ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2008 р.

№ 6/167

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Перепічая В.С. (головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства "Альянс" на постанову Луганського апеляційного господарського суду від 22.01.2008 року у справі № 6/167 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" в особі Краснодонської філії до Приватного підприємства "Альянс" про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2005 року позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за активну електроенергію в сумі 8 928,13 грн., реактивну електроенергію в сумі 242,51 грн., інфляційних сум 2 281,04 грн. і 3% річних в сумі 429,72 грн., посилаючись на неналежне виконання зобов’язання за договором № 597 від 14.11.2003 року з оплати за постачання електричної енергії.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач уточнив розмір заявлених вимог і просив стягнути з відповідача заборгованість за активну електроенергію в сумі 57 458,44 грн., реактивну електроенергію в сумі 242,51 грн., інфляційні суми 1917,97 грн. та 3% річних у сумі 431,22 грн.

Рішенням господарського суду Луганської області від 06.11.2007 року позов задоволено частково і стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за активну електроенергію в сумі 40 105,63 грн., заборгованість за реактивну електроенергію в сумі 242,51 грн., інфляційні суми 1355,94 грн. та 3% річних 420,19 грн., а в решті позову відмовлено.

Доповідач-Вовк І.В.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 22.01.2008 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано

частково та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за активну електроенергію в сумі 57 458,44 грн., заборгованість за реактивну

електроенергію в сумі 242,51 грн., інфляційні суми 1917,97 грн. та 3% річних у сумі 431,22 грн., в решті судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач вважає, що судом порушено і неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, і

тому просить прийняті ним рішення скасувати та в позові відмовити.

Відзив на касаційну скаргу від позивача до суду не надходив.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і прийняті в ній судові рішення, касаційний суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами було укладено договір № 597 від 14.11.2003 року, за умовами якого позивач (постачальник) зобов’язався постачати електричну енергію, а відповідач (споживач) зобов’язався оплачувати одержану електричну енергію та інші платежі, передбачені договором та додатками до договору.

Відповідно п 2.2.2. зазначеного договору, відповідач зобов’язався щомісячно 15 числа знімати показники розрахункових електролічильників, електролічильників субспоживачів, оформляти результати для подання звіту про спожиту електроенергію за розрахунковий період і отримання рахунків для здійснення розрахунку за активну електроенергію та інших платежів.

За п.2.2.3. договору споживач зобов’язаний сплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші платежі згідно з умовами Додатку "Порядок розрахунків".

Додатком "Порядок розрахунків" до договору про постачання електричної енергії сторони узгодили, що кінцевий розрахунок за спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію, за недораховану електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, сум на відшкодування збитків, пені за порушення термінів розрахунків споживач здійснює на підставі наданих постачальником рахунків у п'яти денний термін з дня їх отримання.

Ст.ст.525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов’язання за договором про постачання електричної енергії, а відповідач взяті на себе зобов’язання за договором з оплати спожитої електричної енергії виконав не належним чином, що підтверджується звітами про використану електроенергію, і має заборгованість перед позивачем за активну електроенергію в розмірі 57 458,44 грн. та 242,51 грн. за реактивну електроенергію, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, про наявність правових підстав для стягнення заборгованості з відповідача за договором на загальну суму 57 700,95 грн., інфляційних сум 1917,97 грн. грн. і 3% річних сум 431,22 грн., з урахуванням ст. 625 ЦК України, у зв’язку з неналежним виконанням взятих на себе обов’язків з оплати спожитої електричної енергії за договором й обґрунтовано частково скасував рішення суду першої інстанції та задовольнив позов, залишивши в решті судове рішення без змін.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного господарського суду.

За таких обставин, постанова апеляційного господарського суду відповідає вимогам закону та обставинам справи, і тому її необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

З огляду наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Альянс" залишити без задоволення, а постанову Луганського апеляційного господарського суду від 22.01.2008 року –без змін.

Головуючий суддя В.Перепічай

Судді І. Вовк

П. Гончарук