ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.07.08 р.                     Справа № 39/42пд

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Морщагіної Н.С., суддів Волошинової Л.В., Джарти В.В.

при секретарі судового засідання Бахрамовій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом:

Приватного підприємства “РОМАС” м. Донецьк

до відповідача:

Відкритого акціонерного товариства “Народна промислово-інвестиційна компанія” м. Донецьк

про:

визнання договору недійсним

За участю представників сторін:

від позивача Завражний Ю.Ю. – за довіреністю;

від відповідача Пальчевська М.О. – за довіреністю;

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне підприємство “РОМАС” м. Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Відкритого акціонерного товариства “Народна промислово-інвестиційна компанія” м. Донецьк, про визнання договору підряду б/н від 01.02.2007 р. недійсним з моменту його укладення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на лист № 18/1а від 28.04.2007 р., поштове повідомлення № 6859, договір підряду від 01.02.2007 р., додаткову угоду від 18.05.2007 р., договір субпідряду № 4 від 03.04.2007 р. та додатки до нього, акт приймання-передачі підрядних робіт за квітень, довідку форми КБ3 за квітень 2007 р., договір субпідряду №1 від 05.02.2007 р., акт приймання-передачі підрядних робіт за березень 2007 р., довідку форми КБ3 за березень 2007 р.

Представник відповідача надав відзив на позов, проти позовних вимог заперечив, вважав договір підряду таким, що укладений у відповідності до вимог ст. 203 ЦК України, а також погодження сторонами усіх істотних умов договору.

Відповідно до розпорядження заступника голови господарського суду Донецької області від 13.05.2008 р. справу призначено до колегіального розгляду.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, враховуючи пояснення представників сторін, господарський суд встановив.

01.02.2007 р. між ВАТ "Народна промислово-інвестиційна компанія" (замовник) та Приватним підприємством "РОМАС" (підрядник), укладено договір підряду б/н, який за своїм змістом та правовою природою є договором будівельного підряду та підпадає під правове регулювання норм статей 837-864, 875-886 ЦК України, 317-324 ГК України.

Згідно умов вказаного Договору Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе обов’язок виконати роботи по ремонту підвального приміщення ("під ключ"), для використання його під офіс, що належить Замовнику на праві власності, та розташований за адресою: м. Донецьк, вул. Артема, 102, у відповідності до кошторису (Додаток №1 до договору), що є невід’ємною частиною даного Договору.

18.05.2007 р. між сторонами укладено додаткову угоду до договору підряду від 01.02.2007 р., згідно якого сторонами внесені зміни щодо порядку виконання робіт, строків початку/закінчення робіт, а також порядку розрахунків за договором.

Позивач звернувся до господарського суду з вимогою про визнання недійсним укладеного між сторонами договору, мотивуючи позовні вимоги невідповідністю означеного правочину положенням ч.1, 5 ст. 203 ЦК України.

Правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону встановлені у статті 215 Цивільного кодексу України, відповідно до якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які передбачені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 Цивільного кодексу України.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначені загальні вимоги до чинності правочину, що стосуються правомірності його змісту, дієздатності сторін, волевиявлення їх, форми укладеного правочину, реальності передбачуваних правових наслідків.

Частина 1 цієї статті встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наразі позивачем не наведено суду жодних правових підстав щодо невідповідності укладеного договору підряду вимогам чинного законодавства, що мало б наслідком його недійсність, так само як і не представлено доказів в обґрунтування позовних вимог в цій частині.

Наведені позивачем в позовній заяві обставини щодо неукладеності договору підряду б/н від 01.02.2007 р. не є підставою визнання означеного правочину недійсним з підстав передбачених ст. 215 ЦК України, а доводи позивача в цій частині відхиляються судом через необґрунтованість.

Крім того, позивач вказує на невідповідність оспорюваного договору приписам ч. 5 ст. 203 ЦК України, через порушення відповідачем умов договору та як наслідок неможливість настання для ПП “РОМАС” правових наслідків, передбачених умовами Договору.

Загальні положення ч. 5 ст. 203 ЦК України конкретизуються в ст. 234 ЦК України, що передбачає недійсність фіктивного правочину.

За визначенням ч. 1 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Необхідною умовою визнання правочину фіктивним є вчинення сторонами такого правочину без наміру створити для себе певні правові наслідки, при цьому позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести відсутність у учасників правочину наміру створити юридичні наслідки на момент вчинення правочину.

Як зазначає позивач в позовній заяві, відповідач в супереч положень п. 4.2 п. 4.4 Договору в редакції додаткової угоди від 18.05.2007 р. не представив дозвільної, проектно-кошторисної документації, що призвело до неможливості настання для нього правових наслідків обумовленим цим Договором.

Проте саме по собі невиконання правочину сторонами не має наслідком його фіктивність, в цьому випадку захист порушених прав сторони за договором здійснюється виходячи з загальних положень про виконання зобов’язань у спосіб визначений ст.ст. 16, 20 ГПК України.

Наразі позивачем не представлено суду належних та допустимих, у розумінні ст. 33, 34 ГПК України, доказів на підтвердження фіктивності договору підряду б/н від 01.02.2007 р.

Крім того, як вбачається з представлених суду доказів, позивачем, на виконання договору підряду б/н від 01.02.2007 р., здійснено комплекс підготовчих дій щодо виконання робіт по переобладнанню підвального приміщення, що знаходиться за адресою м. Донецьк, вул. Артема, 102, зокрема

-          укладено договори субпідряду №4 від 03.04.2007 р., №1 від 05.02.2007 р., № 5 від 08.05.2007 р. та здійснено приймання/оплату виконаних субпідрядниками робіт, що підтверджується долученими до матеріалів справи актами прийомки виконаних робіт за квітень 2007 р., березень 2007 р., січень 2008 р., платіжними дорученнями №24 від 03.04.2007 р., № 27 від 28.03.2007 р., виписками з особового рахунку;

-          на підставі договорів купівлі-продажу № 7 від 21.06.2007 р., поставки товару № 11/пм від 08.06.2007 р. замовлено матеріали для здійснення будівельних робіт по ремонту підвального приміщення ("під ключ"), для використання його під офіс, за адресою м. Донецьк, вул. Артема, 102.

Тобто в даному випадку позивач не тільки передбачав для себе настання певних правових наслідків, визначених умовами спірного договору, а й вчинив певні дії на його виконання, у той час як фіктивність правочину не передбачає вчинення сторонами будь-яких дій спрямованих на виконання такого правочину, так само як і не передбачає спрямованість волевиявлення обох сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених цим правочином.

За таких обставин, в позовних вимогах Приватного підприємства "РОМАС" слід відмовити.

Судові витрати відповідно до положень ст. 49 ГПК України підлягають віднесенню на позивача.

На підставі 115, 181, 203, 215, 328, 331, 392, 525, 526, 614, 625 та 836-886 ЦК України, ст. ст. 207, 208, 317-320 ГК України, керуючись, ст.ст.22, 33, 36, 49, 75, 82-85 ГПК України, України, -

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах Приватного підприємства "РОМАС" м. Донецьк - відмовити.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 21.07.2008 р.

Головуючий суддя Морщагіна Н.С.

Судді Волошинова Л.В.

Джарти В.В.