ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008 р.

№
8/5473

Вищий
господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді      Васищака І.М., суддів Б.М. Грека, В.М.
Палій, за участю представників сторін ОСОБА_3 (дов. від 30.07.07), ОСОБА_4
(дов. від 17.08.06), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну
скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду
Хмельницької області від 7 серпня 2007 року та постанову Житомирського
апеляційного господарського суду від 28 лютого 2008 року у справі № 8/5473 за
позовом закритого акціонерного товариства “Комерційний банк “ПриватБанк” в
особі Хмельницької філії до приватного підприємця ОСОБА_2про стягнення 55 611
грн. 20 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У
липні 2007 року закрите акціонерне товариство “Комерційний банк “ПриватБанк” в
особі Хмельницької філії звернулось до господарського суду Хмельницької області
з позовом до приватного підприємця ОСОБА_2про стягнення 55 611 грн. 20 коп.,
набутих без достатньої правової підстави.

Відповідач
позов не визнав.

Рішенням
господарського суду Хмельницької області від 7 серпня 2007 року (суддя А.
Степанюк), залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного
господарського суду від 28 лютого 2008 року, позов задоволено.

Приватний
підприємець ОСОБА_1 просить судові рішення скасувати з підстав неправильного
застосування господарськими судами статті 1212 Цивільного кодексу України,
статті 34 Господарського процесуального кодексу України та прийняти нове
рішення, яким в позові відмовити.

Закрите
акціонерне товариство “Комерційний банк “ПриватБанк” в особі Хмельницької філії
проти доводів касаційної скарги заперечує і в її задоволенні просить відмовити.

Колегія
суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Господарськими
судами встановлено, що 20 жовтня 2005 року між комерційним банком “ПриватБанк”
(далі-банк) та громадянином ОСОБА_5 (далі-позичальник) було укладено договір,
на умовах якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти готівкою
через касу у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 111 888 грн.
для добудови будинку (108 000 грн.) та сплату страхових платежів ( 3 888 грн.)
на строк до 19 жовтня 2009 року.

Виконання
зобов'язання сторони забезпечили іпотекою нерухомого майна (іпотечний договір
від 20 жовтня 2005 року).

У той
же день відповідач виписала видаткову накладну № РН-9 на відпуск підприємцю
ОСОБА_5 будівельних матеріалів за умови попередньої оплати на суму 70 659 грн.
20 грн., а також рахунок-фактуру № СФ-0000007 на суму 55 611 грн. 20 коп.,
згідно з яким одержувачем будматеріалів є підприємець ОСОБА_5

21
жовтня 2005 року позивач перерахував на рахунок відповідача 55 611 грн. 20 коп.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 29 березня 2007 року у справі № 2-243/07
за позовом громадянина ОСОБА_6 до закритого акціонерного товариства
“Комерційний банк “ПриватБанк” про розірвання кредитного і іпотечного договорів
та за зустрічним позовом про відшкодування заборгованості у розмірі 61 261 грн.
75 коп. та розірвання кредитного договору первісний позов задоволено і у
задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішення
набрало законної сили.

Суд
встановив, що громадянин ОСОБА_5 не отримував від закритого акціонерного
товариства “Комерційний банк “ПриватБанк” грошові кошти готівкою через касу
банку чи іншим способом, а 55 611 грн. 22 грн. були перераховані банком на
рахунок приватного підприємця ОСОБА_2 не на підставі заяви позичальника.

За
приписами статті 35 Господарського процесуального кодексу України  рішення суду з цивільної справи, що набрало
законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які
встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

За
правилами статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно, або
зберегла його у себе без достатньої правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

За
таких обставин господарські суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення
позову.

За
змістом статей 33 і 34 Господарського процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог.

Всупереч
вказаним статтям, відповідач не надав господарським судам доказів, які
спростовують позовні вимоги та звільняють його від цивільної відповідальності.

Отже,
з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів
вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені
господарськими судами на підставі всебічного, повного і об'єктивного
дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм
дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення
господарського суду Хмельницької області від 7 серпня 2007 року та постанову
Житомирського апеляційного господарського суду від 28 лютого 2008 року у справі
№ 8/5473 залишити без змін, а касаційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1
без задоволення.

Головуючий,
суддя

І. М.
Васищак

Суддя Б. М. Грек

Суддя В. М. Палій