СУД
Постанова

Іменем України

14
травня 2008 року

Справа
№ 2-4/3210-2006

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Латиніна
О.А.,

суддів                                                                      Антонової
І.В.,

Фенько Т.П.,

за
участю представників сторін:

заявника: Ющенко Т.А. дов. № 002-Д від
03.01.2008 року;

боржника: Сущенко Д.В. дов. б/н від 01.10.2007
року;

ліквідатор: ОСОБА_1
паспорт НОМЕР_1 від 04.03.2000 року;

кредитора:
(Міністерство агропромислового комплексу АР Крим) - Браудє С.О. дов. № 12/02
від 04.01.2008 року;

розглянувши
апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі Автономної
Республіки Крим на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя
Бєлоглазова І.К.) від 14 лютого 2008 року у справі № 2-4/3210-2006

за
заявою Відкритого
акціонерного товариства "Крименерго" (вул. Київська, 74/6,
м.Сімферополь, 95034)

до
боржника -
товариства з обмеженою відповідальністю "Краснознаменське" (вул.
Шкільна, 1, с.Краснознаменське, Красногвардійський район, АР Крим, 97050 )

Ліквідатор
ТОВ "Краснознаменське" -  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

за
участю - Кримського
управління з питань банкрутства Міністерства економіки та з питань Європейської
інтеграції України  (вул. Київська, 81,
каб. 401, м.Сімферополь, 95034)

про порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 14.02.2008 року у справі
№ 2-4/3210-2006 про банкрутство ТОВ "Краснознаменське"
господарський  суд АР Крим затвердив
мирову угоду від 05.12.2007 року, укладену між ліквідатором ТОВ
"Краснознаменське" ОСОБА_1 та кредиторами в особі голови комітету
кредиторів ОСОБА_2, погоджену з ДПІ Красногвардійського району АР Крим.

Не
погодившись з ухвалою господарського суду АР Крим, Управління Пенсійного фонду
України в Красногвардійському районі АР Крим звернулось до Севастопольського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити
строк на апеляційне оскарження, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Доводи
апеляційної скарги полягають у тому, що затверджена судом мирова угода порушує
права громадян на пенсійне забезпечення, оскільки передбачається тривалий
період погашення заборгованості боржника перед Управлінням Пенсійного фонду
України. Апелянт вважає, що, таким чином, має місто порушення вимог Закону
України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”. Управління
Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі АР Крим також посилається
на невірне застосування господарським судом АР Крим пункту 14 статті 67 Закону
України „Про Державний бюджет України на 2008 рік”, яким зупинено дію частини 2
статті 36 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом”.

Представники
кредиторів у судові засідання не з`являлись, причину неявки не повідомляли,
хоча про час та місце розгляду справи сповіщались належним чином ухвалами від
09.04. та 23.04.2008 року. За таких обставин, судова колегія визнала можливим
розглянути справу за відсутності представників кредиторів.

З
причини відрядження судді Дугаренко О.В., на підставі розпорядження першого
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду, у складі
судової колегії було здійснено заміну на суддю Фенько Т.П.

Повторно
розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу
України, судовою колегією встановлено наступне.

Відкрите
акціонерне товариство „Крименерго” звернулось до господарського суду АР Крим з
заявою про визнання товариства з обмеженою відповідальністю „Краснознаменське”
банкрутом.

23.01.2006
року господарським судом АР Крим було прийнято постанову, якою боржника визнано
ба нкрутом і відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру строком на 9
місяців. Ліквідатором призначено арбітраж ного керуючого ОСОБА_1, який має
ліцензію арбітражного керуючого (розпорядника майна, ке руючого санацією,
ліквідатора) НОМЕР_1 від 28.03.2005 року. Строки ліквідаційної процедури
неодноразово продовжувались.

05.12.2007
року ліквідатором ТОВ „Краснознаменське” ОСОБА_1 та кредиторами, в особі голови
комітету кредиторів ОСОБА_2, було укладено мирову угоду. Рішення про укладання
мирової угоди прийнято на засіданні комітету кредиторів від 05.12.2007 року
одностайно (протокол засідання комітету кредиторів ТОВ „Краснознаменське” № 34
від 23.10-5.12.2007 року).

06.12.2007 року редакцію мирової угоди
від 05.12.2007 року з додатками було подано на затвер дження господарському
суду АР Крим.

В
подальшому, на засіданні комітету кредиторів від 31.01.2008 року (протокол
засідання комет кредиторів ТОВ „Краснознамен сяке” № 35) було розглянуто
питання та винесено рішення про внесення змін до додатку № 2 мирової угоди
стосовно скорочення строків погашення вимог кредиторів до 3 років, тобто з
25.12.2007 року до 01.01.2011 року.

Вислухавши
пояснення присутніх у судовому засіданні представників заявника, боржника,
ліквідатора, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до
висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої
інстанції виходячи з наступного.

Так,
надаючи праву оцінку доводам апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду
України в Красногвардійському районі АР Крим про можливість порушення оскаржуваною
мировою угодою прав найманих працівників ТОВ „Краснознаменське” на подальше
пенсійне забезпечення, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом
першої інстанції вірно встановлено, що порядок та строки погашення грошових
вимог визначені сторонами мирової угоди відповідно до статті 36 Закону України
„Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

При
цьому, суд також вірно встановив, що вказаний Закон не передбачає ніяких
обмежень волевиявлення сторін мирової угоди при визначенні термінів погашення
грошових вимог. Ці терміни встановлюються виключно за згодою сторін, та по
рядок погашення грошових вимог може відрізнятись від порядку, встановленого
статтею 31 Закону.

Згідно
з частиною 3 статті 36 Закону України „Про відновлення платоспроможності
боржника або ви знання його банкрутом”, для конкурсних кредиторів, які не брали
участі в голосуванні або проголосували проти укладення мирової угоди, не можуть
бути встановлені умови гірші, ніж для кредиторів, які висловили згоду на
укладення мирової угоди, вимоги яких віднесе ні до однієї черги.

Судова
колегія звертає увагу на той факт, що згідно затвердженому господарським судом
АР Крим реєстру вимог кредиторів від 08.09.2003 року, вимоги Пенсійного Фонду
України, разом з вимогами Державної податкової інспекції, включені до третьої
черги задоволення вимог кредиторів. Тому, такі вимоги, разом з іншими,
підлягають розстрочці рівновеликими платежами щомісячно строком з 01.01.2008
року по 01.01.2011 року.

При
цьому, суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що саме з
урахуванням доводів Управління ПФУ в Красногвардійському районі АР Крим було
внесено зміни до додатку № 2 мирової угоди шляхом скорочення строку погашен ня
боргу перед Управлінням ПФУ в Красногвардійському районі та ДПІ в
Красногвардійському ра йоні з 4-х до 3-х років на умовах рівних щомісячних
платежів.

Судова
колегія також не погоджується з доводами апелянта про порушення прав
працівників боржника на пенсійне забезпечення, оскільки укладення мирової угоди
не передбачає ліквідації підприємства. Тому, застраховані особи не залишаються
незахищеними, а їх права на пенсійне забезпечення не порушуються.

Згідно
з частиною 1 статті 40 Закону України „Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом”, моменту затвердження господарським судом
мирової угоди провадження у праві про банкрутство припиняється.  У зв'язку з цим підприємство не ліквідується,
його господарська діяльність не припиняється, а негативні наслідки, зокрема для
працівників, не наступають.

Що
стосується посилань Управління ПФУ в Красногвардійському районі АР Крим на те,
що пунктом 14 статті 67 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008
рік” було зупинено на 2008 рік дію частини 2 статті 36 Закону України „Про
відновлення плато спроможності боржника або визнання його банкрутом”, то такі
посилання не можуть бути визнані обґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно
до частини 2 статті 36 Закону України „Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом”, у разі, коли умови мирової угоди,
укладеної згідно з пра вилами статті 35 цього Закону, передбачають розстрочку
чи відстрочку або прощення (списання) бор гів чи їх частини, орган стягнення
зобов'язаний погодитись на задоволення частини вимог з податків, зборів
(обов'язкових платежів) на умовах такої мирової угоди з метою забезпечення від
новлення платоспроможності підприємства.

При
цьому податковий борг, який виник у строк, що передував трьом повним
календарним рокам до дня подання заяви про порушення справи про банк рутство до
господарського суду, визнається безнадійним та списується, а податкові
зобов'язання чи податковий борг, які виникли у строк протягом трьох останніх
перед днем подання заяви про порушення справи про банкрутство до господарського
суду календарних років, розстрочується (відстрочується) або списується на
умовах мирової угоди. Зазначену мирову угоду підписує керівник відповідного
податкового органу за місцезнаходженням боржника.

Отже
за змістом вказаної норми презюмується згода органів стягнення на умови мирової
угоди, (у т. ч. про списання податкового боргу), такі умови є обов'язковими для
податкового креди тора, та керівник відповідного податкового органу повинен
підписати мирову угоду.

Однак,
суд першої інстанції вірно встановив, що мирова угода, подана на затвердження
господарського суду, не передбачає списання податкового боргу.

Судова
колегія зазначає, що незалежно від того, діє чи норма частини 2 статті 36
Закону України „Про відновлення плато спроможності боржника або визнання його
банкрутом”, у даній мировій угоді податковий кредитор не являється її стороною,
підпис керівника відповідно го податкового органу має повідомлюючий характер та
не є беззаперечною умовою дійсності миро вої угоди. До того, Держані податкова
інспекція в Красногвардійському районі АР Крим погодилась з умовами мирової
угоди.

Таким
чином, судова колегія погоджується з тим, що зупинення дії частини 2 статті 36
Закону України „Про відновлення платоспроможнос ті боржника або визнання його
банкрутом” не позбавляє сторони можливості укласти мирову угоду у справі про
банкрутство відповідно до вимог чинного законодавства.

Судова
колегія зазначає, що доводи апеляційної скарги містять посилання на обставини,
яким господарським судом АР Крим вже було надано належну оцінку під час
вирішення питання про затвердження мирової угоди.

Дослідивши
зміст оскаржуваної ухвали господарського суду АР Крим від 14.02.2008 року у
повному обсязі, суд апеляційної інстанції вважає вірним посилання
господарського суду АР Крим на та, що Законом України „Про Державний бюджет на
2008 рік” не вносились відповідні змін до Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” в частині заборони на
надання відстрочки щодо строків уплати податкових зобов'язань суб'єктів
господарювання з податків, зборів (обов'язкових платежів).

Положення
Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” являються спеціальними нор мами, які регулюють порядок погашення
вимог кредиторів за мировою угодою в справі про банкрут ство.

Частина
1 статті 35 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом” встановлює заборону на прощення (списання)
заборгованості із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування та інші види загально обов'язкового державного соціального
страхування.

Оскільки
надана на затвердження суду мирова угода не передбачає списання (прощення)
заборгованості із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування та інші види загально обов'язкового державного соціального
страхування, то й доводи Управління ПФУ в Красногвардійському районі АР Крим в
цій частині про порушення положень чинного законодавства також безпідставні.

Вивчивши
зміст затвердженої мирової угоди, встановивши відсутність обставин,
передбачених частиною 3 статті 38 Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, як підстав для відмови
у затвердженні мирової угоди, судова колегія вважає мирову від 05.12.2007 року
такою, що відповідає вимогам чинного законодавства, а дії господарського суду
АР Крим з приводу її затвердження правомірними.

На
підставі викладеного, ухвала господарського суду АР Крим від 14.02.2008 року є
законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись
статтями 101, 103 п.1, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі
Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

Ухвалу
господарського суду Автономної Республіки Крим від 14 лютого 2008 року у справі
№ 2-4/3210-2006 залишити без змін.

Головуючий
суддя                                                  О.А.Латинін

Судді
І.В. Антонова

Т.П. Фенько