ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2008 р.

№ 8/60-07(31/99(8/291-06)-07)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючий суддя

Муравйов О.В.

судді

Полянський А.Г.

Фролова Г.М.

розглянувши

касаційну скаргу

ТОВ "Фактор" та Акціонерне товариство відкритого типу "Концерн "Весна"

на

рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2008 р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.05.2008 р.

у справі

№ 8/60-07(31/99)(8/291-06)-07) Господарського суду Дніпропетровської області

за позовом

Акціонерного товариства відкритого типу "Концерн "Весна"

до

ТОВ "Фактор"

про

стягнення 21 217,89 грн.

За участю представників сторін:

позивача –Діденко Р.А, дов. № 68 від 12.08.2008 р.

відповідача –Олексенко Н.В. дов. від 01.08.2008 р.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2008 р. (суддя –Дубінін І.Ю.) позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Фактор" на користь Акціонерного товариства відкритого типу "Концерн "Весна" 11 563,66 грн. пені, 115,64 грн. витрат по сплаті державного мита та 64,31 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.05.2008 р. (судді –Шуба І.К., Кузнецова І.Л., Крутовських В.І.) рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2008 р. залишено без змін.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду, ТОВ "Фактор" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційної інстанції та змінити рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позову шляхом стягнення неустойки.

Акціонерне товариство відкритого типу "Концерн "Весна" також звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати частково рішення та постанову в частині відмови у стягнення пені на суму 6 682,80 грн., мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу Акціонерне товариство відкритого типу "Концерн "Весна" просить залишити без змін рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду в частині стягнення 11 563,66 грн. пені.

ТОВ "Фактор" у відзиві на касаційну скаргу просить відмовити позивачу у задоволенні касаційної скарги.

Розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України від 01.09.2008 р. у зв’язку з виходом судді Фролової Г.М. з відпустки, для перегляду в касаційному порядку справи № 8/60-07(31/99)(8/291-06)-07, призначеної до розгляду на 02.09.2008 р., утворено колегію суддів в наступному складі: головуючий –Муравйов О.В., судді – Полянський А.Г., Фролова Г.М.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з до відповідача про стягнення 21 217,89 грн. пені за прострочення строків направлення представника для складання акту про наявність дефектів та їх усунення по договору підряду № 782 від 11.07.2005 р.

Попередніми судовими інстанціями було встановлено, що сторонами був підписаний акт приймання виконаних робіт по договору № 782 від 11.07.2005 р. на суму 333 655,27 грн. із зазначенням дати підпису позивачем: 23.11.2005 р.

З матеріалів справи вбачається, що позивач листами від 22.02.2006 р. № 263, від 09.03.2006 р. № 344, від 22.03.2006 р. за № 424, від 30.03.2006 р. за № 456 від 05.04.2006 р. за № 498, повідомляв відповідача про необхідність складення акту щодо наявності дефектів у виконаних по договору ремонтних роботах.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судами встановлено, що перший лист позивача від 22.02.2006 р. за № 263, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення був вручений 24.02.2006 р., зміст цього повідомлення окрім підпису не містить вказівки щодо прізвища, посади особи, якій вручено поштове відправлення в порушення п.111 чинного станом на 24.02.2006 р. Порядку пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Українського державного підприємства поштового зв’язку "Укрпошта" від 31.10.2001р. № 445. На інші листи відповідач направив відповіді якими визнавав необхідність складання акту щодо наявності дефектів та пропонував визначитись із датою і часом.

Відповідно до п. 5.5.5. договору № 781 від 11.07.2005 р., в разі неявки представника підрядника для складання та підписання акту про наявність дефектів в строк, вказаний у п. п. 5.5.3. замовник має право скласти односторонній акт та усунути виявлені дефекти своїми силами (або силами сторонньої організації) за рахунок підрядника.

Разом з цим, позивач не скористався передбаченим п.5.5.5. укладеного сторонами договору правом на складання одностороннього акту в дводенний строк, який визначено п. 5.5.3 цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що акт про наявність дефектів був складений та підписаний сторонами, при наявності домовленості 07.04.2006 р., до закінчення передбаченого пунктом 5.5.1 договору підряду гарантійного строку. Відповідач прийняв зобов’язання щодо усунення встановлених дефектів у строк до 25.04.2006 р.

На підставі встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача неустойки, передбаченої пунктом 4.3 договору підряду, за прострочення направлення представника для складання акту про наявність дефектів у виконаних роботах.

АТВТ "Концерн "Весна" 03.07.2006 р. уклав договір № 03/7 з приватним підприємством "Доліна", якому доручив виконання ремонтних робіт по усуненню дефектів, виявлених в період гарантійного строку по договору підряду, укладеного з ТОВ "Фактор", що встановлено рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2006 р. по справі № 7/300-06.

Пунктом 4.3 договору підряду було передбачено обов’язок відповідача при простроченні усунення дефектів у строк встановлений пунктом 5.5.4 цього договору в один місяць з моменту повідомлення про виявлені дефекти, сплатити позивачу неустойку у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої під час нарахування неустойки, від суми договору за кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ст. 551 ЦК України).

Враховуюче вищезазначене, попередні судові інстанції дійшли обґрунтованого висновку про те, що відповідачем було порушено зобов’язання щодо усунення недоліків за виконані ним за договором підряду роботи у строк до 25.04.2006 р. та про його обов’язок сплатити позивачу неустойку за період з 25.04.2006 р. по 03.07.2006 р. (дати укладення позивачем договору про усунення недоліків з третьою особою).

За таких обставин, перевіривши у відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що суди в порядку ст. ст. 43, 47, 43, 99, 101 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності та дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу, апеляційний суд повно з’ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з цим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.ст. 85, 1115 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою присутніх представників сторін оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерне товариство відкритого типу "Концерн "Весна" та Товариства з обмежено відповідальністю "Фактор" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2008 року у справі № 8/60-07(31/99)(8/291-06)-07) та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.05.2008 р. у справі № 8/60-07(31/99)(8/291-06)-07) залишити без змін.

Поновити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2008 р.

Головуючий суддя Муравйов О.В.

Судді Полянський А.Г.

Фролова Г.М.