ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2008 р.                                                   Справа № 13-03/3773

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого: судді Скиби Г.М., при секретарі судового засідання Бордунос Л.І. розглянув справу за позовом іноземного підприємства “Агро Вільд-Україна”, м. Жашків, вул. Леніна, 26

до відкритого акціонерного товариства “Жашківський елеватор”, м. Жашків,

вул. Вокзальна, 1

та до міжнародної компанії “Мікта”, м. Київ, вул. Сирецька,37-а (м. Київ, бульв. Дружби Народів, 17/5, кв.13)

про визнання права власності та повернення майна із незаконного володіння

за участю представників сторін:

позивача: Гончарук О.М. –за довіреністю;

відповідача (елеватор): Кучинська Л.А.- за дорученням;

відповідача (корпорація): участі не брали, причини неприбуття невідомі

Справа розглядається за наявними доказами та матеріалами відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання права власності на 200 тонн ячменю ярого, що знаходиться на ВАТ “Жашківський елеватор” - за іноземним підприємством “Агро Вільд-Україна”;

- зобов‘язати ВАТ “Жашківський елеватор” привести у відповідність до вимог чинного законодавства складські документи щодо ячменю ярого в кількості 200 тон, який належить іноземному підприємству “Агро Вільд-Україна”;

- зобов‘язати ВАТ “Жашківський елеватор” видати іноземному підприємству “Агро

Вільд-Україна” 200 тон ячменю ярого.

Представник позивача вимоги підтримав та подав суду примірник договору №5 поставки товарної сільськогосподарської продукції від 8 серпня 2006р., укладений між Іноземним підприємством «Аграрпродукти Вільд-Україна»та Іноземним підприємством «Агро-Вільд Україна», акт приймання-передачі товарної сільськогосподарської продукції від 8 серпня 2006р., копія податкової накладної №8-08-1 від 8.08.2006р., два примірники прибуткової накладної №АВ-000000001 від 8 серпня 2006р.

Свої вимоги обґрунтовує протиправною поведінкою ІІ відповідача –МК «Мікта»по силовому захопленню і вивезенню ними зерна з току господарства, та неправомірним утриманням майна позивача І відповідачем –ВАТ «Жашківський елеватор»на своїх складах. Просить вимоги задовольнити.

Представник першого відповідача позов не визнав, вважаючи вимоги необгрунтованими та безпідставними. Посилаються на законодавство про ринок зерна в Україні та відсутність будь-яких договірних відносин з позивачем. Надав пакет документів про отримання позивачем зерна від Іноземного підприємства «Аграрпродукти Вільд-Україна». Заперечують отримання зерна на схов від позивача. Заперечує встановлення слідчим у кримінальній справі права власності на зерно за позивачем. Просить в позові відмовити.

Другий відповідач вимоги не заперечив. Відзиву не подав. Представники в засідання не з’явились.

Інших доказів сторонами не подано.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

- відносини між сторонами слід розцінювати як цивільні, виходячи з загальних начал права –ст.ст. 1, 4, 11 ЦК України –в тому числі і з мотивів визнання права власності та спонукання до вчинення дій;

- при первинному зверненні з позовом до позовної заяви позивачем подано примірник договору №1 від 01.06.2006 р. між Іноземним підприємством “Аграрпродукти Вільд України” та ІП “Агро Вільд - Україна", у відповідності з яким ІП “Аграрпродукти Вільд України” зобов”язане було передати позивачу зернові культури врожаю 2006 р. в асортименті, в т.ч. 110 тон ячменю ярого, вартістю 580 грн. за тону.

За твердженням представника позивача фактична передача відбулась 15.08.2006 р., що підтверджується актом №2 та податковою накладною № 01-08-11 від 01.08.2006 р., дослідженими в судовому засіданні.

В той же час в судове засідання 26 вересня 2008р. представником позивача надані інші документи ПРО ЦІ Ж САМІ ВІДНОСИНИ: примірник договору №5 поставки товарної сільськогосподарської продукції від 8 серпня 2006р., укладений між Іноземним підприємством «Аграрпродукти Вільд-Україна»та Іноземним підприємством «Агро-Вільд Україна», акт приймання-передачі товарної сільськогосподарської продукції від 8 серпня 2006р., копія податкової накладної №8-08-1 від 8.08.2006р., два примірники прибуткової накладної №АВ-000000001 від 8 серпня 2006р. Суд звертає увагу, що в наданих документах відсутні будь-які відмітки про їх реєстрацію в обліках позивача, а прибуткова накладна №АВ-000000001 від 8 серпня 2006р. на суму 3588000 грн. не містить підписів повноважних осіб продавця та печатки підприємства. Прибуткова ж накладна №АВ-000000001 від 8 серпня 2006р. (за цим же номером) на ячмінь 1000 тонн охоплюється вищевказаною накладною (позиції –ячмінь 1000 тонн, пшениця 4700 тонн).

Суд визнає подані позивачем документи недостовірними та такими, що не підтверджують товарну операцію;

- позивач не надав доказів оприбуткування у господарстві ІП «Агро-Вільд Україна»спірної сільгосппродукції та її розміщення на току в с. Вільшанка Жашківського району;

- позивач не надав доказів прийняття сільськогосподарської продукції (зерна) по кількості та якості, адже згідно вимог державного стандарту пшениця розподіляється на 2 групи і 6 класів, ячмінь розподіляється на дві групи і 3 класи (ДСТУ 2422-94 «Зерно заготівельне і постачальне», чинний від 1.01.1995р.);

- позивач не надав належних доказів набуття права власності на спірне зерно (сільгосппродукцію), тим самим не довівши, яке його право порушено та ким саме;

- представник ВАТ «Жашківський елеватор»подав суду примірники документів, направлені йому позивачем як підстави та обґрунтування своїх прав на спірне зерно сільгоспкультур та підтвердження вимоги: договір №1 від 1.06.2006р., акт №2 від 15.08.2006р. приймання-передачі зерна, податкова накладна №01-08-11 від 1.06.2006р. –про вчинення раніше операції по прийняттю товарного зерна у вищезазначених об’ємах;

- представник І відповідача документально підтверджує наявність договірних відносин по зберіганню зерна на елеваторі лише з корпорацією «Мікта»;

- згідно ЗУ «Про зерно та ринок зерна в Україні»складські квитанції про прийняття на зберігання зерна від МК «Мікта»виписані на МК «Мікта». Дані складські квитанції чинні і не спростовані в належний спосіб;

- певні обставини можуть доводитись лише певними доказами відповідно до вимог ст. 34 ГПК України. Наявність кримінальної справи № по факту грабежу зерна з току с. Вільшанка не свідчить про встановлення вини юридичної особи –МК «Мікта». Кримінальна справа розслідуванням не закінчена. Вирок у кримінальній справі відсутній;

- на підставі зібраних доказів неможливо встановити та ідентифікувати, що зерно, передане на зберігання на елеватор, вивезено МК «Мікта»з току ІП «Агро-Вільд Україна»в с. Вільшанка.

- зерновий склад (І відповідач) не може самостійно розпоряджатися зданим йому на зберігання зерном;

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведені позовні вимоги належними доказами відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, тому позов не підлягає до задоволення.

На підставі ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-84 ГПК України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя                                                             Г.М. Скиба