ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 51/7

18.06.08

За позовом Закритого акціонерного товариства "Л -Капітал"

до Державного підприємства "Державне спеціалізоване видавництво "Мистецтво"

про виселення

Суддя Пригунова А.Б.

Представники сторін:

Від позивача – Воробйова І.В., Шевчук А.С.

Від відповідача –Соловйов О.Ф.

Обставини справи:

Закрите акціонерне товариство «Л-Капітал»звернулося до господарського суду міста Києва з вимогою про виселення Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво «Мистецтво»з нежилих приміщень загальною площею 854,3 кв.м., розташованих за адресою м. Київ, вул. Золотоворітська, буд. 11, літера «А’»та нежилого будинку загальною площею 239,3 кв.м., розташованого за адресою м. Київ, вул. Золотоворітська, буд. 11, літера «Б». В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що спірні приміщення належать йому на праві власності і у відповідача відсутні правові підстави знаходитися в них.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.05.08р. порушено провадження у даній справі і призначено її до розгляду у судовому засіданні на 09.06.08р. за участю представників сторін, яких зобов`язано надати суду певні документи.

У судовому засіданні 09.06.08р. представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги і просив суд їх задовольнити.

Проте у зв`язку з неявкою у призначене судом засідання представника відповідача ухвалою суду від 09.06.08р. розгляд зазначеної справи був відкладений на 18.06.08р.

У судовому засіданні 18.06.08р. представник відповідача надав суду відзив на позов, в якому вказує, що заявлені позивачем позовні вимоги не відповідають міжнародним договорам, зокрема, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.1. ст. 1 протоколу до Конвенції «Захист власності». Також представник відповідача пояснив суду, що орендує спірні приміщення близько 40 років і виселення його з цих приміщень унеможливлює подальшу видавничу діяльність, а відсутність договору оренди не дає можливості відповідачу отримати торговий патент. Зазначені обставини у своїй сукупності призводять до відсутності доходу, економічної кризи та знищення видавництва в цілому. В той же час представник відповідача підтвердив той факт, що на даний час у Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво «Мистецтво»відсутні правові підстави знаходитися в спірних приміщеннях, які належать на праві власності Закритому акціонерному товариству «Л-Капітал».

У судовому засіданні 18.06.08р. за згодою сторін відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

1 квітня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОЛІТРЕЙД»та Закритим акціонерним товариством «Л-Капітал»був укладений: договір купівлі-продажу нежилих приміщень загальною площею 854,3 кв.м., розташованих за адресою м. Київ, вул. Золотоворітська, буд. 11, літера «А’», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Решетніковою С.І. і зареєстрований у реєстрі за №2107 і договір купівлі-продажу нежилого будинку загальною площею 239,3 кв.м., розташованого за адресою м. Київ, вул. Золотоворітська, буд. 11, літера «Б», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Решетніковою С.І. і зареєстрований у реєстрі за №2109.

8 квітня 2008 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна було зареєстровано право власності позивача на вищевказані нежилі приміщення, що підтверджується реєстраційними посвідченнями №0011218 і №001219 та витягами №5706462 і №5706453 з реєстру державних правочинів (копії –у матеріалах справи)

Отже, Закрите акціонерне товариство «Л-Капітал»в силу вимог ст. 334 Цивільного кодексу України набуло права власності на нежилі приміщення площею 854,3 кв.м., розташованих за адресою м. Київ, вул. Золотоворітська, буд. 11, літера «А’», і нежилий будинок площею 239,3 кв.м., розташованого за адресою м. Київ, вул. Золотоворітська, буд. 11, літера «Б»,

Позивач зазначає, і це підтверджується відповідачем, що порушені його права, як власника вказаних приміщень і будинку, оскільки на даний час у вищезазначених приміщеннях перебуває Державне підприємство «Державне спеціалізоване видавництво «Мистецтво».

Те, що у відповідача відсутні правові підстави знаходитися у спірних приміщеннях, підтверджується також рішеннями господарського суду міста Києва у справі № 3/180 від 03.04.2007 року та у справі № 3/181 від 03.04.2007 року, залишеними без змін постановами апеляційної судової інстанції від 27.04.07р., якими вирішено виселити відповідача з вищевказаних нежитлових приміщень та повернути їх КП «Київжитлоспецексплуатація», на балансі якого обліковувались ці приміщення.

Крім того, суд апеляційної інстанції також відзначив той факт, що право відповідача на користування вищевказаними приміщеннями припинилось 28.08.2006 року у зв’язку з припиненнями договорів оренди між КП «Київжитлоспецексплуатація» та відповідачем, а отже Державне підприємство «Державне спеціалізоване видавництво «Мистецтво»безпідставно займає спірні нежитлове приміщення і будинок.

Згідно зі статтею 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 Цивільного кодексу України передбачено, визначає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Виходячи зі змісту положень чинного законодавства України, зокрема з частини 1 статті 67 Господарського кодексу України, користування майном має бути врегульовано договором.

Проте, як вказує позивач і не заперечує відповідач, між сторонами відсутні договірні відносини з приводу володіння, користування або розпорядження спірними приміщеннями і будинком.

Щодо заперечення відповідача стосовно невідповідності заявлених позовних вимог нормам міжнародних договорів, суд відзначає наступне.

Обґрунтовуючи свою правову позицію відповідач посилається на те, що майном, у розумінні практики Європейського суду, є також законне сподівання на користування власністю, набуті права, підприємницька діяльність, тощо. Також, стверджує, що право на укладення договорів оренди є частиною права власності на нерухомість і тому це право є одним з аспектів права власності, а отже володіння і користування орендованим майном –законне право Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво «Мистецтво». Проте суд вважає, що у даному випадку не порушені права відповідача, оскільки він не є ані власником спірних приміщень, ані їх орендарем.

Крім того, статтею 42 Господарського кодексу України визначено поняття підприємництва, як самостійної, ініціативної, систематичної, на власний ризик господарської діяльності, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а отже посилання відповідача на те, що виселення з займаних приміщень ускладнить подальшу діяльність підприємства, а також спричинить йому упущену вигоду, відсутність доходу, тощо, не є підставою для подальшого перебування відповідача в спірних приміщеннях.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 20 Господарського кодексу України кожний суб’єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються шляхом визнання наявності або відсутності прав; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; іншими способами, передбаченими законом.

Стаття 391 Цивільного кодексу України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Належними способами захисту прав та інтересів позивача у цій справі, є прийняття судом рішення про виселення відповідача з вищевказаних нежитлових приміщень, які належать на праві власності по

З огляду на вищенаведене суд вважає, що вимоги Закритого акціонерного товариства «Л-Капітал»про виселення відповідача з нежилих приміщень загальною площею 854,3 кв.м., розташованих за адресою м. Київ, вул. Золотоворітська, буд. 11, літера «А’»та нежилого будинку загальною площею 239,3 кв.м., розташованого за адресою м. Київ, вул. Золотоворітська, буд. 11, літера «Б»обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Виселити Державне підприємство «Державне спеціалізоване видавництво «Мистецтво»(ідентифікаційний код в ЄДР 02473122, місцезнаходження 01034, м. Київ, вул. Золотоворітська, буд. 11) з нежилих приміщень загальною площею 854,3 кв.м., розташованих за адресою м. Київ, вул. Золотоворітська, буд. 11, літера «А’»та нежилого будинку загальною площею 239,3 кв.м., розташованого за адресою м. Київ, вул. Золотоворітська, буд. 11, літера «Б». Видати наказ.

3. Стягнути з Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво «Мистецтво»(ідентифікаційний код в ЄДР 02473122, місцезнаходження 01034, м. Київ, вул. Золотоворітська, буд. 11) на користь Закритого акціонерного товариства «Л-Капітал»(ідентифікаційний код в ЄДР 32735854, місцезнаходження 01034, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 36, літера «А») 85 (вісімдесят п’ять) гривень 00 копійок витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) гривень 00 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

4. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Пригунова А.Б.