ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2008 р.

№ 2-25/3166-2005 (2-25/15259-04)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйов О.В. –головуючий

Полянський А.Г.

Фролова Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції в місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 26.09.2006 року

у справі

№ 2-25/3166-2005 Господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом

Рекламно-поліграфічного центру "Доміно"

до

Державної податкової інспекції в місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим

про

визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

За участю представників сторін:

від позивача:

від відповідача:

не з’явився

Підронова ЄВ. дов. від 23.01.2008 року

В С Т А Н О В И В:

Рекламно-поліграфічний центр "Доміно" звернувся до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Державної податкової інспекції в місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.06.2005 року по справі № 2-25/3166-2005 (суддя Маргарітов М. В.) позов задоволено повністю: визнати недійсними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в місті Сімферополі № /0 від 11.06.2004 року та № /0 від 11.06.2004 року.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 26.09.2005 року по справі № 2-25/3166-2005 (головуючий суддя Черткова І. В., судді Голик В. С., Фенько Т. П.) рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.06.2005 року залишено без змін, а апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим –без задоволення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.11.2007 року було закрите касаційне провадження по справі № 2-25/3166-2005 з посиланням на ст. 108 Господарського процесуального кодексу України та ст. 210 Кодексу адміністративного судочинства України, справа разом з касаційною скаргою повернута до Вищого господарського суду України.

В касаційній скарзі заявник стверджує про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, у зв'язку з чим просить рішення та постанову скасувати, прийняти нове рішення про відмову в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні у даній справі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 ГПК України Вищий господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Підставою для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Предметом судового розгляду попередніх інстанцій був позов про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що спір в даній справі виник у зв’язку з адміністративними, а не господарськими відносинами.

Зі змісту ч. 1 ст. 4, ст.ст. 42, 43, 52, ч. 5 ст. 19 Господарського кодексу України вбачається, що господарські правовідносини виникають на підставі вільного волевиявлення господарюючих суб’єктів.

Пункт 1 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначає, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, що виникають, зокрема, із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Пунктом 7 статті 3 цього Кодексу встановлено вичерпний перелік суб'єктів владних повноважень, до яких віднесено органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Норми ст. ст. 1, 17 Кодексу адміністративного судочинства України відносять спір між юридичною особою та суб'єктом владних повноважень стосовно оскарження його рішень, дій чи бездіяльності до адміністративних справ.

Згідно п. п. 1, 3 ст.10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990 № 509-XII (із змінами та доповненнями) державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об`єднані державні податкові інспекції здійснюють у межах своїх повноважень контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) а також контролюють своєчасність подання платниками податків бухгалтерських звітів і балансів, податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків, інших платежів, а також перевіряють достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів.

Статтею 1 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що цей Кодекс визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно п. 6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції дану справу було розглянуто за правилами Господарського процесуального кодексу України, незважаючи на те, що даний спір з 01.09.2005 року належав до компетенції адміністративних судів, і провадження в справі повинно було здійснюватись відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України, вважає, що прийнята в даній справі постанова Севастопольського апеляційного господарського суду прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд до суду апеляційної інстанції для виконання вимог Розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 26.09.2005 року по справі № 2-25/3166-2005 скасувати.

Справу передати до Севастопольського апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя О. В. Муравйов

Судді А. Г. Полянський

Г. М. Фролова