивач відмовився виконувати незаконні вимоги працівників
податкової міліції, його було притягнено до адміністративної відповідальності у
формі арешту в строк на 10 діб. Однак, постановою Печерського районного суду м.
Києва від 15.04.05 № 3-1175/2005, в зв'язку з відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення справу проти громадянина ОСОБА_1 (директор ТОВ
“Пульсар”) було закрито, а рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від
15.02.06 у справі № 2-871/06 стягнуто з Печерського районного суду м. Києва
моральну шкоду у розмірі 1500,00 грн. на користь громадянина ОСОБА_1

Крім
того приміщення ТОВ “Пульсар” було опломбовано за відсутності повноважень на
здійснення вказаних дій. Вказаний факт підтверджується рішенням Господарського
суду м. Києва від 26.12.07 № 29/638 та фактом притягнення працівників податкової
міліції до відповідальності. Протягом 20 днів приміщення, в якому знаходиться
ТОВ “Пульсар” було опломбоване і діяльність товариства була паралізована, в
зв'язку з чим була відсутня можливість здійснення підприємницької діяльності та
отримання доходу. В зв'язку з цим позивач просить стягнути збитки у розмірі
98121,87 грн., що складаються з заробітної плати працівників, орендної плати,
відрахувань на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, соціальне
страхування на випадок безробіття, страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань, страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності, відрахування на амортизацію, інші операційні витрати та
не отриманий дохід.

Відповідач-1
надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує і просить
відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої заперечення
відповідач обґрунтовує наступним. Щодо неправомірності проведення перевірки, то
судовими рішенням встановлено лише неправомірність контрольної закупівлі, яка є
лише методом здійснення перевірки, підстави проведення перевірки щодо контролю
за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового
обігу суд незаконними не визнав. Позивач обґрунтовує свої вимоги незаконним
опломбуванням приміщення, однак, не наводить доказів незаконності вказаних дій,
адже в жодному з судових рішень, не досліджувався по суті вказаний факт. Крім
того, опломбування було здійснено за згодою головного бухгалтера ТОВ “Пульсар”.
Відповідач не погоджується з сумою збитків, оскільки вона складається з
упущеної вигоди, на підтвердження якої позивач не надав первинних документів.

Відповідач-2
надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує з в зв'язку з не
обґрунтованістю та не доведеністю. Законом України “Про Державний бюджет
України на 2008” передбачено здійснення видатків лише на відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства
та прокуратури, а також судів. Передбачено відшкодування шкоди лише фізичній
особі у разі незаконних дій посадових (службових) осіб. Відшкодуванню підлягає
лише заробіток та інші грошові доходи громадянина. За таких умов бюджетне
законодавство не застосовується до вказаних правовідносин, а тому вимоги
позивача про відшкодування з бюджету збитків є не обґрунтованими.  Збитки мають відшкодовуватись у загальному
порядку, передбаченому ЦК України, тобто з особи, яка їх заподіяла. Позивачем
не доведено причинно-наслідковий зв'язок між незаконністю дій службових осіб
податкової служби, зупиненням господарської діяльності та не одержаним
прибутком даного підприємства. Крім того, відповідач-2 не здійснював жодних
протиправних дій стосовно позивача, а тому позовні вимоги до нього є
безпідставними.

Розглянувши
подані документи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,
-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Господарського суду м. Києва від 31.08.05 № 25/256, яке набрало законної сили
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.12.05 № 25/265,
визнано недійсними податкові повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі м.
Києва від 16.03.05  № 339/26-062/2, від
20.05.05 № 339/26-062/2.

Вказаним
рішенням встановлено, що 30.09.04 співробітниками ДПІ У Печерському районі м.
Києва було проведено перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької
діяльності, за результатами якої складено акт № б/н від 30.09.04р.. У рішенні
суду по справі 25/256 зазначено, що суду не надані докази проведення саме
контрольної закупівлі,  а співробітники
державної податкової служби в момент покупки знаходились при виконанні
службових обов'язків: проводили позапланову документальну перевірку позивача,
беззаперечних доказів на підтвердження обставин, викладених в акті перевірки
від 30.09.04р.  під час розгляду справи
25/265 представлено не було.

Постановою
Печерського районного суду м. Києва від 15.04.05 № 3-1175/2005 закрито
провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП у
зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва від 15.02.06 вирішено стягнути з
Печерського районного суду м. Києва шляхом списання грошових коштів з
розрахункового рахунку Державного казначейства України на користь ОСОБА_1 у
відшкодування моральної шкоди 1500,00 грн. Крім цього рішенням встановлено, що
шкода громадянинові була спричинена саме незаконною постановою Печерського
районного суду м. Києва від 01.10.04, якою він був визнаний винним у вчиненні
правопорушення згідно ст. 185 КУпАП та підданий арешту строком на 10 діб, і яка
в подальшому була скасована постановою Голови апеляційного суду м. Києва.

Позивач
з посиланням на вказані рішення судів стверджував, що судами було встановлено
незаконність притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності та тримання його під вартою протягом 10 діб, в зв'язку з чим
йому була відшкодована моральна шкода.

Позивачем
було надано до матеріалів справи лист першого заступника Голови начальника УПМ
ДПА у м. Києві від 26.10.07 № 4857/А/26-1212, в якому зазначено, що працівники
ГВПМ ДПІ у Печерському районі м. Києва за допущені порушення, в тому числі за
порушення вимог КУпАП, порушення порядку проведення перевірки з питань
здійснення розрахункових операцій (вилучення оригіналів документів,
опечатування приміщення, написання та передача акту перевірки для прийняття
рішення відповідному органу з порушенням встановленого терміну) притягнуті до
відповідальності згідно діючого законодавства.

В
листі Заступника Голови ДПА України від 26.11.04 № 10742/6/14-2217п/124
зазначено, що у діях працівників податкової міліції ДПІ у Печерському районі м.
Києва, виявлено порушення працівниками податкової міліції норм діючого
законодавства та відомчих нормативних документів, зокрема, при підготовці до
проведення позапланової перевірки ТОВ “Пульсар”, вилученні документів та
оформленні результатів перевірки.

Згідно
наданих позивачем листів, суд дійшов висновку, що особи, які проводили
позапланову документальну перевірку ТОВ “Пульсар” та, в зв'язку з діями яких
громадян ОСОБА_1 був направлений до суду та підданий адміністративному арешту,
притягнуті до відповідальності.

Оскільки
правовідносини сторін виникли не з договірних зобов'язань, то слід
застосовувати норми, що передбачають стягнення збитків при відшкодуванні шкоди,
тобто з деліктів.

Відповідно
до ст. 22 ЦК України особа,  якій завдано
збитків  у  результаті
порушення  її цивільного права,
має право на їх відшкодування. Збитками є: доходи,  які
особа  могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки  відшкодовуються  у повному обсязі,  якщо договором або законом не передбачено
відшкодування у  меншому  або
більшому розмірі. Якщо особа,  яка
порушила право,  одержала у  зв'язку
з  цим доходи,  то розмір упущеної вигоди, що має
відшкодовуватися особі, право якої порушено,
не може бути меншим від
доходів,  одержаних особою, яка
порушила право. На  вимогу  особи,
якій  завдано шкоди,  та відповідно до обставин справи майнова
шкода може бути  відшкодована  і
в  інший спосіб,  зокрема,
шкода,  завдана майну,  може відшкодовуватися в натурі (передання
речі того ж роду та тієї ж якості,
полагодження пошкодженої речі тощо).

Позивач
надав розрахунок збитків, що складаються з упущеної вигоди, і розраховані на
підставі фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва: баланс на 01.10.04.
Згідно Звіту про фінансові результати за 9 місяців 2004 року відповідно до
якого чисті доходи ТОВ “Пульсар” складають 1368800  грн., а за аналогічний період попереднього
року складають 891200 грн.

Відповідно
до ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в
Україні” підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким
чином, належним доказом здійснення господарських операцій та отримання
відповідно в зв'язку з цим доходів можуть бути первинні документи, яких позивач
не надав до матеріалів справи.

Пояснення
позивача про те, що всі первинні документи були вилучені при проведенні
перевірки, не можуть бути прийняті судом, оскільки, неможливо встановити, які
саме документи вилучені і факти вилучення ніякими документами не підтверджено.
Розрахунок збитків наведений позивачем що зроблений виходячи з розміру
середньомісячного доходу який міг би бути отриманий підприємством за час, коли
приміщення товариства було опломбоване і його діяльність заблокована не може
підтверджувати реальні збитки товариства. Середньомісячний дохід  вирахуваний в розмірі 152088,89 грн.,
виходячи з розміру чистого доходу, задекларованого в звіті про фінансові
результати за 9 місяців 2004 року. Слід зауважити, що згідно зазначеного звіту
про фінансові результати витрати за 9 місяців підприємства складають 1366800
грн., чистий прибуток  за 9 місяців
складає 2000 грн.  Суду не надано
документів які свідчать про можливість підприємства у визначений період
отримати доходи в сумі 98 121, 87 грн., та що саме зазначена сума не була
отримана підприємством внаслідок не здійснення певних господарських операцій,
не доведено ті обставини, що позивач кожного місяця отримував саме 152088 грн.
89 коп., не надані документи, що підтверджують здійснення витрат позивачем за
період, в якому було опломбоване приміщення, не розрахований чистий прибуток,
неотриманий підприємством. Не подані жодні документи в підтвердження розміру
збитків.  Так, жодних договорів які б
передбачали виконання товариством зобов'язань, та згідно яких в якості оплати
надійшли б відповідні суми коштів, первинних документів які б підтверджували
наявність на підприємстві товару і неможливість отримання якого у відповідний
строк спричинене саме неправомірними діями ДПІ у Печерському районі міста Києва
позивачем до матеріалів справи не представлено.

Звіт
про фінансові результати товариства з 9 місяців 2004р. в складі Балансу (форма
№1-м) і Звіту про фінансові результати (форма 2-м) є документом фінансової
звітності та складається в Порядку, визначеному Положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку 25 "Фінансовий звіт суб'єкта малого
підприємництва" яке затверджене Наказом Міністерства фінансів України від
25.02.2000р. № 39.

Згідно
ч. 2 ст. 11 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" фінансова звітність підприємства (крім бюджетних установ,
представництв іноземних суб'єктів господарської діяльності та суб'єктів малого
підприємництва, визнаних такими відповідно до чинного законодавства) включає:
баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про
власний капітал та примітки до звітів. Фінансова звітність повинна містити всю
інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій,
здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі  (основні принципи бухгалтерського обліку -ст.
4 Закону). Однак, з наведених норм не випливає, що фінансовим звітом
підтверджуються непонесені та можливі збитки підприємства.

Відповідно
до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними
рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні
ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Незаконними
рішеннями діями чи бездіяльністю органів державної влади вважаються діяння, які
суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза
межами компетенції вищезазначених органів. Незаконність рішення дій чи
бездіяльності завдаваної шкоди має бути доведена.

Факт
завдання шкоди складається з таких елементів: протиправна поведінка особи;
настання шкоди; причинний зв'язок між двома першими елементами. Причинний
зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою
відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком
поведінки завдавала шкоди.

Встановлення
причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та
збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних
збитків. Позивачем не надано суду належних доказів, що протиправні дії про які
зазначено у рішенні Господарського суду міста Києва від 31.08.2005р. у справі
25/265, рішенні Голосіївського районного суду м. Києва від 15.02.06р. є причиною,
а збитки про стягнення яких заявлено у позовній заяві є наслідком вказаних дій.

Судові
справи на які посилається позивач як на підставу для відшкодування збитків були
розглянуті судами, а факт неправомірності дій податкових органів встановлений у
відношенні ОСОБА_1, як фізичної особи. Голосіївським районним судом міста Києва
останньому відшкодовано моральну шкоду, завдану неправомірним підданням арешту.
Відповідно встановлені під час розгляду вказаної справи обставини жодним чином
не можуть підтверджувати та доводити завдання збитків товариству з обмеженою
відповідальністю "Пульсар". Оскарження податкового
повідомлення-рішення винесеного на підставі висновків акту перевірки від
30.04.2004р. не доводить факту завдання підприємству шкоди в розмірі 98 121, 87
грн., оскільки позивачем не надано доказів які б свідчили про реальність
отримання товариством доходу в визначеному розмірі, та понесення вказаних
витрат у зв'язку з неправомірними діями посадових осіб ДПІ у Печерському районі
міста Києва.

Відповідно
до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З
огляду на вище зазначене, суд не вбачає правових підстав та належних доказів
для задоволення вимог позивача про стягнення суми упущеної вигоди у розмірі 98
121, 87 грн..

Враховуючи
вищевикладене, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

В
зв'язку з відмовою у позові, відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати
покладаються на позивача.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України господарський
суд, -

В И Р І Ш И В :

У
позові відмовити.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                     І.В.
Усатенко

дата підписання рішення 12.06.2008