ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2008 р.

№ 7/294а

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Губенко Н.М.

суддів

Барицької Т.Л.

Шевчук С.Р.

перевіривши матеріали касаційної скарги

Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" в особі структурної одиниці "Донецькі електричні мережі" ВАТ "Донецькобленерго"

на постанову

від

Донецького апеляційного господарського суду

27.02.2008

у справі

№ 7/294а (у складі колегії суддів: Стойка О.В. –головуючий, судді Діброва Г.І., Шевкова Т.А.)

за позовом

Житлово-будівельного кооперативу "Мир-65"

до

Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" в особі структурної одиниці "Донецькі електричні мережі" ВАТ "Донецькобленерго"

про

визнання недійсними актів від 10.05.2007 № 025491 та від 14.05.2007 № 025481, визнання недійсними протоколів від 25.05.2007 № 182 та № 183

в судовому засіданні взяли участь представники :

від позивача:

не з'явився;

від відповідача:

не з'явився;

В С Т А Н О В И В:

Житлово-будівельний кооператив "Мир-65" звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" в особі Донецьких електричних мереж та просив суд визнати недійсними акти № 025491 від 10.05.2007, № 025481 від 14.05.2007 Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" про порушення Житлово-будівельним кооперативом "Мир-65" Правил користування електричною енергією та протоколи № 182 від 25.05.2007, № 183 від 25.05.2007 засідання комісії відповідача по розгляду актів про порушення Житлово-будівельним кооперативом "Мир-65" Правил користування електричною енергією.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем при складанні актів № 025491 від 10.05.2007, № 025481 від 14.05.2007 Правил користування електричною енергією.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.01.2008 (суддя Малашкевич С.А.) провадження у справі припинено на підставі пункту 1 ст. 80 ГПК України з тих підстав, що даний спір про визнання недійсними актів № 025491 від 10.05.2007, № 025481 від 14.05.2007 та визнання недійсними протоколів № 182 від 25.05.2007, № 183 від 25.05.2007 не підвідомчий господарським судам.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2008 (головуючий, суддя Стойка О.В., судді Діброва Г.І., Шевкова Т.А.), ухвалу суду першої інстанції скасовано в частині припинення провадження у справі № 7/294а щодо визнання недійсними протоколів № 182 від 25.05.2007, № 183 від 25.05.2007, в іншій частині ухвалу господарського суду Донецької області від 15.01.2008 у даній справі залишено без змін, справу в скасованій частині направлено на розгляд господарського суду Донецької області.

Вказана постанова мотивована тим, що оскільки сторони знаходяться в господарсько-договірних правовідносинах, оспорювані протоколи рішення комісії відповідача безпосередньо створюють для позивача негативні правові наслідки, тому висновок місцевого господарського суду про непідвідомчість даного спору господарському суду та необхідність припинення провадження у справі в цій частині є не заснованим на законі, суд першої інстанції необґрунтовано позбавив позивача права на судовий захист, чим порушив вимоги ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати в частині скасування ухвали господарського суду Донецької області від 15.01.2008 щодо припинення провадження про визнання недійсними протоколів № 182 від 25.05.2007, № 183 від 25.05.2007 як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржник посилається на те, що з огляду на приписи ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України та ст. 12 ГПК України позови про визнання недійсними рішень комісій, оформлені протоколом, не підлягають розгляду у господарських судах.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Представники сторін у судове засідання не з’явилися.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового акта, знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Частково скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про припинення провадження у справі щодо визнання недійсними протоколів від 25.05.2007 № 182, № 183 у зв'язку з непідвідомчістю даного спору господарським судам, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення комісії відповідача тягне за собою наслідки для сторін, зокрема для споживача (позивача) - негативні правові наслідки у вигляді обов'язку сплатити вартість додаткового обсягу електроенергії або, у протилежному випадку, виконання відповідачем обов'язку по припиненню постачання електричної енергії позивачу. Також апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції необґрунтовано позбавив позивача права на судовий захист, яке останній має здійснювати на свій розсуд, відповідно до вимог ст.20 Господарського кодексу України, у обраний ним законний спосіб.

Проте з таким висновком погодитись не можна, виходячи з наступного.

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у статті 16 Цивільного кодексу України. Одним із таких способів, як указано у пункті 10 частини 1 названої вище статті, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частина 2 статті 20 Господарського кодексу України серед актів, визнання незаконними які передбачено статтею 16 Цивільного кодексу України, як спосіб захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів встановлює, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживача. Тобто за змістом вказаної норми господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

Оскаржувані рішення комісії ВАТ "Донецькобленерго" та протоколи, якими вони оформлені, за своїми ознаками до таких актів не відносяться, оскільки не носять характеру обов'язкових до виконання ненормативних актів, а є лише фіксацією порушення, яке було виявлено при проведенні перевірки дотримання Правил користування електричною енергією.

Відповідно до п.6.43 Правил користування електричною енергією, споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. Спірні питання, які виникають між сторонами, при складанні акта, визначення розміру коштів, належних до оплати, здійснення платежів вирішуються у судовому порядку.

За таких обставин рішення комісії не тягне для споживача негативні правові наслідки у вигляді примусового стягнення вартості додаткового обсягу електроенергії.

Отже, оскаржувані рішення комісії, оформлені протоколами від 25.05.2007 № 182, № 183, можуть бути використані в якості доказу у разі звернення відповідача до суду з позовом про стягнення розміру недоврахованої електроенергії, або звернення позивача з позовом про зобов'язання відповідача поновити поставку електроенергії, і підлягають оцінці судом у відповідності з вимогами статті 43 ГПК України.

За таких обставин, спори такої категорії не підлягають вирішенню в господарських судах України (аналогічна правова позиція викладена у постановах ВСУ від 12.06.2007 у справі №3/576н).

Враховуючи наведене, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції в частині скасування ухвали господарського суду Донецької області від 15.01.2008 щодо припинення провадження у справі № 7/294а про визнання недійсними протоколів № 182 від 25.05.2007, № 183 від 25.05.2007 підлягає скасуванню, а ухвала суду першої інстанції про припинення провадження у справі –залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1.Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" в особі Донецьких електричних мереж задовольнити.

2. Скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2008 у справі №7/294а в частині скасування ухвали господарського суду Донецької області від 15.01.2008 щодо припинення провадження у справі № 7/294а про визнання недійсними протоколів № 182 від 25.05.2007, № 183 від 25.05.2007.

3. Ухвалу господарського суду Донецької області від 15.01.2008 залишити в силі.

Головуючий суддя Н.М. Губенко

Судді Т.Л. Барицька

С.Р. Шевчук