ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2008 Справа № 5/102-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецової І.Л. (доповідача)

суддів:Верхогляд Т.А., Чимбар Л.О.

при секретарі Гайдук Ю.А.

за участю представників сторін :

від позивача: Драний А.В., довіреність №5 від 08.01.08;

від відповідача : Баннов Є.Г., довіреність №85-17юр від 20.06.07

розглянувши апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.08р. у справі № 5/102-08

за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі

до відкритого акціонерного товариства “АрселорМіттал Кривий Ріг”, м.Кривий Ріг

про стягнення 32 903,22грн.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2008р. у справі №5/102-08 (суддя С.В.Шевченко) відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі-Фонд) в м.Кривому Розі відмовлено в задоволенні позову про стягнення з відкритого акціонерного товариства (далі-ВАТ) “АрселорМіттал Кривий Ріг” 32903грн.22коп. перерахунку страхових виплат, виплачених потерпілому Волкову Юрію Івановичу;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з того, що страхові виплати здійснюються за рахунок внесків роботодавців і Закон України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” не передбачає права Фонду на звернення до страхувальника (роботодавця) з регресними вимогами щодо відшкодування сплачених Фондом страхових виплат;

- не погодившись з рішенням суду, відділення виконавчої дирекції Фонду у м.Кривому Розі подало апеляційну скаргу, в якій просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та задовольнити позовні вимоги;

- у поданій скарзі йдеться про те, що виплата перерахунків потерпілим внаслідок вини підприємства з 01.04.2001р. є нецільовим використанням бюджетних коштів і згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1423 від 13.09.2000р. “Про затвердження Порядку визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві” вид таких виплат як виявлені помилки підприємств і, внаслідок чого, перерахунок (збільшення) страхових виплат, не враховується, про те, що неправомірні додаткові виплати тягнуть за собою збитки Фонду, чим спричинено шкоду відділенню Фонду і відповідно державі, які згідно з ст.ст.225, 228 Господарського кодексу України підлягають відшкодуванню;

- відповідач вважає рішення суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 30.08.2005р. з виконавчої дирекції Фонду в м.Кривому Розі на користь Волкова Ю.І.. стягнуто заборгованість по страхових виплатах за період з 01.04.2001 по 01.08.2005р.р. в розмірі 32 903грн.22коп.

Вказаним рішенням встановлено, що Волков Ю.І. працював на шахті рудоуправління ім.Кірова.

15.08.1964р. під час виконання трудових обов’язків з Волковим Ю.І. трапився нещасний випадок, про що складено акт форми Н-1 №3-9 від 25.09.1997р. При продовженні роботи на підприємстві, а саме 17.02.1996р. у нього було виявлено професійне захворювання, Потерпілому було встановлено 60 процентів втрати професійної працездатності.

Наказом №151 від 03.02.1998р. рудоуправління ім.Кірова призначило та виплачувало Волкову Ю.І. виплати з відшкодування шкоди.

На виконання рішення районного суду 30.09.2005р. видано виконавчий лист.

За вказаним виконавчим листом відділення сплатило Волкову Ю.І. заборгованість в сумі 32 903грн.22коп.

На момент розгляду справи доказів правонаступництва ВАТ”АрселорМіттал Кривий Ріг” прав та обов’язків рудоуправління ім.Кірова позивачем не надано.

Відповідні докази в матеріалах справи відсутні та згідно з ст.33ГПК України відділенням не надані.

Отже, у відділення виконавчої дирекції Фонду у м.Кривому Розі відсутнє право вимоги до відповідача стосовно відшкодування заборгованості по страхових виплатах гр.Волкову Ю.І. в сумі 32 903грн.22коп.

Крім того, преамбулою Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування передбачено правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві.

Відповідно до ст.2 Закону сфера дії цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору на підприємствах, а також на осіб, право яких на отримання на відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків.

Згідно з розділом XI, п.3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку па виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" відшкодування шкоди провадиться Фондом соціального страхування від нещасних випадків особам, які потерпіли до набрання чинності Закону та мали право на страхові виплати та соціальні послуги; уся заборгованість потерпілим на виробництві, яким до набрання чинності Закону, підприємство не відшкодувало матеріальну і моральну (немайнову) шкоду - виплачується підприємством, а в разі його ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

Статтями 1, 5, підпунктом “в” пункту 1 ст. 21. ч.1 ст. 25, ст.ст. 28, 34 Закону на страховика, яким згідно з ч.4 ст. 6 Закону є Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, покладено обов'язок повного та своєчасного відшкодування шкоди у разі настання страхового випадку та проведення усіх видів страхових виплат і соціальних послуг.

З метою виконання зазначеного обов'язку Фонд соціального страхування під нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідно до ч. 1 ст.46 Закону провадить збір та акумулювання страхових внесків, має автономну, незалежну від будь-якої іншої, систему фінансування.

Одним із джерел фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України є внески роботодавців (ч.2 ст. 46 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону кошти на здійснення страхування від нещасного випадку не включаються до складу Державного бюджету Україні, а спрямовуються для відшкодування шкоди застрахованим особам та членам їх сімей, тобто державі не заподіюється шкода, так як страхові виплати здійснюються Фондом за рахунок роботодавців.

Розмір страхового внеску для кожного підприємства обчислюється Фондом у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, на інші заохочувальні і компенсаційні виплати. Також розмір страхового внеску залежить від класу професійного ризику виробництва, до якого віднесено підприємство. Розрахунок розміру страхового внеску для кожного підприємства провадиться Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Порядку визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що затверджується Постановою Кабінету Міністрів України №1423 від 13.09.2000р. Визначаючи розмір страхового внеску, Фонд розраховує його таким чином, щоб сума страхових внесків страхувальників до Фонду забезпечувала покриття витрат Фонду, пов'язаних із здійсненням соціального страхування від нещасного випадку (ч.2 ст. 47 Закону).

Враховуючи викладене, а також те, що страхові виплати здійснюються Фондом за рахунок внесків роботодавців, а Закон України ”Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” не передбачає права Фонду на звернення до роботодавця з регресними вимогами щодо відшкодування сплачених Фондом страхових внесків, позовні вимоги слід визнати необґрунтованими.

Таким чином, підстави для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні.

Доводи скаржника з посиланням на положення Господарського кодексу України колегією суддів не прийняті до уваги, оскільки, у даному випадку, між сторонами наявні відносини з загальнообов’язкового соціального страхування.

Керуючись ст.ст.101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд , -ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.08р. у справі № 5/102-08 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий І.Л.Кузнецова

Суддя Т.А.Верхогляд

Суддя Л.О.Чимбар