ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.07.2008

Справа №2-7/6457-2008А

За позовом Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів (95017, м. Сімферополь, пр. Кірова, 51-52/10а; 95001, м. Сімферополь, вул. Крилова, 133, ідентифікаційний код 34740583)

до відповідача Сільськогосподарського приватного підприємства «Північно – Кримська агропромислова компанія» (96315, Первомайський район, с. Островське, вул. Леніна, 30, ідентифікаційний код 32477197)

про стягнення 5 314, 00 грн.

Суддя господарського суду АР Крим І. І. Дворний Секретар судового засідання В. Є. Євген’єва

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача - Бахарева Н.Ю. - предств., довіреність № 04-5/8 від 09.04.08р.

Від відповідача - не з’явився (поштове повідомлення в матеріалах справи)

.

Суть адміністративної справи:

Кримське республіканське відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до господарського суду АР Крим з позовом до Сільськогосподарського приватного підприємства «Північно – Кримська агропромислова компанія» про стягнення 5 314, 00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Сільськогосподарське приватне підприємство «Північно – Кримська агропромислова компанія» було зобов’язано забезпечити в 2007 році працевлаштування 1 інваліда, у той час як фактично в 2007 р. на підприємстві було працевлаштоване 0 інвалідів, у зв’язку з чим відповідач повинен заплатити штраф у розмірі 5314, 00 грн. Враховуючи те, що до часу подачі позову до суду штраф відповідачем в добровільному порядку сплачений не був, позивач просить стягнути його в примусовому порядку.

Відповідач у судове засідання не з’явився, заперечення на позов на надав, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи був проінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача в поштовому повідомленні.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Згідно з преамбулою Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» №875-ХІІ від 21.03.1991 р. цей Закон визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами.

Ст. 19 зазначеного Закону передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, — у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженного постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 р. N 70 визначає процедуру подання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб (далі - роботодавці), звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (далі - відділення Фонду) та інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів - центру зайнятості.

Пунктом 1 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів визначено процедуру сплати підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до п.2. Порядку роботодавці сплачують суму адміністративно-господарських санкцій відділенням Фонду соціального захисту інвалідів за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців на балансовий рахунок 3510 в установах Національного банку, відкритий в органах Державного казначейства, або на балансовий рахунок 2510 в установах комерційних банків до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Обчислення суми адміністративно-господарських санкцій проводиться роботодавцями самостійно згідно з порядком заповнення звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів, затвердженим Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Пунктом 4 передбачено, що порушення строків сплати суми адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку за кожний календарний день прострочення.

Крім того, в ч. 1 ст. 20 Закону №875 зазначено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Як вбачається зі звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2007 рік (а. с. 6) середньооблікова кількість штатних працівників Сільськогосподарського приватного підприємства «Північно – Кримська агропромислова компанія» складає 28 чоловік, з них 0 працевлаштованих інвалідів. Фонд оплати праці штатних працівників складає 148, 80 тис. грн.

Отже, Сільськогосподарським приватним підприємством «Північно – Кримська агропромислова компанія» не були створені робочі місця для працевлаштування 1 інваліда, через що відповідач був зобов’язаний сплатити штраф у розмірі 5 314, 00 грн., що дорівнює однієї середньої річної заробітної плати штатного працівника.

Механізм сплати підприємствами (об’єднаннями), установами і організаціями незалежно від форми власності і господарювання (далі — підприємства) штрафних санкцій, передбачених статтею 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні.

Відповідно до ст. 20 Закону України №875 та п. 4 Порядку №1767 штрафні санкції сплачуються підприємствами самостійно не пізніше 15 квітня року, що настає за звітним.

Відповідач не надав суду доказів сплати ним штрафних санкцій, у той час як відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставинах позовні вимоги Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів є обґрунтованими, підтверджується матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем — фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Приймаючі до уваги викладене, керуючись ст. ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.           Стягнути з Сільськогосподарського приватного підприємства «Північно – Кримська агропромислова компанія» (96315, Первомайський район, с. Островське, вул. Леніна, 30, ідентифікаційний код 32477197) на користь Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів (АР Крим, 95001, м. Сімферополь, вул. Крилова, 133, Одержувач - Держбюджет Первомайського району 50070000, Банк одержувача - Управління Держказначейства в АРК м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 34740583, р/р 0212) 5 314, 00 грн. штрафних санкцій.

Виконавчий лист видати після вступу постанови в законну силу за заявою сторони, на користь якої ухвалено рішення.

Судом роз’яснено сторонам положення ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно якої Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов’язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дійсну Постанову направити на адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.