ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2008 р. Справа № 47/111-08

вх. № 3095/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Радинович В.С. за довіреністю №3/08 від 25.04.2008р. відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом Акціонерного товариства "Лізингова компанія "Сприяння", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімумбуд", м. Харків

про стягнення 9861,24 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача передоплату у розмірі 9861,24грн.Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі 102,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача господарським судом встановлено, що в червні та липні 2006р. позивачем на підставі виставлених відповідачем рахунків, було заплачено відповідачу 60588,91грн. за залізобетонні вироби.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем за період з червня по серпень 2006р. було відвантажено позивачу продукцію лише на суму 50727,67грн.

Згідно акту звірки взаєморозразунків між сторонами станом на 12.08.2006р. у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у сумі 9861,24грн. за оплачену но не відвантадежену продукцію, яка не була до цього часу сплачена відповідачем.

Як свідчать матеріали справи, позивач направив на адресу відповідача лист за №212 від 07.04.2008р. з відмовою від передплаченої продукції та вимогою до 16.04.2008р. повернути передоплату у сумі 9861,24грн., який залишився без відповіді.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України.

Як свідчать матеріали справи продукція, яку зобов"язався відвантажити відповідач була необхідна позивачу для будівельних робіт у той період, коли була здійснена передоплата, а у зв"язку з прострочкою відвантаження продукції відповідачем, позивачем було втрачено інтерес.

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в сумі заборгованості у розмірі 9861,24грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 102,00грн. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 11, 509, 612 Цивільного кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімумбуд" (м. Харків, пр-т. 50років СРСР б. 171, р/р 000 в ХФ АКІБ "Укрсиббанк" ХРУП, МФО 351641, ) на користь Акціонерного товриства "Лізінгова компанія "Сприяння" (61002, м. Харків, вул. Чубаря 3/5, р/р 2 в ХАК "Земельний банк", МФО 351652, ) заборгованості у розмірі 9861,24грн., держмита у розмірі 102,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 12.05.2008р.

Суддя Светлічний Ю.В.