ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.08                                                                                 Справа № 16/144

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Ізумруд”, м. Кременчук Полтавської області

до Приватного підприємства “ТАЛА”, м. Луганськ

про стягнення 72320 грн. 88 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.

При секретарі судового засідання Маценко О.В.

За участю представника позивача –Боженко В.М., дов. від 19.08.08. №38,

Представник відповідача не з’явився,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: заявлена вимога про стягнення боргу в сумі 68698,03грн. за поставлений і неоплачений товар по дистриб’юторському договору від 04.04.08. №108, за несвоєчасне виконання обов’язку по договору –пеню в сумі 2681,77грн. за період з 01.05.08. по 08.07.08., інфляційних нарахувань у розмірі 607,13грн. і три відсотки річних в сумі 333,95грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, у судове засідання не прибув, участі повноважного представника не забезпечив, хоча був повідомлений про час і місце проведення судового засідання належним чином. Про причини відсутності у судових засіданнях під час слухання справи відповідач суд не повідомив. Явка представника відповідача не була визнана судом обов’язковою. Відповідно до ст.75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Позивач повідомив суд про часткову оплату відповідачем отриманого товару у розмірі 1000грн. під час слухання справи.

Таким чином, позовними вимогами по справі є: стягнення боргу в сумі 67698,03грн. за поставлений і неоплачений товар по дистриб’юторському договору від 04.04.08. №108, за несвоєчасне виконання обов’язку по договору –пеню в сумі 2681,77грн. за період з 01.05.08. по 08.07.08., інфляційних нарахувань у розмірі 607,13грн. і три відсотки річних в сумі 333,95грн.

Між сторонами у справі укладено договір дистриб’юторський на поставку товару від 04.04.08. №108, на підставі якого позивач (продавець) зобов’язався поставити відповідачу (покупцю) товар –мінеральну воду в асортименті, соки та інші продовольчі товари - в асортименті, в строки та по ціні, вказаних у договорі, а відповідач зобов’язався оплатити куплений товар на умовах відстрочки платежу на 15 банківських днів з дня поставки.

За своєю правовою природою вказаний договір є договором поставки з відстрочкою платежу і відповідає інституту правових норм ст.265 Господарського кодексу України.

На виконання умов вказаного договору позивач поставив відповідачу товар на суму 88329,60грн., що підтверджено матеріалами справи –видатковими товарно-транспортними накладними (а.с.14-22), але відповідач не розрахувався з позивачем за отриманий товар у повному обсязі, у зв’язку з чим за ним утворився борг у сумі 67698,03грн., який позивач просить стягнути на свою користь.

Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем своїх обов’язків за вказаним договором і згідно з вимогами пункту 6.1 укладеного сторонами договору, позивач заявив до стягнення пеню в сумі 2681,77грн. за період з 01.05.08. по 08.07.08., оскільки відповідач порушив умови договору в частині оплати отриманого товару, тобто, має місце порушення виконання грошового обов’язку відповідачем у встановлений договором строк.

Також, до стягнення заявлено інфляційних нарахувань у розмірі 607,13грн. і три відсотки річних в сумі 333,95грн. та обґрунтовано дані вимоги правилом ст.625 ЦК України.

Відповідач у судове засідання не прибув, доводів позивача не оспорив.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представника позивача , оцінивши надані ним докази своїх вимог до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з вимогами ст.526 ЦК України відповідач не має права відмовлятися від виконання умов укладеного з позивачем, на підставі якого відповідач зобов’язаний оплатити куплений товар через 14 банківських днів з дня отримання. Умови укладеного договору є обов’язковими для відповідача і відповідач повинен оплатити позивачу продукцію у повному обсязі у відповідності до вимог закону і договору.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

При розгляді справи суд встановив, що відповідач не виконав свої обов’язки перед позивачем по оплаті проданого товару на суму 16190,76грн., чим порушив умови укладеного з позивачем договору в частині оплати купленої у позивача продукції і вимоги закону.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами. Договором, укладеним сторонами по справі, визначено порядок виконання відповідачем оплати товару і зобов’язань по сплаті пені у разі порушення виконання зобов’язання, відповідно до ч.1ст.530 ЦК України, строку права вимоги у позивача.

Відповідно до правил ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень до суті спору. Згідно з вимогами ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказами.

Матеріалами справи підтверджено належним чином факт поставки продукції і отримання продукції відповідачем по дистриб’юторському договору від 04.04.08. №108 та заборгованість відповідача у розмірі позову –67698,03грн.

За таких обставин, і з урахуванням вимог ст.ст.265,267 ГК України, ст.526,629 ЦК України, якими встановлено обов’язок відповідача виконувати умови укладеного договору належним чином і у повному обсязі оплачувати позивачу проданий товар, позов в частині боргу у сумі 67698,03грн. по дистриб’юторському договору від 04.04.08. №108 слід задовольнити.

Вимоги позову в частині заявлених до стягнення пені за порушення виконання грошового обов’язку і відсотків за користування товарним кредитом повністю обґрунтовані правилом ст.232 ГК України і умовами укладеного сторонами договору, оскільки відповідач зобов’язаний нести відповідальність за несвоєчасне виконання оплати за куплений товар у вигляді сплати пені згідно з вимогою ст.232 ГК України.

Тому вимоги про стягнення пені в сумі 2681,77грн. за період з 01.05.08. по 08.07.08. підлягають до задоволення.

Вимоги позову про стягнення інфляційних нарахувань у розмірі 607,13грн. і три відсотки річних в сумі 333,95грн. цілком обґрунтовані та підлягають до задоволення на підставі правил ст.625 ЦК України.

Відповідно до правил ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.173,193,232,265,267 ГК України, ст.ст.526,629 ЦК України, керуючись ст.ст.22,33,49,56,75,п.1.1ст.80,ст.ст.82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства “ТАЛА”, м. Луганськ, провулок «Чехова», 16, ід. код 32969012 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Ізумруд”, м. Кременчук Полтавської області, вул. «Л. Чайкіної», 37, ід. код 30343253 борг у сумі 67698,03грн., пеню в сумі 2681,77грн., інфляційні нарахування у розмірі 607,13грн., три відсотки річних в сумі 333,95грн. витрати по держмиту у сумі 723,21грн., витрати на послуги судового процесу у сумі 118грн. Видати наказ.

3. В решті вимог припинити провадження у справі.

Рішення підписане 26.08.08.

Суддя                                                                                 Р.Шеліхіна