ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2008 р.

14:20

Справа № 3/159/08

Позивач:           Миколаївське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності пр-т. Леніна, 93, м. Миколаїв, 54017

Відповідач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Обрій»

55510, Миколаївська область, Єланецький район, с. Ясногородка, вул. Спортивна, 14

СУТЬ СПОРУ: стягнення заборгованості по страховим внескам у сумі 1 410,38 грн.

Суддя Смородінова О.Г.

Секретар судового засідання Вязовський М.А.

ПРИСУТНІ:

Від позивача: Єніна Л.В., довіреність від 05.12.2007 року.

Від відповідача:           не з’явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача заборгованості по страховим внескам у сумі 1 410,38 грн.

Відповідач про судове засідання був повідомлений належним чином відповідно до ч.5 ст.107 КАС України, за юридичною адресою, але своїх заперечень проти позову та відповідних доказів, запропонованих в ухвалі суду від 05 червня 2008р., не надав, представник в судове засідання без поважних причин не з’явився.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Відповідно до ст. 2 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” відповідач є страхувальником на загальнообов’язкове державне соціальне страхування з тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” від 18.01.2001 року № 2240-IІІ відповідач зобов’язаний сплачувати до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, пов’язаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цього Закону в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності України, а саме щомісячно, в день одержання коштів на оплату праці за відповідний період.

Відповідач всупереч вимогам ч. 1 ст. 23 ЗУ “Про загальнообов’язкове соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” від 18.01.2001 року № 2240-ІІІ, не сплатив до Фонду страхові внески в сумі 1 410,38 грн.

Відповідно до вимог ст. 30 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” від 18.01.2001 року № 2240-IІІ в разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальником або неповної їх сплати страхувальник сплачує суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню, при цьому строк давності не застосується.

Станом на 28.05.2008 р. недоїмка в сумі 1410,38 грн. самостійно узгоджена відповідачем у звіті про нараховані внески, перерахування та витрати, пов’язані із загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності (звіт за формою –4 ФСС з ТВП) за І квартал 2008 рік.

Отже, визначена до сплати заборгованість складає 1410,38 грн., яка відповідачем узгоджена та не погашена.

Враховуючи, що станом на день розгляду справи заборгованість відповідачем не сплачена, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 161-163 КАС України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій», 55510, Миколаївська область, Єланецький район, с. Ясногородка, вул. Спортивна, 14, код 32226725 на користь Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Миколаїв, пр. Леніна, 93, заборгованість в сумі 1 410,38 грн.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

О.Г. Смородінова