ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2008 р.

№ Б-39/383-03

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., –головуючого,

Коваленка В.М. (доповідач у справі),

Заріцької А.О.

розглянувши

касаційні скарги

та

товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Рассвет", с. Тернова Харківського району Харківської області

державного підприємства Навчально-дослідного господарства "Докучаєвське" Харківського державного університету ім. Докучаєва, смт. Рогань Харківської області

на постанову

від 17.03.2008 р. Харківського апеляційного господарського суду

у справі

№ Б-39/383-03 господарського суду Харківської області

за заявою

ХТВО комунального промислового водопостачання "Харківкомунпромвод", м. Харків

до

державного підприємства Навчально-дослідного господарства "Комуніст" ("Докучаєвське") Харківського державного університету ім. Докучаєва, смт. Рогань Харківської області

про

визнання банкрутом

арбітражний керуючий

Полтєва Л.О.

в судовому засіданні взяли участь представники:

товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Рассвет"

Герих О.І., довір.,

державного підприємства Навчально-дослідного господарства "Докучаєвське" Харківського державного університету ім. Докучаєва

Свіщов Р.В.

арбітражний керуючий

Полтєва Л.О.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.09.2003 року за заявою ХТВО комунального промислового водопостачання "Харківкомунпромвод" (далі –Кредитор) порушено провадження у справі № Б-39/383-03 про банкрутство державного підприємства Навчально-дослідного господарства "Комуніст" ("Докучаєвське") Харківського державного університету ім. Докучаєва (далі –Боржник) в порядку Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі –Закон про банкрутство).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.12.2006 року затверджено мирову угоду від 21.11.2006 року та провадження у справі припинено.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.01.2008 р. (суддя –Швидкін А.О.) в задоволенні заяви Харківської ОДПІ про розірвання мирової угоди у справі відмовлено, а доповнення до заяви Харківської ОДПІ про розірвання мирової угоди у справі залишено без розгляду.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду першої інстанції, Харківська ОДПІ звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 08.01.2008 р., а справу передати на розгляд господарського суду Харківської області.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.03.2008 року (головуючий суддя –І.С. Карабань, судді: Бабакова Л.М., Гончар Т.В.) апеляційну скаргу задоволено частково, відновлено провадження у справі № Б-39/383-03, ухвалу господарського суду Харківської області від 01.01.2008 року скасовано в частині залишення без розгляду доповнень до заяви Харківської ОДПІ про розірвання мирової угоди від 21.11.2006 року у справі № Б-39/383-03 та справу в цій частині передано на розгляд господарського суду Харківської області; в іншій частині ухвалу залишено без змін.

Не погоджуючись з винесеною постановою суду апеляційної інстанції товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма "Рассвет" та державне підприємство Навчально-дослідного господарства "Докучаєвське" Харківського державного університету ім. Докучаєва звернулись Вищого господарського суду України з касаційними скаргами, в яких просили скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.03.2008 року в частині відновлення провадження у справі про банкрутство Боржника і в частині передачі на розгляд суду першої інстанції та припинити провадження у справі.

Касаційні скарги мотивовані порушенням судом першої інстанції норм матеріального права, а саме ст.ст. 39, 40 Закону про банкрутство, та норм процесуального права.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно пункту 2 ст. 39 Закону про банкрутство визнання мирової угоди недійсною є підставою для поновлення провадження у справі про банкрутство, про що господарським судом виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Отже, висновок суду апеляційної інстанції про необхідність поновлення провадження у справі про банкрутство з метою розгляду по суті заяви Харківської ОДПІ про визнання мирової угоди у даній справі недійсною викладений з невірним тлумаченням викладених норм ст. 39 Закону про банкрутство, оскільки підставою поновлення провадження у справі про банкрутство, припиненого у зв'язку із затвердженням мирової угоди, може бути визнання мирової угоди недійсною, а не навпаки.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема в постанові від 27.04.2004 р. у справі № 5/117.

Розгляд заяви про визнання недійсною мирової угоди (її розірвання) в межах відповідної справи про банкрутство без поновлення провадження у справі також обумовлено певними наслідками визнання недійсною мирової угоди, передбаченими п. 4 ст. 39 Закону про банкрутство у вигляді опублікування в офіційних друкованих органах повідомлення про поновлення провадження у справі про банкрутство.

У зв'язку з викладеним невірним є висновок суду апеляційної інстанції про необхідність поновлення провадження у господарській справі з метою розгляду заяви, зокрема, про недійсність затвердженої у справі про банкрутство мирової угоди, у розумінні суто норм господарського процесуального судочинства, оскільки підстави та порядок поновлення провадження у господарській справі, визначені в ГПК України не є тотожними підставам та порядку поновлення провадження у справі про банкрутство, припиненого у зв'язку із затвердженням мирової угоди згідно Закону про банкрутство. Частина ж 2 ст. 41 ГПК України передбачає, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Суд касаційної інстанції також не погоджується із висновком суду апеляційної інстанції щодо передачі доповнень до заяви Харківської ОДПІ про визнання недійсною мирової угоди у даній справі на розгляд суду першої інстанції у зв'язку із наступним.

Дійсно, відповідно до вимог ст. 39 Закону про банкрутство, розгляд та визнання укладеної у справі про банкрутство мирової угоди недійсною відбувається в межах відповідної справи про банкрутство. Між тим, розгляд заяв про визнання недійсними угод, укладених на виконання мирової угоди, здійснюється в порядку позовного провадження. Оскільки згідно ухвали від 17.12.2007 року про порушення провадження у справі № 47/594-07 (що була покладена в основу відповідного висновку суду першої інстанції) поряд із вимогами про визнання недійсною мирової угоди у даній справі були поєднані та заявлені в одному позовному проваджені вимоги про визнання недійсними угод про спільну діяльність, колегія суддів погоджується із правомірним висновком суду першої інстанції щодо залишення визначених доповнень Харківської ОДПІ до заяви із вимогами про недійсність мирової угоди без розгляду згідно підстав в ст. 81 ГПК України - якщо у проваджені господарського суду є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав.

Разом з тим, суд касаційної інстанції підтримує правомірний висновок судів попередніх інстанцій щодо відмови Харківській ОДПІ в задоволені заяви про розірвання мирової угоди у справі про банкрутство Боржника у зв'язку із недоведеністю заявником правових підстав для її розірвання, визначених пунктами 5, 6 ст. 39 Закону про банкрутство.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 Закону єдиною підставою для розірвання мирової угоди є невиконання боржником умов мирової угоди щодо не менш як третини вимог кредиторів.

Отже, Законом передбачено, що невиконання (непогашення) боржником не менш ніж третини всіх грошових вимог кредиторів тягне за собою розірвання мирової угоди, оскільки таке невиконання умов мирової угоди носить публічний характер.

У зв’язку з чим, право ініціювати розірвання мирової угоди мають кредитори, що володіють не менш ніж третиною від загального розміру грошових вимог кредиторів до боржника, або кредитори, які для досягнення встановленого Законом розміру об’єднали свої грошові вимоги.

Згідно з мировою угодою розмір усіх зобов’язань боржника перед кредиторами на день її затвердження становить 2 199 898 грн. 94 коп.

Отже, третина вимог кредиторів підлягає визначенню з вказаної суми.

Мирова угода передбачала повне погашення заборгованості кредиторам І та ІІ черги протягом 30 днів з моменту набрання законної сили мирової угоди, а також кредиторську заборгованість, що виникла після порушення провадження у справі про банкрутство Боржника.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 12.06.2007 року з заявою про розірвання мирової угоди до суду звернувся кредитор боржника –Харківська ОДПІ, вимоги якої становили 96 962 грн. 02 коп., у тому числі 87 978 грн. 44 коп. в третю чергу задоволення, що підлягали погашенню за мировою угодою з квітня 2008 року по грудень 2009 року.

Отже, вимоги Інспекції до Боржника (96 962 грн. 02 коп.,) становлять менше третини загального розміру всіх вимог кредиторів (2 199 898 грн. 94 коп.).

Таким чином, у випадку будь-якого невиконання вимог такого кредитора останній не може самостійно ініціювати процедуру розірвання мирової угоди, укладеної між всіма кредиторами та боржником, оскільки його грошові вимоги до боржника не носять публічний характер.

До того ж, надані Боржником наявні у справі документи свідчать про проведення розрахунків із Харківською ОДПІ.

У зв'язку із вищевикладеним, касаційна інстанція зазначає, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку щодо залишення без розгляду доповнень до заяви Харківської ОДПІ про розірвання мирової угоди у справі про банкрутство Боржника, а висновок суду апеляційної інстанції про відновлення провадження у справі із передачею вказаних доповнень до заяви на розгляд суду першої інстанції є незаконним та таким, що зроблений із невірним тлумаченням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин справи оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підлягає зміні, оскільки доводи апеляційної скарги Харківської ОДПІ не спростовують висновків суду першої інстанцій, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, як законна та обґрунтована.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 39 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст. ст. 81, 1115, 1117, 1119 –11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Рассвет" та державного підприємства Навчально-дослідного господарства "Докучаєвське" Харківського державного університету ім. Докучаєва задовольнити.

2.          Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.03.2008 року у справі № Б-39/383-03 змінити. Резолютивну частину викласти в наступній редакції: "Апеляційну скаргу Харківської ОДПІ залишити без задоволення. Ухвалу господарського суду Харківської області від 08.01.2008 року по справі № Б-39/383-03 залишити без змін".

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

А.О. Заріцька