ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 37/175

12.05.08

За позовом

Державного підприємства «Одеська залізниця»

До

Державного підприємства «Укрзалізничпостач»

Третя особа

Закрите акціонерне товариство «Торговий дім «Укртатнафта»

Про

стягнення 11118,90 грн.

Суддя Кондратова І.Д.

В засіданні приймали участь представники сторін :

Від позивача : не з’явився;

Від відповідача : Становова Ю.В.- представник за довіреністю № ЦХП-18/17 від 08.01.2008 року;

Від третьої особи : Мілінська О.А.- представник за довіреністю № 53 від 18.12.2007 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Державного підприємства «Одеська залізниця» до Державного підприємства «Укрзалізничпостач» про стягнення 11118,90 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2008 р. порушено провадження у справі № 37/175, розгляд справи було призначено на 12.05.2008 року о 15-30, а також залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –Закрите акціонерне товариство «Торговий дім «Укртатнафта».

Представник позивача в судове засідання 12.05.2008 року не з’явився, вимоги ухвали суду не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.05.2008 року подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити в позові в повному обсязі, посилаючись на те, що не є ні вантажовідправником, ні перевізником, ні вантажоодержувачем за договором перевезення спірної продукції, оскільки між позивачем та відповідачем укладено виключно один договір - договір поставки продукції. Відповідач (ДП МТЗЗТУ «Укрзалізничпостач») вважається таким, що виконав свої зобов'язання по відвантаженню з моменту передачі товару вантажовідправнику. ДП МТЗЗТУ «Укрзалізничпостач»не несе відповідальності за можливу недостачу товару, яка виникла після передачі товару транспортній організації (перевізнику).

Представник третьої особи відзив на позовну заяву не надав, проте заявив клопотання про відкладення розгляду справи. Судом клопотання третьої особи розглянуто та відхилено, оскільки третя особа мала достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи та зняття всіх необхідних копій з матеріалів справи. Суд вважає, що відсутні підстави для відкладення розгляду справи в розумінні статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 12.05.2008 року за згодою представників відповідача та третьої особи оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2006 року між Державним підприємством матеріально –технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач»(надалі –постачальник) та Державним підприємством «Одеська залізниця»(надалі –покупець) було укладено договір № ЦХП-50207 (надалі –договір), відповідно до якого постачальник зобов’язався поставити, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти (надалі –товар), найменування, ціна і кількість яких вказується в специфікаціях, які є невід’ємними частинами цього договору.

Сторони узгодили, що постачальник здійснює поставку товару залізничним або автотранспортом за вантажними реквізитами покупця на умовах та в терміни, які вказані в Специфікаціях до даного Договору, які надаються додатково та є невід’ємними його частинами (п. 3.1 Договору).

Умови розрахунку визначені сторонами у розділі 6 Договору, яким передбачено, що для проведення розрахунків постачальник надає покупцю рахунок –фактуру, податкову накладну та сповіщення «авізо»на товар, який було поставлено покупцю, а покупець протягом 2 днів з дати отримання зазначених вище документів здійснює розрахунки за постачений постачальником товар шляхом акцепту сповіщення при умові фактичного отримання товару, що відповідає Специфікації.

Рахунком –фактурою відповідача від 30.06.2007 року № ТОП07-742 Одеській залізниці було пред’явлено до оплати 1430,050 т дизельного палива на загальну суму 5839162,74 грн., з урахуванням ПДВ та 1,25 % націнки. Оплату нафтопродуктів за цим рахунком було проведено залізницею у повному обсязі у червні місці, що підтверджується штампом відділу розрахунків за використання ПЕР Одеської залізниці «Акцептовано»на сповіщанні від 30.06.2008 року.

29.06.2007 року відповідно до залізничної накладної № 44129669 вантажовідправником ЗАТ «Торговий дім «Укртатнафта»на станцію призначення Знам’янка Одеської залізниці зі станції Кагарлицька Південної залізниці було відвантажено продукцію –дизельне паливо масою 46,25 т. у цистерні № 72799935.

Судом встановлено, що при прийманні дизельного палива, яке надійшло на станцію Знам’янка Одеської залізниці відповідно до залізничної накладної № 44129669 було виявлено недопоставку дизельного палива у розмірі 3,650 т.

Позивач, посилаючись на статтю 526, 670 Цивільного кодексу України зазначає, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов’язання за договором № ЦХП-50207 від 28.12.2005 року, поставив продукцію в меншій кількості, ніж це передбачено договором, в зв’язку з чим позивач вимагає повернути безпідставно отриману оплату 2725 кг недопоставленого дизельного палива на загальну суму 11118,90 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.12.2006 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки нафтопродуктів за № ЦХП-50207.

Сторони погодили, що усе, що не обумовлено цим Договором регулюється чинним законодавством України і міжнародними правилами тлумачення торгових термінів «ІНКОТЕРМС»в редакції 2000р. (п. 11.1. Договору).

Поставка нафтопродуктів за залізничною накладною № 44129669 здійснювалась відповідно до специфікації № 7 залізничним транспортом загального користування шляхом завантаження в залізничну цистерну № 7279935 на умовах FCA правил ІНКОТЕРМС –2000, які передбачають обов’язки продавця та покупця щодо продажу та приймання товарів при поставці на умовах FCA.

Офіційні правила тлумачення торгівельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС –2000 встановлюють обов'язки продавця та покупця щодо продажу та приймання товарів по поставці на умовах FCA.

Відповідно до п. А.4 правил ІНКОТЕРМС –2000 продавець зобов'язаний надати товар перевізнику або іншій особі, призначеній покупцем або обраній продавцем у відповідності зі статтею А.3 «а», у названому місці у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами для здійснення поставки.

Поставка вважається здійсненою,

а) якщо названим місцем поставки є площі продавця: коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий перевізником, що призначений покупцем, чи іншою особою, що діє від імені останнього;

б) якщо назване місце перебуває за межами площ продавця: коли товар наданий у розпорядження перевізника чи іншої особи, призначеної покупцем або обраної продавцем відповідно до статті А.3 «а», нерозвантаженим з транспортного засобу продавця.

Якщо сторони не узгодили конкретного пункту в межах названого місця поставки, і наявні декілька придатних для цього пунктів, продавець може вибрати пункт у межах місця поставки, який найбільш задовольняє його цілям.

За відсутності точних вказівок від покупця, продавець може поставити товар для перевезення у спосіб, що зумовлюється видом транспорту та/або кількістю та/або характером товару.

Згідно до п. Б.5 правил ІНКОТЕРМС –2000 Покупець зобов'язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару з моменту, коли він є поставленим у відповідності з статтею А.4.

Відповідно до п. 3.3 договору сторони погодили, що дата поставки товару визначається згідно умов поставки товару, що зазначені в специфікаціях до даного договору і відповідає вимогам міжнародних правил тлумачення торгових термінів «ІНКОТЕРМС»в редакції 2000р.

Згідно п. 3.4 договору поставка товару підтверджується сторонами шляхом підписання акту прийому-передачі, який покупець повинен підписати і повернути постачальнику протягом 5 (п’яти) робочих днів після його отримання.

Таким чином, суд відзначає, що умови FCA правил ІНКОТЕРМС –2000 та п. 3.3. договору передбачають, що датою поставки продукції вважається дата передачі товару у розпорядження перевізника, тобто дата відправлення цього товару.

В свою чергу, поставка товару згідно специфікації № 7 підтверджується також актом прийому-передачі № 0Д07-128 від 30.06.2007 року, який належним чином підписаний уповноваженими представниками позивача та відповідача, а також скріплений печатками сторін.

Відповідно до частини 2 статті 334 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 664 Цивільного кодексу України переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач (ДП МТЗЗТУ «Укрзалізничпостач») вважається таким, що виконав свої зобов'язання по відвантаженню з моменту передачі товару у розпорядження вантажовідправника (у відповідності до правил ІНКОТЕРМС –2000), а також з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі № 0Д07-128 від 30.06.2007 року (п. 3.4 договору).

Суд відзначає, що позивач безпідставно посилається на статтю 670 Цивільного кодексу України в силу якої, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. Оскільки, як встановлено судом, відповідач належним чином виконав свої зобов’язання за договором та здійснив поставку товару у кількості, що обумовлена специфікацією № 7, а отже у позивача відсутні правові підстави вимагати від відповідача повернення сплачені за поставлений товар грошові кошти.

Відповідно до статті 389 Цивільного кодексу України, гроші не можуть бути витребувані від добросовісного набувача.

В зв’язку з тим, що спірне майно (грошові кошти) було набуте Державним підприємством «Укрзалізничпостач»у власність на підставах, не заборонених законом, в свою чергу Державне підприємство «Укрзалізничпостач»виконало свої зобов’язання щодо поставки товару за договором належним чином, суд вважає, що у позивача відсутні підстави вимагати від відповідача повернення сплачені за поставлений товар грошові кошти в розмірі 1118,90 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини позову, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими.

Суд зазначає, що позивачем не доведено тих обставин, які є підставою позовних вимог, не підтверджено такі обставини належними доказами, а тому позовні вимоги Державного підприємства «Одеська залізниця»визнаються судом безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 47, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 07.07.2008 року