ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.09.08

Справа № 15/336-08.

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Редакційно-видавничий комплекс «Деснянська правда», м. Чернігів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дом Центральний», м. Конотоп, Сумська область

про стягнення 3337 грн. 54 коп.

СУДДЯ                    Резниченко О.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з‘явився

Від відповідача: не з‘явився

Суть спору: Позивач просить стягнути з відповідача 3337 грн. 54 коп. заборгованості відповідно до договору на друкування газети №18 від 02 січня 2008р., а саме 3099 грн. 13 коп. основного боргу, 123 грн. 95 коп. пені, 25 грн. 90 коп. - 5% річних, 88 грн. 56 коп. інфляційних збитків.

Позивачем в дане судове засідання подано довідку статистики №04/2-08-4156 від 25.07.2008р. про місцезнаходження відповідача, відповідно до якої станом на 25.07.2008р. відповідач знаходиться за адресою: Сумська область, м. Конотоп, вул. Шевченка, 19 А, тобто за тією адресою, що зазначена позивачем у позовній заяві та за якою відповідачу направлялися всі процесуальні документи по справі.

Крім цього, позивачем подані для дослідження суду оригінали документів долучених до позовної заяви, які оглянуті судом в судовому засіданні.

Також позивачем подано клопотання про розгляд справи без участі його представника, в зв‘язку з неможливістю явки його в дане судове засідання.

Відповідач в судове засідання не з‘явився, відзив на позов не подав. Тому, оскільки відповідач не скористався своїм правом на участь у даному судовому засіданні, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином (про що свідчить залучене до матеріалів справи поштове повідомлення про вручення 18.07.2008р. відповідачу ухвали про порушення провадження у справі), причину неявки суду не повідомив, згідно ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив:

02.01.2008р. між позивачем та відповідачем був укладений договір на друкування газети №18, за умовами п. 1.1. якого позивач зобов‘язався друкувати газету «Телегурман», а відповідач - прийняти цю роботи та оплатити її.

Відповідно до п. 2.1 договору замовник (відповідач) оплачує виконавцю (позивачу) вартість робіт за цінами згідно виставлених рахунків. Замовник здійснює 100% попередню оплату вартості робіт згідно виставленого рахунку (п.2.2 договору).

Позивачем у квітні-травні 2008р. відповідачу були виставлені рахунки на оплату виконаної роботи.

По видатковим накладним у квітні-травні 2008р. позивач передав відповідачу замовлення за договором (газету «Телегурман»). Факт отримання відповідачем замовлення за договором підтверджується матеріалами справи, а саме видатковими накладними, на яких міститься підпис директора відповідача та довіреностями на отримання замовлення, видані директору відповідача (копії вказаних документів долучені до матеріалів справи, а оригінали оглянуті судом в засіданні).

Але відповідач за виконану позивачем роботу розрахувався частково, а саме ним було сплачено борг за видатковою накладною №3049 від 22.04.2008р. в розмірі 1059 грн. 15 коп., а також за видатковою накладною №3391 від 06.05.2008р. в розмірі 1000 грн. 00 коп., тобто відповідачем залишилося не сплаченою частина замовлення на суму 3099 грн. 13 коп., а саме замовлення було отримано відповідачем повністю, хоча п. 2.2 договору на друкування газети визначив 100% попередню оплату вартості робіт, яка як вбачається з матеріалів справи відповідачем здійснена не була.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов’язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), продавець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов‘язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення ст. 538 цього Кодексу.

Відповідачем не виконано обов‘язок щодо попередньої оплати товару, а позивачем незважаючи на це, товар передавався, тобто відповідно до приписів ст. 538 ЦК України між сторонами виникло зустрічне виконання зобов‘язання. При цьому, ч. 4 ст. 538 ЦК України визначено, що якщо зустрічне виконання обов‘язку здійснено однією із сторін, не зважаючи на невиконання другою стороною свого обов’язку, друга сторона повинна виконати свій обов‘язок.

Таким чином, відповідач не звільнений від свого обов‘язку оплатити замовлення на виконання робіт.

Тобто, на день подачі позовної заяви до суду, заборгованість позивача перед позивачем по основному боргу склала 3099 грн. 13 коп., що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Не виконуючи належним чином свої зобов’язання, відповідач порушив вимоги ст. 526 ЦК України - допустив прострочення грошового зобов’язання.

Відповідачем не подано ні доказів сплати боргу, ні аргументованих заперечень проти вимог позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення 3099 грн. 13 коп. основного боргу суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на підставі ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 538 Цивільного кодексу України.

Крім цього, позивачем заявлені вимоги по стягненню пені у розмірі 123 грн. 95 коп. Відповідальність відповідача за несвоєчасне виконання зобов‘язання у вигляді стягнення пені передбачена п. 4.2 договору на друкування газети №18 від 02 січня 2008р., за яким у випадку порушення строку оплати, визначеного п.3.4 договору замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Але, як вбачається з договору, п. 3.4 не містить положення стосовно строку оплати, а визначає, що виконавець веде облік надходження і витрат паперу за метражем і не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця повідомляє замовника про залишок паперу.

Для визначення строку виконання відповідачем зобов‘язання по оплаті отриманої за договором продукції необхідно застосовувати положення ст. 530 ЦК України, яка передбачає, що якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред‘явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-якій час. Боржник повинен виконати такий обов‘язок у семиденний строк від дня пред‘явлення вимоги, якщо обов‘язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідачу претензія з вимогою сплати боргу, відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, не надсилалася, тому оскільки строк оплати належним чином визначений не був, вимоги в частині стягнення пені задоволенню не підлягають.

Також, за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань по договору на друкування газети №18 від 02 січня 2008р. позивач просить стягнути з відповідача 25 грн. 90 коп. - 5% річних та 88 грн. 56 коп. інфляційних збитків (п. 4.3 договору).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимоги кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем строк оплати належним чином визначений не був, позовні вимоги стосовно стягнення 5% річних та інфляційних збитків за порушення терміну виконання грошових зобов‘язань також задоволенню не підлягають.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу понесені позивачем покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дом Центральний» (Сумська область, м. Конотоп, вул. Шевченка, 19 А, код 35193881) на користь Відкритого акціонерного товариства «Редакційно-видавничий комплекс «Деснянська правда» (м. Чернігів, проспект Перемоги, 62, код 14242681) 3099 грн. 13 коп. основного боргу, 94 грн. 71 коп. витрат по держмиту, 109 грн. 57 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В інший частині позову – відмовити.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                              О.Ю.Резниченко

Повний текст рішення підписано 22.09.08р.