ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2008 р. Справа № 13/93

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Миронюка С.О. за участю секретаря судового засідання Панкратова Р.П, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці.

До відкритого акціонерного товариства “Чернівецький домобудівний комбінат”.

Про стягнення заборгованості з відшкодування пенсій, призначених відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 98355,60 грн.

Суддя С.О. Миронюк.

Представники:

Від позивача – Чорней Т.В. – представник. Доручення № 124/01 від 09.01.2008 р.

Від відповідача – Костюченко А.О. – представник. Доручення від 18.04.2007 р.

В судовому засіданні приймав участь – Філіпець В.П. – прокурор.

СУТЬ СПОРУ: Прокурор Першотравневого району м. Чернівці в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці звернувся з позовною заявою до відкритого акціонерного товариства “Чернівецький домобудівний комбінат” м. Чернівці, про стягнення заборгованості з відшкодування пенсій, призначених відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 98355,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач на підставі ч. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” відшкодовує фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах, призначених відповідно до норм ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, однак має заборгованість перед позивачем по зазначених платежах.

10.07.2007 р. позивач звернувся з заявою про збільшення позовних вимог в якій просить стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування пенсій, призначених відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01.09.2005 р. по 25.03.2007 р. в сумі 130163,36 грн.

Ухвалою суду від 20.07.2007 р. прийнято заяву про збільшення позовних вимог, а відтак спір вирішується про стягнення 130163,36 грн.

Ухвалами суду неодноразово розгляд справи відкладався та зупинявся для витребування додаткових доказів по справі.

В судовому засіданні 20.05.2008 р. оголошено перерву до 21.05.2008 р.

Позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що представленим позивачем громадянам призначено пенсію згідно статті 100 Закону України ”Про пенсійне забезпечення”, а відтак виплачені позивачем пільгові пенсії не підлягають відшкодуванню.

Розглянувши подані документи, з’ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне.

Статтею 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” № 1788-ХІ зі змінами та доповненнями визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. До 17.02.2000 року вказана стаття також регулювала порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пп. „б”-„з” статті 13 Закону № 1788 (відповідно до Закону України від 16.05.1996 року № 198/96-ВР).

Законом України „Про внесення змін до деяких законів України” від 17.02.2000 року № 1461-ІІІ порядок внесення плати на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій змінено, виключено норму, що регулювала дане питання у статті 13 Закону № 1788-ХІ та врегульовано порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій шляхом введення окремого виду збору на обов’язкове державне пенсійне страхування у Закон України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”.

Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” № 400/97-ВР від 26.06.1997 року за змінами та доповненнями (надалі Закон № 400/97) передбачено, що платники збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, передбачені статтею 1 цього Закону, повинні сплачувати збір на обов’язкове державне пенсійне страхування у розмірах, встановлених статтею 4 цього Закону, що визначається у відсотковому відношенні від об’єкта оподаткування, який передбачений статтею 2 цього закону.

Зокрема, відповідно до Закону № 400/97, суб’єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, повинні сплачувати збір на обов’язкове державне пенсійне страхування у 100 відсотковому розмірі від об’єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів „б” –„з” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах визначається у повідомленнях, які формуються працівниками Пенсійного фонду України, а підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду визначену у повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (п.п. 6.4, 6.8 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Пенсійного фонду № 21-1 від 19.12.2003 року зі змінами та доповненнями (надалі Інструкція).

Абзац 5 пункту 2 Розділу ХУ Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІУ від 09.07.2003 року (надалі Закон № 1058-ІУ), який з 01.01.2006 р. стосується і осіб, пенсії, яким призначені відповідно до п.п. „б”-„е” та „ж” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” і має зворотну дію, регулює лише порядок виплати пенсій, а не змінює порядок відшкодування, а тому не звільняє підприємства, зазначені у статті 1 (п.п. 1, 2) Закону № 400/97 від сплати збору на відшкодування виплачених пільгових пенсій.

Згідно статті 3 Закону № 400/97 збір на обов’язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України.

П.2 Розділу ХУ „Прикінцеві положення” Закону № 1058-ІУ передбачено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто, зазначений вище порядок відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи ВАТ «Чернівецький домобудівний комбінат» зареєстроване в управлінні Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці як платник збору на обов’язкове державне пенсійне страхування та являється юридичною особою, працівники якої вийшли на пільгову пенсію.

Позов заявлено про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.09.2005 р. по 25.03.2007 р. згідно переліку осіб ( Том II а.с. 103, 104) в кількості 23 пенсіонерів, в тому числі по Першотравневому району – 11 чоловік, Шевченківському району 10 чоловік, Сторожинецькому району – 1 чоловік, Заставнівському району – 1 чоловік.

Суд виходить з того, що позивач вправі пред’явити позов в межах територіальної його діяльності, тобто в межах Першотравневого району на суму 68841,03 грн.

Норми п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до УПФ від 19.12.2003 р. № 21-1 (надалі Інструкція № 21-1), а саме п. 6.10 не регулює питання стягнення боргу в судовому порядку, а регулює питання відшкодування фактичних витрат ПФ, коли необхідний стаж роботи для призначення пільгової пенсії набуто фізичною особою не за місцем призначення пенсії. В такому випадку відшкодування витрат на виплату та доставку пенсії здійснюється підприємством за місцем реєстрації органу ПФ.

Подання позивачем позовної заявив інтересах інших УПФ районів, міст, не відповідає вимозі ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відповідно до п. 2 ст. 155 КАС України позовна заява в частині стягнення суми 91443,49 грн. підлягає залишенню без розгляду. (Аналогічна позиція викладена у Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2007 р. по справі № 471 Том 3 а.с. 127-130).

Відповідно до протоколів призначення пенсій Гр.. гр.. Штефуник І.Г., Гаврилюк В.Г., Оршак В.В., Луцюк С.В., Хаврик М.Л., Граб І.В., Динта М.Н., Твердохліб І.В., Петришен В.І., Луцюк І.Л., Балтак Б.В., - які працювали на підприємстві відповідача (Першотравневий район м. Чернівці), призначено пільгову пенсію згідно пунктів “б”-“з" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” (надалі Закон №1788-ХІ).

Судовим слуханням встановлено, що Пенсійний фонд України з 01.09.2005 р. по 25.03.2007 р. виплатив вказаним громадянам пільгову пенсію у сумі 68841,03 грн., що підтверджується довідками Укрпошти та відділень банків (Том 1 а.с. 80, 81; Том 2 а.с. 6, 109, 113; Том 3 а.с. 6-29, 95-100).

Відповідно до платіжних доручень від 30.09.2006 р. № 6, від 15.11.2005 р. № 109, від 10.07.2006 р. № 137, від 07.07.2006 р. № 131, від 24.07.2006 р. № 160, від 27.06.2006 р. № 97 відповідач частково заборгованість сплатив перерахувавши позивачу 30121,16 грн. Оскільки в платіжних дорученнях вказано: - одержувач Пенсійний фонд України в Першотравневому районі суд приходить до висновку, що оплата була проведена за тих громадян, які отримують пенсію саме в Першотравневому районі м. Чернівці, а тому позов підлягає задоволенню частково в сумі 38719,87 грн.

Доводи відповідача не беруться до уваги судом з наступних підстав.

Згідно статті 100 Закону №1788-ХІ особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Тобто, призначення пільгової пенсії за статтею 100 Закону №1788-ХІ можливе лише в тому випадку, якщо громадяни працювали виключно до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, натомість представлені позивачем громадяни працювали і після введення в дію Закону України „Про пенсійне забезпечення”, а тому їм правомірно було призначено пільгову пенсію за статтею 13 Закону №1788-ХІ.

Керуючись статтями 71, 87, 94, 104, 155, 159, 160, 161, 162, 163, 167, пунктами 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з відкритого акціонерного товариства “Чернівецький домобудівний комбінат” вул. Миколаївська, 36-Б м. Чернівці ідент. Код 05453367 на користь Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі, вул. Головна, 245, м. Чернівці код 21430549 заборгованості по виплаті і доставці пільгових пенсій в розмірі 38719,87 грн.

В іншій частині позовну заяву залишити без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-третьої, п’ятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, які подаються в апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заява про апеляційне оскарження даної постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з дня складання у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, встановлений цим кодексом, постанова набирає сили після закінчення цього строку.

У разі надання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова складена у повному обсязі 23.05.2008 року.

Суддя                                                             С.О. Миронюк