ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.09.2008

Справа №2-27/1746-2008А

Суддя господарського суду АР Крим Н.В. Воронцова, розглянувши матеріали адміністративної справи № 2-27/1746-2008А 25.07.2008р. у судовому засіданні, що почалося у 09:50 за участю секретаря судового засідання Пономаренко Н.О.

За участю представників:

Від позивача –Єгель В.С,. дор. у справі.

Від відповідача – не з’явився.

Треті особи- не з’явився.

ухвалив постанову по адміністративної справі № 2-27/1746-2008А

За позовом ТОВ «Магазин «Магнолія»», 98600, смт.Партеніт, вул.Сонячна,6а, ЗКПО 20744286

До відповідача ДПІ в м.Алушта в АР Крим, 98500,м. Алушта, вул.Леніна,22а

За участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог: СПД Лисенко Д.В., 49000, м.Дніпропетровськ, вул..Саперна,18, ІНН

Про визнання незаконним та відміну рішення.

Сутність спору

Позивач - ТОВ «Магазин «Магнолія»», (98600, смт.Партеніт, вул.Сонячна,6а, ЗКПО 20744286) звернувся до відповідача- ДПІ в м.Алушта в АР Крим, (98500,м. Алушта, вул.Леніна,22а) з позовною заявою та просить суд визнати незаконним та відминити рішення № від 14.08.07р. про застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 161 696грн.

Ухвалою Господарського Суду АР Крим від 09.02.2008р. дійсна позовна заява була прийнята до розгляду та справі привласнений № 2-27/1746-2008А.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, з мотивів наданих в видгуку до позову, наданих у судовому засіданні 17.03.08р.

Ухвалою Господарського Суду АР Крим від 22.04.2008р. до розгляду справи був залучений у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - СПД Лисенко Д.В., ( 49000, м.Дніпропетровськ, вул..Саперна,18, ІНН ).

В судове засідання, що відбулося 31.08.2008 р., було викликано та допитано як свідка головного державного податкового ревізора-інспектора Холодова П.С.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач і третя особа явку представників в судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України. По справі оголошувалася перерва. Після закінчення перерви слухання по справі було продовжено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

З 10.12.96р ТОВ «Магазин «Магнолія»» здійснює підприємницьку діяльність в сфері торгівлі, на підставі свідоцтва свідоцтва про державну реєстрацію від 10.12.96р., на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку, використовуючи спрощену систему оподаткування, веде книгу обліку доходів та витрат суб’єкта малого підприємництва- юридичної особи, що використовує спрощену систему спадкування, має дозвіл на розміщення об’єкту торгівлі за № 53 від 18.04.2007р. (строк дії до 18.04.2008р.)

СПД Лисенко Д.В., здійснює підприємницьку діяльність на підставі свідоцтва про державну реєстрацію від 21.02.01р., виданого виконкомом Дніпропетровської міської ради, є платником єдиного податку (свідоцтво платника єдиного податку від 13.12.2007р.).

Між СПД Лисенко Д.В. та Ачміз С.Б. укладений трудовий договір від 01.04.2004р., зареєстрований за №5287 від 05.04.04р. відповідній службою зайнятості.

01.05.2007р. між ТОВ «Магазин «Магнолія»» та СПД Лисенко Д.В. був укладений договір оренди частки приміщення магазину, площею 70 кв.м., що розташований за адресою смт.Партеніт, вул. Сонечна,6а.

В орендованому приміщенні СПД Лисенко Д.В. здійснював господарську діяльність по продажу побутової техники.

30.05.07р. між ТОВ «Магазин «Магнолія»» та СПД Лисенко Д.В., був укладений договір оренди сейфу в літній період (з червня по вересень 2007р.), для зберігання грошових коштів та документів.

На підставі направлень № 003734/777 від 01.08.07р. та № 003735/776 від 01.08.07р., 04.08.2007р. була проведена перевірка по контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу господарської одиниці – магазину ТОВ «Магазин «Магнолія»», що розташований за адресою: смт. Партеніт, вул. Сонечна,6а.

Керівником ТОВ «Магазин «Магнолія»» є Єгель В.С.

В період з 17.07.07р. по 20.09.2007р. знаходилась на лікарняному. Підтверджується листками непрацездатністі від 17.07.2007р.,15.08.07р., 31.08.07р.

Перевірка проводилась в присутності продавців Ларіной С.М. та Поротиковой Л.В.

Під час перевірки було встановлено порушення п.13 ст. 3 Закону України “ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” ( зі змінами і доповненнями ).

В ході проведення перевірки перевіряючи дійшли висновку про неоприбуткування готівкових грошових коштів в повному обсязі, невідповідністі їх фактичного надходження в сейфі підприємства загальній сумі грошових коштів, що вказані в денному звіті РРО. Не оприбуткована сума – 32 345,20 грн.

По результатам перевірки складено акт №01020387/00241/23-01 від 04.08.2007 р.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем було винесено рішення від 14.08.2007р. № про застосування штрафних санкцій у розмірі 161 696,00 грн.

Як вибачається з матеріалів справи, робітниками ТОВ «Магазин «Магнолія»» Портиковой Л.В. та Ларіной С.М. за дійсним фактом надані пояснення, відповідно до яких грошові кошті в розмірі біля 31 000грн, покладені у сейф продавцем СПД Лисенко Д.В.- Ачмізом С.Б., на підставі договору оренди сейфу.

Дійсний факт підтверджується також поясненнями СПД Лисенко Д.В. та поясненями продавця , з уточненням суми грошей- 32 345,20грн.

Також, як вибачається з пояснень Лисенко Д.В., Ачміза С.Б., Портиковой Л.В. та Ларіной С.М., при проведені перевірки, після вимог повернути гроші, дійсні гроші в розмірі 32345,20грн., були перераховані та повернути Ачмізу С.Б., який потім передав їх власнику- Лисенко Д.В.

Головним державним податковим ревізором - інспектором Холодовим П.С. було повідомлено в судовому засіданні, що ним та відрядженими співпрацівниками на підставі направлення 04.08.07р., було проведено перевірку ТОВ "Магазину "Магнолія", по вул. Сонячна, 6а, смт Партеніт, м.Алушта, розподілу та належності. Перед тим як представитися, здйснили купівлю ручного ліхтарику на суму 22,90 грн., було видано чек на суму 22,90 грн., ми пред’явили направлення. З ним ознайомився продавець магазину Ларіна С.Н. Провели звірку ікс – звіту – 1231,25 грн. Працівник позивача перерахував грошові кошти з ящика, який знаходився біля РРО. Так як, була виявлена нестача коштів, працівник позивача пояснила, що є ще гроші у сейфі. Сейф знаходився у підсобному приміщенні. Сейф відкрив працівник позивача, достала гроші та перерахувала».

На запитання судді: «Хто рахував гроші?», повідомив що або Ларина, або Поротикова, точно не пом’ятє. Хтось з них достав грошові кошти з сейфу, хто точто теж не пом’ятаю. Фамілію Ачліз ніколи не чув. Гроші у руки не брав. Після перерахунку була складена покупюрна опись. Позивача гроші залишились на місці».

Відповідно до абз. 1 п. 2.6 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні» уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Відповідно до абз. 3 п. 2.6 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні» у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до п. 7.5 «Порядку реєстрації і ведення КОРО і РК», затвердженого наказом ДПА України №614 від 01.12.2000 р., використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, зокрема, щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

Відповідно до ст.. 2 Закону України “ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” ( зі змінами і доповненнями ) місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Відповідно до п.13 ст.3 Закону України “ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” ( зі змінами і доповненнями ) суб’єкти підприємницької діяльності повинні забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Стаття 22 Закону України “ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” ( зі змінами і доповненнями ), передбачає відповідальність, а саме, у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки – загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Відповідно до положень ч.4.п.23 Постанови КМУ від 15.06.2006р. за № 833, Забороняється зберігання на місці проведення розрахунку (в касі, грошовому ящику, сейфі тощо) готівки, що не належить суб'єкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших

працівників.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає зазначити наступне.

Як вибачається з матеріалів справи та пояснень свідків, перевіряючи ми було виявлено невідповідність грошових коштів, які були наявні в сейфі, денному звіту в розмірі 32 345,20грн.

За правопорушення вимог п.13 ст.3. Закону України “ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” ( зі змінами і доповненнями ) передбачена відповідальність ст..22 дійсного Закону, у вигляді штрафних санкцій в п’ятикратному розмірі.

32345,2х5= 166 726,00грн.

Проте, відповідачем застосовуються до позивача фінансові (штрафні) санкцій в розмірі 161 696грн.

Крім цього, вважалось би відмити й наступне, а саме, ч.4.п.23 Постанови КМУ від 15.06.2006р. за № 833, передбачає заборону зберігання на місці проведення розрахунку (в касі, грошовому ящику, сейфі тощо) готівки, що не належить суб'єкту господарювання, проте, зберігання грошових коштів СПД Лисенко Д.В. в сейфі ТОВ «Магазин «Магнолія»», здійснювалось на підставі договору оренди сейфу, окремо від грошових коштів позивача, не суперечить положенням вищевказаного договору.

Згідно статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов’язку і витребовує необхідні докази. Суб’єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов’язку суд витребовує названі документи та матеріали. Суд може збирати докази з власної ініціативи. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача – орган публічної влади , який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії

Доказів того, що нарахування застосованих до позивача штрафних санкцій у розмірі 161 696 грн. спірним рішенням здійснено правильно та правомірно, відповідачем суду не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі з урахуванням останніх уточнень.

Відповідно до п. 11 ст. 171 КАСУ резолютивна частина постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

В даному випадку, приймаючи до уваги той факт, що опублікуванню належить постанова суду, яка виноситься по справі, результати якого зачіпають права і інтереси широкого кола осіб, суд дійшов висновку про те, що спор, який виник між сторонами по справі зачипає тільки їх інтереси. Результат розгляду даного спору носить локальний характер. Таким чином, суд не баче ніякої необхідності в опубліковані результатів розгляду даної справи.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошено і підписано складом суду 04.09.08 р.

09.09.08 р. постанову було виготовлено у повному обсязі та підписано.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати незаконним та відминити рішення державної податкової інспекції в м. Алушта АР Крим № від 14.08.07р. про застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 161 696грн.

3. Стягнути з Державного бюджету України (р/р 0002 у банку отримувача: Управління Державного казначейства в АР Крим, отримувач: Держбюджет м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 34740405 ) на користь ТОВ «Магазин «Магнолія»», (98600, смт.Партеніт, вул.Сонячна,6а, ЗКПО 20744286) 85 грн. державного мита.

Виконавчий документ видати після вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно винесено.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.