ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2008 р. Справа № 1/1341-НМ

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гулової А.Г.

суддів: Пасічник С.С.

Щепанської Г.А.

при секретарі Жарській І.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Пасічника А.Й. - представника за довіреністю №128 від 14.12.2007р.,

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь Донецької області

на рішення господарського суду Житомирської області

від "18" березня 2008 р. у справі № 1/1341-НМ (суддя Сичова О.П.)

за позовом відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь Донецької області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська промислово-фінансова компанія", м.Малин Житомирської області

про зобов'язання виконати певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області в позові відкритогоакціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" про зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська промислово-фінансова компанія" передати сертифікати відповідності на товар, поставлений за договором №1446 від 22.02.2006р. відмовлено.

Вважаючи, що рішення місцевим господарським судом прийняте з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить дане рішення скасувати та прийняти нове рішення - про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, наступним:

- суд першої інстанції неправильно застосував ч.2 ст.666 ЦК України, оскільки вказана норма не встановлює вичерпного переліку дій покупця у разі порушення продавцем обов'язку передати йому документи, що стосуються товару, отже покупець вправі скористатися іншими передбаченими законодавством способами захисту його порушеного права на отримання від продавця документів на товар, зокрема, передбаченими ч.2 ст.16 ЦК України, способами, серед яких є і примусове виконання обов'язку в натурі;

- обов'язок відповідача передати позивачу сертифікати відповідності на поставлену продукцію встановлений ч.2 ст.662 ЦК України та п.4.1. договору №1446, а факт невиконання цього обов'язку судом встановлений;

- відмовляючи у позові, суд, у порушення ч.3 ст.16 ЦК України, безпідставно відмовив позивачеві у захисті його права, застосував норми матеріального права, які не підлягали застосуванню при розгляді цієї справи, а тому оскаржене рішення є незаконним, що суперечить нормі, викладеній у п.1 ч.3 ст.129 Конституції України, та є підставою для скасування рішення відповідно до ст.104 ГПК України.

Представник позивача в судове засідання 04.09.2008р. не з'явився, надіслав клопотання від 29.08.08р. №09/1-2/5-3 про розгляд справи за його відсутності й за наявними у матеріалах справи доказами, одночасно зазначивши, що правова позиція по суті позовних вимог наведена в апеляційній скарзі.

Відповідач письмового відзиву на апеляційну скаргу не надав, однак його представник в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що прийняте з додержанням норм чинного законодавства, а тому просить залишити його без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи, що ст.96 Господарського процесуального кодексу України не встановлює обов'язку подання письмового відзиву на апеляційну скаргу, а також беручи до уваги положення ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, колегія суддів визнала можливим здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності письмового відзиву відповідача та за відсутності представника позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

22.02.2006р. між ВАТ"Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" (покупець) та ТОВ "Малинська промислово-фінансова компанія" (поставщик) укладено договір №1446 (а.с.8-9), за умовами якого (п.п.1.1.) поставщик зобов'язався поставити покупцю: напівпричіп тракторний СТ-8, напівпричіп ТМ-47, напівпричіп ТМ-47 (двовісний), маніпулятор тракторний ЛТ-202 в комплекті: грейферний, вилочний і кліщовий захват, загальною вартістю 377000,00грн., яку покупець зобов'язаний оплатити в порядку, передбаченому п.п.3.1. договору.

Відповідно до п.п.4.1. договору якість продукції має відповідати стандартам, технічним умовам, іншій нормативно - технічній документації і засвідчуватись сертифікатом відповідності (якості).

Згідно п.п.4.3. договору поставщик надає на поставлене обладнання сертифікати відповідності, паспорти, технічну документацію, довідку - рахунок або біржовий договір купівлі - продажу (за погодженням з покупцем), акт приймання - передачі - всі необхідні документи для реєстрації (при необхідності).

На виконання умов договору відповідач за накладною №23 від 09.03.2006р. (а.с.11) поставив позивачу напівпричіп тракторний СТ-8, напівпричіп ТМ-47, маніпулятор ЛТ-202 (2шт), загальною вартістю 282000,00грн, а позивач провів розрахунки за отриманий товар, що підтверджується платіжними дорученнями №17375 від 20.03.2006р., №25837 від 20.05.2008р. (а.с.10,106,108).

Проте, як свідчать матеріали справи, в порушення п.п.4.1,4.3. договору від 22.02.2006р. №1446 відповідач з товаром не передав позивачу сертифікати відповідності.

Позивач звертався до відповідача з листами від 28.07.2006р., 28.10.2006., з претензією від 08.02.2007р. №09/1-2/5-3 (а.с.12-14) про надання необхідних документів та встановив строк для передачі сертифікатів якості, згідно п.4.3. договору №1446 від 22.02.2006р., до 15.02.2007р., проте відповідач залишив без відповіді листи та претензію позивача, сертифікати відповідності у встановлений позивачем строк не передав.

03.10.2007р. ВАТ"Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" звернувся до господарського суду з позовом про спонукання ТОВ "Малинська промислово-фінансова компанія" виконати зобов'язання по передачі сертифікатів якості на товар, поставлений за договором №1446 від 22.02.2006р.

В заяві про уточнення позовних вимог №09/1-2/5-3 від 04.12.2007р. (а.с.38) позивач просить спонукати відповідача до виконання зобов'язань за договором №1446 від 22.02.2006р. в натурі - передати сертифікати відповідності на наступний товар: напівпричіп тракторний СТ -8 (2005-2006р.), напівпричіп ТМ-47 (двовісний), маніпулятор тракторний ЛТ - 202 у комплекті: грейферний, вилочний та кліщовий захват.

При цьому слід зазначити, що згідно накладної №23 від 09.03.2006р., на яку посилається позивач, напівпричіп ТМ -47 (двовісний) відповідач позивачу не поставив.

Обгрунтовуючи позов, позивач, посилаючись на ст.ст.16,526,662 ЦК України, вказує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, де передбачено обов'язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі - продажу й одночасно з товаром передати його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. З боку відповідача, зазначає позивач, відбулася одностороння відмова від виконання зобов'язання, що є порушенням принципу обов'язковості договору для сторін, закріпленого у ст.629 ЦК України. Вказуючи на те, що одним із способів захисту цивільних прав та обов'язків судом може бути примусове виконання обов'язку в натурі, позивач просить спонукати відповідача передати йому сертифікати відповідності.

Відповідач у письмовому відзиві та поясненнях на позов (а.с.44-45,70-71) зазначив, що відповідач не може виконати вимогу позивача про передачу сертифіката відповідності на поставлений товар через відсутність зазначеного сертифіката. Одночасно відповідач вказує на те, що спір не підлягає розгляду в господарських судах України, а тому провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Як зазначалось вище, суд першої інстанції відмовив у позові, мотивуючи своє рішення тим, що у відповідача відсутні сертифікати відповідності (якості), а тому згідно ч.2 ст.666 ЦК України покупець має право відмовитися від договору купівлі - продажу та повернути товар продавцеві.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у позові з огляду на таке.

За правовою природою укладений сторонами договір від 22.02.2006р. №1446 є договором поставки.

Відповідно до ч.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю - продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Таким чином, до правовідносин, які склались між сторонами із договору №1446 від 22.02.2006р., підлягають застосуванню, зокрема, норми ст.666 ЦК України, яка визначає правові наслідки невиконання продавцем обов'язку передати приналежності товару та документи, що стосуються товару.

У ст.666 ЦК України передбачаються два наслідки, які носять поетапний характер та тісно взаємопов'язані один з одним.

Якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі - продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання, а якщо у цей строк вони не будуть передані, покупець має право відмовитися від договору купівлі - продажу та повернути товар покупцеві (ст.666 ЦК України).

Судом встановлено, що у відповідача відсутній сертифікат відповідності, отже відсутня реальна можливість його передати.

Звідси, не відмовляючись від договору, позивач не позбавлений можливості скористатися положеннями ст.621 Цивільного кодексу України, тобто здійснити сертифікацію за рахунок відповідача та отримати такий сертифікат.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі є необгрунтованими та спростовуються наведеним вище.

Рішення господарського суду Житомирської області від 18.03.2008р. у справі №1/1341-НМ слід залишити без змін, а подану позивачем апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Житомирської області від 18 березня 2008 року у справі № 1/1341-НМ залишити без змін, а апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь Донецької області - без задоволення.

2. Справу № 1/1341-НМ повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Гулова А.Г.

судді:

Пасічник С.С.

Щепанська Г.А.

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи,

2,3 - сторонам,

4 - в наряд.