СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

14 серпня 2008 року

Справа № 2-29/12606-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Волкова К.В.,

суддів                                                                      Голика В.С.,

Гонтаря В.І.,

секретар судового засідання                                        Хміль О.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: Шиліна Світлана Михайлівна, довіреність №66/100 від 22.05.08;

відповідача 1: не з'явився;

відповідача 2: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Башилашвілі О.І.) від 10.06.2008 року у справі № 2-29/12606-2007А

за позовом Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим (вул. М. Залки, 1/9,Сімферополь,95053)

до          дочірнього підприємства "Центральний аптечний склад" товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканська компанія "Крим-Фармація" (вул. Крилова, 137,Сімферополь,95001)

приватного підприємства "Гефест-Крим" (вул. Крилова, 137,Сімферополь,95035)

про визнання угоди недійсною та стягнення 20911,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим звернулась до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про визнання недійсними господарських зобов'язань, укладених між дочірнім підприємством "Центральний аптечний склад" товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканська компанія "Крим-Фармація" та приватним підприємством "Гефест-Крим", які виникли на підставі угоди з купівлі - продажу товарів: 29 жовтня 2004 року за накладною №24; 26 листопада 2004 року за накладною №25; 20 грудня 2004 року за накладною №74; 24 січня 2005 року за накладною №103; 28 лютого 2005 року за накладною №1; 03 березня 2005 року за накладною №109; стягнення з дочірнього підприємства "Центральний аптечний склад" товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканська компанія "Крим-Фармація" на користь Державного бюджету України вартість отриманих за спірними угодами товарів у сумі 20911,38 грн.

Заявою від 23.10.2007 року позивач змінив предмет позову та просив суд: визнати недійсними господарських зобов’язань, укладених між дочірнім підприємством "Центральний аптечний склад" товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканська компанія "Крим-Фармація" та приватним підприємством "Гефест-Крим", які виникли на підставі угоди з купівлі - продажу товарів: 29 жовтня 2004 року за накладною №24; 26 листопада 2004 року за накладною №25; 20 грудня 2004 року за накладною №74; 24 січня 2005 року за накладною №103; 28 лютого 2005 року за накладною №1 03 березня 2005 року за накладною №109; стягнути з приватного підприємства "Гефест-Крим" на користь дочірнього підприємства "Центральний аптечний склад" товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканська компанія "Крим-Фармація" суми коштів у розмірі 20911,38 грн., сплачених у виконання господарських зобов'язань з купівлі - продажу товарів; стягнути з дочірнього підприємства "Центральний аптечний склад" товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканська компанія "Крим-Фармація" на користь Державного бюджету України вартість отриманих за спірними угодами товарів у сумі 20911,38 грн.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Башилашвілі О.І.) від 10.06.2008 року у справі №2-29/12606-2007А у задоволенні позову відмовлено.

Під час вирішення спору господарський суд першої інстанції дійшов висновку про те, що господарські зобов’язання, укладені між відповідачами, не суперечать інтересам держави та суспільства.

Не погодившись з постановою господарського суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в рішенням Залізничного районного суду міста Сімферополя від 27.10.2006 року у справі №2-3511/06 визнані недійсними з моменту видачі: Статут приватного підприємства "Гефест-Крим"; свідоцтво платника податку на додану вартість №00790223; первинні бухгалтерські документи приватного підприємства "Гефест-Крим" з моменту їх підписання.

Розпорядженням першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Видашенко Т.С. від 14.11.2006 року у складі колегії було замінено суддів Гоголя Ю.М. та Черткову І.В. на суддів Голика В.С. та Гонтаря В.І.

У судовому засіданні 12.08.2008 року представник податкової інспекції підтримав вимоги апеляційної скарги, представники відповідачів у судове засідання не з’явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Судова колегія вважає можливим розглянути спір за відсутністю представників відповідачів, оскільки матеріалів справи достатньо для розгляду спору по суті, а згідно частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у періоді з 11.06.2007 року по 13.06.2007 року посадовими особами Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим було проведено виїзну документальну перевірку дочірнього підприємства "Центральний аптечний склад" товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканська компанія "Крим-Фармація" з питань відносин з приватним підприємством "Гефест-Крим" за період з 01.10.2004 року по 31.03.2005 року. По результатах перевірки був складений акт від 15.06.2007 року.

При проведенні перевірки були встановлені господарські відносини дочірнього підприємства "Центральний аптечний склад" товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканська компанія "Крим-Фармація" і приватного підприємства "Гефест-Крим", а саме, що у період з 29.10.2004 року до 03.03.2005 року були здійснені операції по придбанню канцелярських товарів на суму 20911,38 грн., що підтверджується товарними та податковими накладними, виписаними приватним підприємством "Гефест-Крим". Дочірнє підприємство "Центральний аптечний склад" товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканська компанія "Крим-Фармація" перерахувало на розрахунковий рахунок приватного підприємства "Гефест-Крим" грошові кошти за придбаний товар, що підтверджується банківськими виписками з рахунку приватного підприємства "Гефест-Крим".

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника податкової інспекції, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Залізничного районного суду міста Сімферополя від 27.10.2006 року у справі №2-3511/06 визнано недійсним з моменту видачі: статут приватного підприємства "Гефест-Крим"; свідоцтво платника податку на додану вартість №00790223; первинні бухгалтерські документи приватного підприємства "Гефест-Крим" з моменту їх підписання. Це рішення набрало законної сили (аркуш справи 78-79).

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Податкова інспекція вважає, що обставини встановлені вказаним рішенням є підставою для задоволення позову, однак, судова колегія з доводами позивача погодитись не може у зв’язку з наступним.

Матеріалами справи підтверджено, що приватне підприємство "Гефест-Крим" зареєстровано виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради 16.08.2004 року, запис №0000165. Відповідача було зареєстровано як платника податків Державною податковою інспекцією у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим та за реєстровано в якості платника податку на додану вартість про що було видано свідоцтво №00790223.

При проведенні документальної перевірки дочірнього підприємства "Центральний аптечний склад" товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканська компанія "Крим-Фармація" позивачем було встановлено, що між підприємствами були укладені та виконані наступні угоди: 29 жовтня 2004 року - купівля-продаж товарів на суму 4664,82 грн., у тому числі податок на додану вартість 777,4 грн., що підтверджується виписаною накладною №24, та податковою накладною №24; 26 листопада 2004 року - купівля-продаж товарів на суму 3873,36 грн., у тому числі податок на додану вартість 645,56 грн., що підтверджується виписаною накладною №25, та податковою накладною №25; 20 грудня 2004 року - купівля-продаж товарів на суму 4099,68 грн., у тому числі податок на додану вартість 683,28 грн., що підтверджується виписаною накладною №74, та податковою накладною №74; 24 січня 2005 року - купівля-продаж товарів на суму 3621,48 грн., у тому числі податок на додану вартість 603,58 грн., що підтверджується виписаною накладною №103, та податковою накладною №103; 28 лютого 2005 року купівля-продаж товарів на суму 3162,24 грн., у тому числі податок на додану вартість 527,04 грн., що підтверджується виписаною накладною №110, та податковою накладною №110; 03 березня 2005 року - купівля-продаж товарів на суму 1489,92 грн. у тому числі податок на додану вартість 248,32 грн., що підтверджується виписаною накладною №109, та податковою накладною №109.

Всього дочірнім підприємством "Центральний аптечний склад" товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканська компанія "Крим-Фармація" було отримано товару від приватного підприємства "Гефест-Крим" на суму 17426,20 грн., сума сплаченого податку на додану вартість - 3485,18 грн., на сума 20911,38 грн.

Відповідно до довідки Головного управління статистки в Автономній Республіці Крим від 01.04.2008 року приватне підприємство "Гефест-Крим" значиться у ЄДРПО України.

Згідно з частиною 4 статті 87 Цивільного кодексу України, юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відповідно до частини 4 статті 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Таким чином, на момент виникнення господарських відносин між відповідачами, приватне підприємство "Гефест-Крим" мало необхідний обсяг правоздатності та дієздатності.

Статтею 207 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до статті 208 Господарського кодексу України, якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними” N3 від 28.04.1978 року угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Позивач як на підставу для задоволення позову, посилається на те, що спірні угоди укладені з метою, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, оскільки спрямовані на приховування приватним підприємством "Гефест-Крим" прибутку від оподаткування.

Проте, судова колегія вважає, що господарська операція з продажу канцелярських товарів не є такою, що суперечить інтересам держави і суспільства.

В акті перевірки податковою інспекцією встановлено порушення підпункту 7.2.4 пункту 7.2 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, згідно якого, право нарахування податку і складання податкових накладних надається виключно особам зареєстрованим як платники податку. Внаслідок чого позивач зробив висновок про те, що податкові накладні, виписані приватним підприємством "Гефест-Крим" є недійсними, оскільки за рішенням Залізничного районного суду міста Сімферополя свідоцтво платника податку на додану вартість, виданого приватному підприємству "Гефест-Крим" №00790223 визнано недійсним з моменту видачі.

Свідоцтво №00790223 від 10.09.2004 року про реєстрацію платника податку на додану вартість приватного підприємства "Гефест-Крим", анульовано Державною податковою інспекцією у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим згідно акту анулювання реєстрації платника податку на додану вартість 26.01.2007 року.

Судовою колегією встановлено, що укладення спірних угод, було спрямовано на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. А вказане рішення Залізничного районного суду міста Сімферополя від 27.10.2006 року у справі №2-3511/06 не може бути доказом того, що спірні зобов’язання суперечать інтересам держави, оскільки у цьому рішення суд встановив факт того, що під час створення приватного підприємства "Гефест-Крим" порушені положення закону, що визначає порядок створення і здійснення підприємницької діяльності, а не наявність протиправного наміру при укладенні угод, що мали місце в ході підприємницької діяльності.

Судова колегія також звертає увагу на те, що на момент укладення спірних угод по купівлі-продажі дочірнє підприємство "Центральний аптечний склад" товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканська компанія "Крим-Фармація" не знало і не могло знати про те, що при реєстрації приватного підприємства "Гефест-Крим" були порушені вимоги чинного законодавства, яким визначається порядок створення і здійснення підприємницької діяльності, більш того, не могло передбачити, що волевиявлення засновника приватного підприємства "Гефест-Крим" Штурцева Ю.П. не було спрямовано на створення підприємства з метою здійснення підприємницької діяльності.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним (тобто такий, що суперечить інтересам держави та суспільства). Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частиною 2 статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Вказане свідчить про, те що правових підстав для задоволення позову Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим про визнання недійсною угоди, яка за відомо суперечить інтересам держави та суспільства, не має. Суд може лише у мотивувальній частині рішення зробити висновок про нікчемність право чину, а не в резолютивній.

А оскільки судова колегія дійшла висновку про те, що спірні господарські зобов’язання не можна вважати нікчемними, тому застосування наслідків, передбачених статтею 208 Господарського кодексу України, не вимагається.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим, оскільки постанову суду першої інстанції прийнято відповідно до вимог норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 10.06.2008 року у справі № 2-29/12606-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                            К.В. Волков

Судді                                                                                          В.С. Голик

В.І. Гонтар