ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 36/103

28.05.08

За позовом                    Закритого акціонерного товариства «ГПІ-5»

До          Українського державного підприємства поштового зв’язку «Укрпошта»

Про                     виселення з нежилого приміщення та стягнення 159 940,19 грн.

Суддя Т.Ю.Трофименко

Представники:

Від позивача Олексіюк О.В. по довіреності № Д/001 від 08.01.2008р.

Від відповідача Федько В.М. по довіреності № 130-136 від 05.12.2007р.

В засіданні приймали участь

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Закритого акціонерного товариства «ГПІ-5»про виселення Українського державного підприємства поштового зв’язку «Укрпошта»з нежилого приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, загальною площею 169 кв.м. та стягнення штрафу в розмірі 67 475,79 грн. за порушення ним умов договору оренди нежилого приміщення від 01.09.2006р. № 85, неустойки в розмірі 92 464,40 грн. на підставі ст. 785 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2008р. порушено провадження у справі № 36/103, розгляд справи призначено на 25.02.2008р.

В судовому засіданні 25.02.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва до 19.03.2008р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2008р., на підставі ст. ст. 69, 77 Господарського процесуального кодексу України, строк вирішення спору у справі продовжений, оголошено перерву в судовому засіданні до 02.04.2008р.

В судовому засіданні 02.04.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва до 19.05.2008р.

Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги. Відповідно до останніх уточнень, які надійшли через канцелярію суду 14.05.2008р., позивач просить суд виселити Українське державне підприємство поштового зв’язку «Укрпошта»з нежилого приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, загальною площею 169 кв.м., передавши його позивачу по акту приймання-передачі, та стягнути з відповідача штраф, передбачений п. 29.3 договору, в розмірі 149 541,43 грн. за порушення ним умов договору оренди нежилого приміщення від 01.09.2006р. № 85, неустойку в розмірі 256 147,54 грн. на підставі ст. 785 Цивільного кодексу України, плату за користування приміщенням в розмірі 5 550,01 грн., на підставі п. 29.4 договору.

В засіданні суду 19.05.2008р. представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав.

Відповідач проти задоволення позову в частині майнових вимог заперечує, посилаючись на те, що оскільки у нього відсутня заборгованість по орендній платі за період дії договору оренди нежилого приміщення від 01.09.2006р. № 85, то підставі для нарахування штрафу у позивача немає. Також відповідач зазначає, що оскільки він відноситься до державного сектора економіки, а тому до нього, при наявності доведеності вини, повинна бути застосована відповідальність, передбачена ст. 233 Господарського кодексу України, а не передбачена ст. 785 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач.

Також відповідач посилається на те, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідач вважає необґрунтованим те, що при розрахунку позовних вимог позивач індексує розмір орендної плати, в той час як в п. 11.1 договору оренди нежилого приміщення від 01.09.2006р. № 85 сторонами визначено, що розмір орендної плати за місяць складає 10 709,06 грн. Крім того, відповідач зазначає, що позивач, в порушення умов пунктів 11.4, 11.5 договору оренди нежилого приміщення від 01.09.2006р. № 85, не виставляв відповідачу рахунки на оплату орендних платежів.

В засіданні суду 19.05.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва до 28.05.2008р.

Розглянувши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва –

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2006 року між Закритим акціонерним товариством «ГПІ-5»(далі позивач, орендодавець) та Українським державним підприємством поштового зв’язку «Укрпошта»(далі відповідач, орендар) був укладений договір оренди нежилого приміщення № 85.

Відповідно до умов даного договору позивач передав відповідачу в строкове платне користування нежиле приміщення загальною площею 169,0 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу обумовлене договором нежиле приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.10.2006р., підписаним представниками сторін.

Строк дії договору оренди № 85 сторони встановили з 01.10.2006р. до 31.08.2007р. ( п. 24.1 договору).

Відповідно до п. 11.1 договору базова орендна плата за місяць складає 10 709,06 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць.

Також, відповідно до п. 11.3 договору, орендар щомісяця відшкодовує орендодавцю витрати на утримання орендованого майна в сумі 1 000,00 грн., без урахування електроенергії.

Відповідно до п. 11.4 договору орендар зобов’язаний вносити плату за користування приміщенням (орендна плата, відшкодування витрат на утримання орендованого майна, земельний податок та спожита електроенергія) один раз на місяць, не пізніше 20 числа поточного місяця, за який здійснюється оплата, на підставі рахунку, виставленого орендодавцем.

По закінченні строку оренди орендар, згідно з п. 29.1 договору, зобов’язаний повернути приміщення орендодавцю протягом 3 робочих днів у стані не гіршому, ніж воно було отримано в оренду з урахуванням нормативного зносу.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Також, згідно ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач листом № Д/0206 від 29.08.2007р. повідомив відповідача, що строк дії договору оренди № 85 від 01.09.2006р. закінчується 31.08.2007р., і на новий термін договір оренди укладатися не буде. Факт отримання зазначеного листа відповідачем підтверджується підписом його представника на повідомленні про вручення поштового відправлення від 31.08.2007р.

Листом № Д/0219 від 11.09.2007р. позивач просив відповідача звільнити орендоване приміщення в строк до 17.09.2007р. Факт отримання зазначеного листа відповідачем підтверджується підписом його представника на повідомленні про вручення поштового відправлення від 13.09.2007р.

Згідно зі ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припиненні договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона бала одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач після закінчення терміну дії договору орендоване приміщення не звільнив, нового договору оренди на спірне приміщення укладено не було, що не заперечує сам відповідач, таким чином відповідач безпідставно займає спірне нежитлове приміщення, а тому позовна вимога позивача про виселення відповідача з нежилого приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, загальною площею 169 кв.м., є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 29.4 договору у випадку прострочення виконання зобов’язання повернути приміщення орендодавцю у зазначений термін, орендар зобов’язаний здійснювати оплату всіх платежів, передбачених договором, до моменту фактичного звільнення приміщення і його передачі орендодавцю.

Відповідач свої зобов’язання за договором оренди № 85 від 01.09.2006р. в частині сплати орендної плати, відшкодування витрат на утримання орендованого майна, земельний податок та спожиту електроенергію за період з вересня 2007 року по квітень 2008 року виконав неналежним чином, і станом нам день розгляду справи його заборгованість по орендній платі та іншим передбаченим договором платежам перед позивачем становить 5 550,01 грн.

Оскільки відповідач оплатив частково заборгованість по оплаті всіх платежів, передбачених договором оренди № 85 від 01.09.2006р., в сумі 122 523,76 грн. після порушення провадження у справі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, доданими до матеріалів справи, та не заперечується сторонами, провадження у справі в цій частині, на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, підлягає припиненню.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу, передбаченого п. 29.3 договору, в розмірі 149 541,43 грн. за порушення ним умов договору оренди нежилого приміщення від 01.09.2006р. № 85, та неустойки в розмірі 256 147,54 грн. на підставі ст. 785 Цивільного кодексу України, слід зазначити наступне.

Цивільний кодекс України (стаття 549) містить поняття неустойки. Так, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Договором, згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

При укладенні договору оренди № 85 від 01.09.2006р. сторони дійшли згоди (пункт 29.3 договору), що у випадку прострочення виконання зобов’язань повернути приміщення орендодавцю в зазначений термін (3 робочі дні після закінчення строку оренди), орендар зобов’язаний сплатити орендодавцю траф за кожний день прострочення у розмірі 5% від розміру орендної плати за останній місяць.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що штраф за своєю правовою природою є неустойкою, розмір якої, передбачений законодавством, сторони змінили при укладенні договору оренди № 85 від 01.09.2006р., суд приходить до висновку, що з відповідача, за порушення ним умов договору оренди нежилого приміщення від 01.09.2006р. № 85, на користь позивача підлягає стягненню штрафу, передбачений п. 29.3 договору, в розмірі 149 541,43 грн., а позовна вимога про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 256 147,54 грн., нарахованої на підставі ст. 785 Цивільного кодексу України, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині виселення відповідача з нежилого приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, загальною площею 169 кв.м., стягнення з нього заборгованості з плати за користування приміщенням в сумі 5 550,01 грн., неустойки, передбаченої договором, в розмірі 149 541,43 грн.

Витрати, понесені позивачем по сплаті державного мита, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, враховуючи факт часткової сплати відповідачем заборгованості після порушення провадження у справі, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Виселити Українське державне підприємство поштового зв’язку «Укрпошта»(01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22, ) з нежилого приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, загальною площею 169 кв.м., повернувши вказане приміщення Закритому акціонерному товариству «ГПІ-5»(01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, ) по акту приймання-передачі.

Стягнути з Українського державного підприємства поштового зв’язку «Укрпошта»(01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22, ) на користь Закритого акціонерного товариства «ГПІ-5»(01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, ) 5 550 (п’ять тисяч п’ятсот п’ятдесят) 01 коп. заборгованості з плати за користування приміщенням, 149 541 (сто сорок дев’ять тисяч п’ятсот сорок одну) грн. 43 коп. неустойки, передбаченої договором, 2 861 (дві тисячі вісімсот шістдесят одну) грн. 15 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині у позові відмовити.

Провадження у справі в частині стягнення з Українського державного підприємства поштового зв’язку «Укрпошта»на користь Закритого акціонерного товариства «ГПІ-5»122 523,76 грн. заборгованості з плати за користування приміщенням припинити.

Після вступу рішення в законну силу видати накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Трофименко Т.Ю.