КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2008                                                                                           № 41/19

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка В.В.

суддів:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмежною "Інженерний Центр Теплопостачання"

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.06.2008

у справі № 41/19

за позовом                               Виробничого кооперативу "Контракт"

до                                                   Товариства з обмежною "Інженерний Центр Теплопостачання"

про                                                  стягнення 36 391,38 грн.

за участю представників сторін:

від позивача Пшенишна Я.С. –дов. № 01 від 12.01.2008

Дубровінська І.Ю. – дов. № 01 від 12.01.2008

від відповідача не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Виробничий кооператив „Контракт” (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інженерний Центр Теплопостачання” (надалі – відповідач, апелянт) про стягнення з відповідача 27 044,40 грн. - основного боргу за договором підряду, 5 679,32 грн. – індексу інфляції, 1000,27 грн. – 3% річних та 2 667,39 грн. - пені.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 17.06.2008р. у справі № 41/19 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Інженерний Центр Теплопостачання” на користь Виробничого кооперативу „Контракт” 27 044,40 грн. - основного боргу, 5 679,32 грн. – індексу інфляції, 1000,27 грн. – 3% річних, 337,23 грн. – витрат по сплаті держмита та 109,35 грн. – витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості, інфляційних та 3% річних за прострочення виконання зобов’язання за договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки вартість виконаних позивачем підрядних робіт відповідачем, в порушення умов договору, оплачена не була. Крім того, місцевим судом відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 2 241,98 грн. з мотивів порушення позивачем шестимісячного строку нарахування штрафних санкцій, встановленого ст.232 ГК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Інженерний Центр Теплопостачання”, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою від 27.06.2008, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 17.06.2008р. у справі № 41/18 та прийняти нове рішення, яким у позові ВК „Контракт” відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим судом винесено рішення при неповному та необ’єктивному з’ясуванні всіх обставин, а тому є незаконним та необґрунтованим. Крім того, апелянт зазначає, що позивачем було невірно розраховано інфляційні та 3% річних.

Від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він проти доводів апелянта заперечує та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва – без змін.

Представники позивача в судовому засідання проти апеляційної скарги заперечували та просили відмовити в її задоволенні.

Відповідач своїм правом на участь у засіданні апеляційної інстанції не скористався. Про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (повідомлення про вручення поштового відправлення наявно в матеріалах справи).

Будь-яких клопотань від апелянта не надійшло.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та наявні матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між позивачем – Виробничим кооперативом „Контракт” (як підрядником) та відповідачем – Товариством з обмеженою відповідальністю „Інженерний Центр Теплопостачання” (як замовником) було укладено договір підряду № 07/09-05 від 07.09.2005.

Відповідно до умов названого договору підрядник бере на себе зобов’язання своїми силами і засобами (з своїх матеріалів чи без них), виконати роботи по влаштуванню зовнішньої каналізації та водопроводу, відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації, а замовник зобов’язується надати підряднику будівельний майданчик, проектно-кошторисну документацію, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти закінчені будівельні роботи і повністю сплатити вартість виконаних робіт (і матеріалів, якщо будівництво здійснюється за рахунок матеріалів підрядника) за адресою: с. Петрушки, вул. Миру, 25В (п. 1.1 договору № 07/09-05 від 07.09.2005).

13.03.2005 сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 07/09-05 від 07.09.2005, пунктом 2.1 якої визначено, що вартість робіт становить 27 044,40 грн. (у т.ч. ПДВ).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було виконано свої зобов’язання за договором № 07/09-05 від 07.09.2005 – виконано підрядні роботи на загальну суму 27 044,40 грн., що підтверджується підписаними сторонами актом приймання виконаних підрядних робіт за серпень 2006 року (форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за серпень 2006 року (форма № КБ-3). Копії названих документів наявні в матеріалах справи (а.с.5-10).

Пунктом 5.2 договору № 07/09-05 від 07.09.2005 передбачено, що замовник здійснює щомісячно платежі за виконані роботи на підставі актів виконаних робіт (форма № КБ-3, КБ-2), підписаних уповноваженими представниками сторін. Акт виконаних робіт готує підрядник і передає для підписання замовнику у строк не пізніше першого числа місяця, що слідує за звітним. Замовник на протязі 3-ох днів перевіряє і підписує його. Оплата виконаних робіт здійснюється не пізніше 5-ти денного строку після підписання акту.

З врахуванням вказаних обставин судова колегія дійшла висновку, що місцевим судом обґрунтовано задоволено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основного боргу, інфляційних та 3% річних за неналежне виконання зобов’язання за договором з огляду на наступне.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 10.1 договору № 07/09-05 від 07.09.2005 передбачено, що за порушення умов даного договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки, у тому числі втрачену вигоду, у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідачем не виконано належним чином свої зобов'язання за договором № 07/09-05 від 07.09.2005, оскільки ним не здійснено розрахунок з позивачем за виконані підрядні роботи на суму 27 044,40 грн. Вказані обставини відповідачем не заперечуються.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по договору № 07/09-05 від 07.09.2005 у розмірі 27 044,40 грн., індексу інфляції у розмірі 5 679,32 грн. та 3% річних в розмірі 1000,27 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судова колегія також вважає, що судом першої інстанції підставно відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені, яка нарахована за останні шість місяців, що передували подачі позову. При цьому колегія виходить з наступного.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як вбачається з матеріалів справи, оскільки прострочення виконання зобов’язання з боку відповідача по договору № 07/09-05 від 07.09.2005 виникло 06.09.2006, тому строк нарахування пені закінчився 06.03.2007.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за період з 14.10.07 по 14.04.2008 є безпідставними.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем в квітні 2008 року подано позов, в якому він просить, зокрема, стягнути з відповідача інфляційні у розмірі 5 679,32 грн., тобто, у розмірі, що фактично є меншим за суму інфляційних за спірний період (оскільки індекс інфляції за вересень 2006–квітень 2008 становить 141,7 %, то інфляційні на суму боргу 27 044,40 грн. в дійсності становлять 11 277,50 грн.). Однак, оскільки заяву про збільшення розміру позовних вимог у встановленому порядку позивачем подано не було, тому місцевим судом правомірно розглянуто спір в межах заявлених позовних вимог, а саме - стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційні у розмірі 5 679,32 грн.

Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 17.06.2008р. по справі № 41/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Інженерний Центр Теплопостачання” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 17.06.2008р. по справі № 41/19 за позовом Виробничого кооперативу „Контракт” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інженерний Центр Теплопостачання” – без змін.

2. Матеріали справи № 41/19 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді