ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.06.2008

Справа №2-16/11223-2007А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі :

Головуючого судді Омельченко В.А.

Судді Колосовій Г.Г

Судді Чонговій С.І.

При секретарі судового засідання Хлебніковій Н.С., розглянувши за участю представників:

від позивача – Дмітрік В.К. представник, дов. № 02/14-295 від 12.03.2008 року

від відповідача – Тагільцева А.В. – заступник начальника відділу правової роботи, дов. № 25-17/677 від 14.09.2007 року.

позовну заяву - Лівадійської селищної ради(м. Ялта, с.м.т. Ліва дія, вул.. Батуріна, 8)

До відповідача – Головного контрольно-ревізійного управління України ( м. Київ, вул.. Сагайдачного, б. 4)

Про визнання недійсною та скасування вимоги

Суть спору - Позивач – Лівадійська селищна Рада звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до Головного контрольно-ревізійного управління України, в якому просить визнати недійсним та скасувати вимогу про усунення порушень та недоліків, виявлених ревізією № 08-14/903 від 22.06.2007р., а також призупинити дію вимоги про усунення порушень та недоліків, виявлених ревізією № 08-14/903 від 22.06.2007р., заборонити Контрольно-ревізійному управлінню та іншим особам притягувати до відповідальності посадових осіб Лівадійської селищної ради за результатами Акту № 08-22/21 від 11.06.2007р. Головного КРУ „Ревізії формування та виконання бюджету Лівадійської селищної ради та використання бюджетних коштів на утримання установ, що фінансуються з Лівадійського селищного бюджету, дотримання законодавства при використанні земель та комунальної власності за період з 01.07.2004р. по 01.05.2007р.”

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що викладені в акті № 08-22/21 від 11.06.2007р. висновки відповідача, покладені в основу спірної вимоги, не відповідають фактичним обставинам та не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України.

Ухвалою Заступника Голови ГС АРК Шкуро В.М. від 18.09.2007р. призначений колегіальний розгляд даної справи у складі колегії: головуючий суддя Омельченко В.А., судді Яковлєв С.В. та Колосова Г.Г.

Ухвалою ГС АРК від 04.02.2008р. склад суду для розгляду даної справи змінено та визначено: головуючий суддя Омельченко В.А., судді Колосова Г.Г. та Курапова З.І.

Ухвалою від 28.05.208 року слад суду для розгляду даної справи змінено та визначено : головуючий суддя Омельченко В.А., судді Колосова Г.Г. та Чонгова С.І.

Відповідач проти позову заперечує, вказуючи, що у позові Лівадійська селищна рада зачіпає тільки питання, пов’язані з орендною платою за користування земельними ділянками, що відображено тільки в п. 6 спірної вимоги Головного КРУ України, в той час як у позові позивач необґрунтовано просить суд визнати недійсними вимоги про усунення порушень та недоліків, виявлених ревізією № 08-14/903 від 22.06.2007р. у повному обсязі.

09.04.2008р. позивач уточнив позовні вимоги та, погоджуючись з вимогою відповідача про наявність заборгованості по орендній платі за користування комунальним майном в розмірі 1656грн., вказаній на стор. 72 Акту ревізії, просить суд визнати недійсним та скасувати абзац 1 пункту 6 Вимоги Головного контрольно-ревізійного Управління України від 22.06.2007р. № 08-14/903 „Про усунення порушень та недоліків, виявлених ревізією” в частині нарахування суми 518 344,00грн. (520 000,00грн. – 1656,00грн.).

Позивач також просить суд визнати недійсним та скасувати абзац 1 пункту 7 Вимоги Головного Контрольно-ревізійного Управління України від 22.06.2007р. № 08-14/903 „Про усунення порушень та недоліків, виявлених ревізією” в частині нарахування суми 5350,56грн., вважаючи при цьому, що при проведенні ревізії відповідачем необґрунтовано не була врахована та обставина, що в період її проведення вказана сума була частково погашена в розмірі 5350,56грн. шляхом утримання із заробітної плати відповідних працівників Лівадійського учбово-виховного комбінату, а решта суми 849,44грн. (6200,00грн. – 5350,56грн.) не може бути утримана, оскільки особи, яким ці кошти були виплачені, звільнені з Лівадійського учбово-виховного комбінату у зв’язку з виходом на пенсію.

Заявою від 13.05.2008р. позивач відмовився від частини позовних вимог, за виключенням вимог, вказаних в „уточненнях позовних вимог” від 09.04.2008р., які просить задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою ГС АР Крим від 28.05.2008 провадження по справі в частині вимог, від яких позивач відмовився, закрито.

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

В ході розгляду справи оголошувалась перерва в порядку ст. 150 КАС України, після перерви слухання справи було продовжено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ :

10.05-11.06.2007р. Головним Контрольно-ревізійним управлінням України проведена ревізія формування та виконання бюджету Лівадійської селищної ради та використання бюджетних коштів на утримання установ, що фінансуються з Лівадійського селищного бюджету, дотримання законодавства при використанні земель та комунального майна за період з 01.07.2004р. по 01.04.2007р., за результатами якої складено акт за № 08-22/21 від 11.06.2007р.

Як вбачається з даного акту (а.с.113-), перевіркою встановлено ряд порушень земельного та іншого законодавства, за які на підставі вказаного акту перевірки відповідач виніс вимоги за № 08-14/903 від 22.06.2007р., в абз. 1 п. 6 яких вимагає від позивача вжити заходів щодо зарахування до селищного бюджету належних йому коштів у загальній сумі 748тис.грн., в тому числі до загального бюджету – 520тис.грн. орендної плати за користування земельними ділянками (60%) та комунальним майном. Крім того, п. 7 вищевказаних вимог постановлено відшкодувати у встановленому законодавством порядку 86,7тис.грн., використаних з порушенням вимог нормативно-правових актів, що регулюють бюджетні відносини та напрями їх витрачання, в тому числі 6,2тис.грн. – незаконно виплаченої заробітної плати з нарахуванням до державних страхових фондів працівникам бюджетних установ, що фінансуються з селищного бюджету.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з наступних підстав.

З акту ревізії № 08-22/21 від 11.06.2007р. (а.с. 116) слідує, що ревізією використання земель, які знаходяться в адміністративному підпорядкуванні, встановлено недоотримання фінансових ресурсів бюджетами всіх рівнів в сумі 863,8тис.грн., втрати фінансових ресурсів 2200,1тис.грн., з них селищним бюджетом недоотримано 518,3тис.грн., втрачено доходів 1320,1тис.грн.

При цьому, висновки відповідача про недоотримання селищним бюджетом 520тис.грн. орендної плати за користування земельними ділянками (60%) та комунальним майном ґрунтуються на наступному:

- внаслідок нереалізації 11-ти рішень Лівадійської селищної ради про надання в оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення місцевими бюджетами було недоотримано доходів від орендної плати на суму 183,7грн. (а.с. 113);

- за 2006 рік по 48 договорам оренди належить сплаті орендна плата в сумі 3093748,18грн., фактично сплачено 2615638,75грн. За перший квартал 2007р. підлягає сплаті орендна плата в сумі 1098869,36грн., в той час як фактично сплачено 1525991,51грн. В розрізі платників, всього не сплачено орендної плати орендарями у яких відповідно до умов договорів оренди станом на 01.04.2007р. термін сплати наступив. За 2006р. та 1 квартал 2007р. місцевими бюджетами різних рівнів недоотримано фінансових ресурсів у сумі 774 825,72грн., в результаті чого Лівадійським селищним бюджетом недоотримано 464 895,43грн. (60%) (а.с. 113);

- між датою прийняття рішення сесії Лівадійської селищної ради про надання в оренду земельних ділянок і до дати укладення договору та до дати реєстрації угод в органах земельних ресурсів проходить час від 1 до 36 місяців. Внаслідок того, що Лівадійською селищною Радою не використовується можливість наповнення бюджету шляхом внесення при укладенні договорів оренди умов оплати за фактичне користування земельними ділянками з моменту винесення рішень, бюджети втрачають відповідні надходження. Так, втрати надходжень до бюджетів від надання в оренду земельних ділянок за період з моменту прийняття рішення сесії до моменту укладення договору по 46 юридичним та 17 фізичним особам складають 687023,0грн. Втрати надходжень до бюджетів від надання в оренду земельних ділянок за період з моменту укладення угод до дати державної реєстрації по 34 юридичним особам та 18 фізичним особам складають 290379,0грн. Всього резерв надходжень до місцевих бюджетів за ревізійний період складав 977 402,23грн. (а.с. 114);

- відповідно до рішення 22-ї сесії 4-го скликання від 29.09.2004р. № 6 фізичній особі Вандер І.І. надано земельну ділянку у довгострокову оренду строком на 49 років площею 0,2380га із забудованих земель транспорту та зв’язку. Відповідно до п. 8 даного рішення встановлена річна орендна плата в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з розрахунку коефіцієнтів функціонального використання земельної ділянки. Відповідно до п. 3 договору від 22.12.2004р. про надання в оренду земельної ділянки Вандер І.І. площею 0,2380га, на земельній ділянці знаходиться об’єкт нерухомого майна на підставі витягу з реєстрації права власності на нерухоме майно № 1066288 від 23.07.2003р. – будівлі та споруди, що знаходяться на ділянці за адресою: смт. Ліва дія, вул.. Севастопольське шосе, 1-а, що належить орендарю.

Відповідно до земельно-кадастрової інформації на земельну ділянку громадянці Вандер І.І. за адресою: смт. Ліва дія, Севастопольське шосе, 1а, цільове використання земель та їх код відповідно до УКЦВЗ 1.11.2 „Оптова торгівля та складське господарство”. У порушення п. 21 постанови КМУ № 213 від 23.03.1995р. „Про Методику грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів”, при визначенні нормативної грошової оцінки земельної ділянки громадянки Вандер І.І., що знаходиться в економіко-планувальній зоні земельної ділянки Лівадія-1, район-1, застосований занижений коефіцієнт цільового використання: коефіцієнт функціонального призначення використання земельної ділянки для комерційного використання на землі оптової торгівлі та складського господарства передбачено в розмірі 2,5, фактично застосовано коефіцієнт 1, що призвело до заниження орендної плати у 2,5 рази або в сумі 31932,19грн. щорічно.

Всього, на думку перевіряючих, за ревізійний період з 01.07.2004р. по 01.04.2007р. місцевими бюджетами всіх рівнів з громадянки Вандер І.І. недоотримано 88931,16грн., в тому числі за 2004р. – 15966,10грн., за 2005р. – 31932,19грн., за 2006р. – 33049,82грн. та за 2 квартал 2007р. – 7983,05грн. (а.с.115)

- Лівадійською селищною радою не в повному обсязі використовує можливість додаткових надходжень від орендної плати. А саме, не використано передбачене договорами право відносно перерахунку ставок орендної плати по договорам оренди, укладеним в минулих роках. Так, відповідно до рішень сесії № 6 від 24.12.2004р., № 7 від 26.01.2006р., № 6 від 23.01.2007р. про розміри орендної плати за землю на території Лівадійської селищної ради на 2005, 2006 та 2007 роки затверджено розмір орендної плати на поточні періоди по укладеним раніше договорам на рівні попередньо застосованих ставок не нижче одного відсотку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту індексації та коефіцієнту функціонального використання земель. Таким чином, протягом ревізійного періоду ставки орендної плати по укладеним раніше 16 договорам не передбачались. В результаті чого місцевими бюджетами всіх рівнів щорічно втрачено доходів в сумі 258002,77грн., та всього за період 2005, 2006 та квартал 2007р. втрати складають 580506,23грн., в тому числі Лівадійським селищним бюджетом в сумі 348303,74грн. (а.с. 116)

Суд вважає, що вищевказані висновки відповідача є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 13 Закону України „Про плату за землю” підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває в державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки.

Власники землі та землекористувачі виплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (ст. 15 Закону України „Про плату за землю”).

В силу ст. 18 Закону України „Про оренду землі” договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

Ст. 125 Земельного кодексу України визначає, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється (ч. 3 ст. 125 Земельного кодексу України).

Як встановлено судом, у перевірений період Лівадійською селищною радою було винесено 11 рішень про надання певним особам в оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення, але самі договори у встановленому законом порядку укладені та зареєстровані не були, у зв’язку з чим суд доходить висновку про відсутність правових підстав для нарахування та сплати цими особами орендної плати та про необґрунтованість висновків відповідача щодо недоотримання доходів від орендної плати на суму 183,7грн.

Крім того, у зв’язку з вищевикладеними вимогами законодавства щодо підстав нарахування та сплати орендної плати (єдиною підставою є наявність належним чином оформленого та зареєстрованого договору оренди земельної ділянки або наявність достовірних фактичних даних, підтверджуючих використання земельної ділянки, але в будь-якому разі не наявність рішення сесії), необґрунтованими є і висновки відповідача відносно того, що внаслідок невикористання Лівадійською селищною радою можливості наповнення бюджету шляхом внесення до договорів оренди умов щодо сплати орендної плати за фактичне користування земельними ділянками з моменту винесення рішень, втрати надходжень до бюджетів склали 977 402,23грн.

Не грунтуються на законодавстві та фактичних обставинах справи і висновки відповідача щодо існування заборгованості по сплаті орендної плати за 148 договорам оренди за 2006р. в сумі 478 109,43грн., адже, як встановлено цими ж перевіряючими, у першому кварталі 2007р. за цими ж договорами оренди має місце переплата на суму 427 122,15грн. (підлягає сплаті орендна плата в сумі 1098869,36грн., в той час як фактично сплачено 1525991,51грн.). Такі висновки зроблені відповідачем без урахування вимог ст. 17 Закону України „Про плату за землю”, відповідно до якої податкове зобов’язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації за поточний рік, сплачується рівними частками володільцями та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Що стосується висновків ревізії про недоотримання протягом ревізійного періоду з громадянки Вандер І.І. 88 931,16грн. внаслідок застосування до неї заниженого коефіцієнту цільового призначення при розрахунку орендної плати, суд вважає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується актом ревізії, на підставі рішення 22-ї сесії 4-го скликання від 29.09.2004р. № 6 фізичній особі Вандер І.І. надано земельну ділянку у довгострокову оренду строком на 49 років площею 0,2380га із забудованих земель транспорту та зв’язку.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про підприємництво” підприємництвом є безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Проте, оскільки громадянка Вандер І.І. не зареєстрована як СПД у встановленому порядку, суд вважає, що позивачем правильно застосовано коефіцієнт 1 і будь-яких порушень законодавства позивачем суд не вбачає.

Судом також встановлено, що з приводу підвищення ставок (підвищуючих коефіцієнтів) до укладених та чинних договорів оренди, Лівадійською селищною радою відносно окремих орендарів виносились окремі рішення сесії, у зв’язку з чим твердження Головного КРУ щодо невикористання радою права перераховувати ставки орендної плати по укладеним в минулих роках договорам, безпідставні.

З довідки ДПІ в м. Ялта від 06.06.2007р. № 3867/9/15-3, спрямованої на адресу начальнику КРВ м. Ялта в період проведення ревізії - 06.06.2007р., вбачається, що станом на 03.05.2007р. податковий борг по сплаті орендної плати за землю за Лівадійською селищною радою рахується тільки за ТОВ „Нові технології машинобудування” в розмірі 838,71грн. Податковий борг виник з причини несплати узгодженого податкового зобов’язання за березень 2007р. та був погашений 14.05.2007р.

В той же час, позивач не заперечує проти висновків відповідача стосовно наявності заборгованості по орендній платі за користування комунальним майном в розмірі 1656грн.

За таких обставин справи, суд вважає, що вимога Головного контрольно-ревізійного Управління України від 22.06.2007р. № 08-14/903 „Про усунення порушень та недоліків, виявлених ревізією” в частині нарахування суми 518 344,00грн. (520 000,00грн. – 1656грн.) підлягає визнанню недійсною.

З акту ревізії № 08-22/21 від 11.06.2007р. також слідує, що 6,2тис.грн. є незаконно виплаченою заробітною платою з нарахуванням до державних страхових фондів працівникам бюджетних установ, що фінансуються з селищного бюджету, у зв’язку з чим у п. 7 спірної вимоги міститься вимога про відшкодування цієї суми у встановленому порядку.

Судом встановлено, що 5350,56грн. було відшкодовано позивачем шляхом утримання із заробітної плати відповідних працівників Лівадійського учбово-виховного комбінату, що підтверджується наявними в матеріалах справи прибутковими касовими ордерами та перерахунками, у зв’язку з чим спірна вимога в цій частині також підлягає визнанню недійсною.

Ч. 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів того, що спірна вимога відповідачем винесена правомірно та обґрунтовано, Головним КРУ суду не надано.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.ч.1 ст. 94, 98, 160-163 КАС України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати недійсним та скасувати абзац 1 пункту 6 Вимоги Головного контрольно-ревізійного управління України від 22.06.2007р. № 08-14/903 „Про усунення порушень та недоліків, виявлених ревізією” в частині нарахування суми 518 344,00грн., а також визнати недійсним та скасувати абзац 1 пункту 7 Вимоги Головного Контрольно-ревізійного Управління України від 22.06.2007р. № 08-14/903 „Про усунення порушень та недоліків, виявлених ревізією” в частині нарахування суми 5350,56грн.

3.          Стягнути з Державного бюджету України (р/р 0002 у банку отримувача: Управління Державного казначейства в АР Крим, отримувач: Держбюджет м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 22301854) на користь Лівадійської селищної ради (98600, АР Крим, м. Ялта, смт. Лівадія, вул.. Батуріна, 8) 3,40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви (ст.254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.