ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2008 Справа № 2/19

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого Прокопенко А.Є. –доповідач,

суддів: Крутовських В.І., Дмитренко А.К.

При секретарі судового засідання Савін В.Ю.

За участю представники сторін:

від позивача: Білоус С.В., наказ №1 від 12.02.08, директор;

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства "Агроспецсервіс-СТ", м.Кіровоград на рішення господарського суду Кіровоградської області від 12.03.08р. у справі №2/19

за позовом приватного підприємства "Мобіл.", м. Кіровоград

до відповідача: приватного підприємства "Агроспецсервіс-СТ", м. Кіровоград

про стягнення 120000 грн.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 12.03.08р. по справі № 2/19 (суддя Деревінська Л.В.) задоволено позовні вимоги приватного підприємства "Мобіл.", м. Кіровоград про стягнення з приватного підприємства "Агроспецсервіс-СТ", м. Кіровоград боргу в сумі 120000грн. та витрати по справі.

Оскаржуючи рішення господарського суду ПП "Агроспецсервіс-СТ", просить його скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, а саме: ст.ст. 530, 626, 629, 638 Цивільного кодексу України. Також скаржник вважає, що судом недоведено обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

У відзиві на скаргу позивач просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів скаржника, а також вважає, що рішення суду прийняте за умов об’єктивного дослідження матеріалів справи без порушень норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Згідно рахунку –фактури № СФ-000033 від 28.12.07р. позивач здійснив попередню оплату зерна сої в кількості 50 т на суму 120000 згідно платіжного доручення № 291 від 28.12.07р. та податкової накладної № 692 від 28.12.07р.(а.с. 7-9).

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

На підставі статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У відповідності до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України боржник повинен виконати зобов’язання у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги кредитором, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач на адресу відповідача надіслав вимогу № 85 від 14.01.2008р., в якій просив повернути суму попередньої оплати 120000 грн. перераховану йому за зерно сої товарної, яку відповідач залишив без відповіді і задоволення.

У апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що позивач не направив йому письмової вимоги щодо обов’язку у семиденний строк виконати договірні або позадоговірні зобов’язання щодо поставки насіння сої, тому у нього не виникло зобов’язання поставки насіння сої у визначені ч.1 ст.530 ЦК України строки, так як сторонами у двосторонньому порядку строк поставки насіння сої не визначено.

Апеляційний господарський          суд не погоджується з доводами відповідача, оскільки дату поставки насіння сої визначено відповідачем у розділі другому “дата відвантаження, виконання поставки” - 28.12.07р., наданої позивачу податкової накладної №692 від 28.12.07р. (а.с. 9).

Як вбачається із виданого відповідачем рахунку-фактури № СФ-000033 від 28.12.07р. строк його оплати вказано до 28.12.07р.

Згода позивача на поставку насіння сої у визначений у податковій накладній строк підтверджується перерахуванням на рахунок відповідача коштів в сумі 120000грн. платіжним дорученням №291 від 28.12.07р., визначених у податковій накладній як загальна вартість поставляємого товару          За таких підстав позивач цілком обґрунтовано з врахуванням приписів ст. 530 ЦК України направив відповідачу вимогу про повернення здійсненої передоплати.

Приймаючи до уваги викладене, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні, у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 12.03.08р. у справі № 2/19 залишити без змін , апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий                                                              А.Є.Прокопенко

Суддя                                                                                           В.І.Крутовських

Суддя           А.К.Дмитренко

З оригіналом згідно

Помічник судді                                                                       А.В.Тальян