ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.08.2008

Справа №2-8/6633-2008А

За позовом – спілки підприємців, промисловців та роботодавців Керчі, м. Керч

До відповідача – Керченської міської ради, м. Керч

Про відміну рішення.

Головуючий суддя Чумаченко С.А.

Секретар Ярилова О.С.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Люсий В.Ю., пред-к за дов. від 25.05.2008 року.

Від відповідача – Каторгін О.М., пред-к за дов. №02-23/190 від 04.02.2008 року.

Сутність спору: позивач, спілка підприємців, промисловців та роботодавців Керчі звернулося до Господарського Суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до відповідача, Керченської міської ради, просить зупинити дію Рішення 31-ї сесії 5-го скликання від 25.04.2008 року «Про внесення змін в рішення 31-ї сесії Керченської міської ради 4-го скликання від 01.07.2005 року «Про здійснення повноважень робочого органу та затвердження комісії для контролю за розміщенням зовнішньої реклами та виконанням договорів на тимчасове користування місцем розміщення рекламних конструкцій на території м. Керч» Керченської міської ради до внесення та вступу в законну силу судового рішення по даній справі. Рішення 31-ї сесії 5-го скликання Керченської міської ради від 25.04.2008 року «Про внесення змін до рішення 31-ї сесії Керченської міської ради 4-го скликання від 01.07.2005 року «Про здійснення повноважень робочого органу та затвердження комісії для контролю за розміщенням зовнішньої реклами та виконання договорів на тимчасове користування місцем розміщення рекламних конструкцій та території міста Керч» відмінити.

Представник відповідача представив заперечення по справі відповідно до якого просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Справа слуханням відкладалась, в судовому засіданні оголошувалась перерва в порядку ст. 150 Кодексу Адміністративного Судочинства України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

25.04.2008 року Рішенням 31-ї сесії 5-го скликання Керченської міської ради «Про внесення змін до рішення 31-ї сесії Керченської міської ради 4-го скликання від 01.07.2005 року «Про здійснення повноважень робочого органу та затвердження комісії для контролю за розміщенням зовнішньої реклами та виконанням договорів на тимчасове користування місцем розміщення рекламних конструкцій на території міста Керч» пунктом 1 вирішено внести зміни в договір на тимчасове користування місцем розміщення рекламних конструкцій на території м. Керч, затверджений рішенням 31-ї сесії Керченської міської ради 4-го скликання від 01.07.2005 року «Про здійснення повноважень робочого органу та затвердження комісії для контролю за розміщенням зовнішньої реклами та виконанням договорів на тимчасове користування місцем розміщення рекламних конструкцій та території міста Керч», виклавши його в редакції зазначеної в додатку до даного рішення. Пунктом 2 вирішено внести зміни в додаток до договору на тимчасове користування місцем розміщення рекламних конструкцій на території м. Керч, затвердженому рішенням 31-сесії Керченської міської ради 4-го скликання від 01.07.2005 року «Про здійснення повноважень робочого органу та затвердження комісії для контролю за розміщенням зовнішньої реклами та виконанням договорів на тимчасове користування місцем розміщення конструкцій на території міста Керч», виклавши «Розрахунок плати за користування місцем розміщення рекламної конструкції» в редакції зазначеної в додатку до даного рішення. Пунктом 3 даного рішення вирішено визнати таким, що втратило силу рішення 33-ї сесії Керченської міської ради 4-го скликання від 23.09.2005 року «Про внесення змін в рішення 31-ї сесії Керченської міської ради 4-го скликання від 01.07.2005 року «Про здійснення повноважень робочого органу та затвердженні комісії для контролю за розміщенням зовнішньої реклами та виконанням договорів на тимчасове користування місцем розміщення рекламних конструкцій на території міста Керч».

Позивач вважає, що оскаржуване рішення прийняте з грубим порушенням законодавства України та порушую права та законні інтереси спілки підприємців, промисловців та роботодавців Керчі, у зв’язку з чим повинно бути зупинено та відмінено.

Суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню за наступними підставами.

Так, правові та організаційні засади реалізації державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності регулюються Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Встановлено, що 25.04.2008 року Рішенням 31-ї сесії 5-го скликання Керченської міської ради «Про внесення змін до рішення 31-ї сесії Керченської міської ради 4-го скликання від 01.07.2005 року «Про здійснення повноважень робочого органу та затвердження комісії для контролю за розміщенням зовнішньої реклами та виконанням договорів на тимчасове користування місцем розміщення рекламних конструкцій на території міста Керч» пунктом 1 вирішено внести зміни в договір на тимчасове користування місцем розміщення рекламних конструкцій на території м. Керч, затверджений рішенням 31-ї сесії Керченської міської ради 4-го скликання від 01.07.2005 року «Про здійснення повноважень робочого органу та затвердження комісії для контролю за розміщенням зовнішньої реклами та виконанням договорів на тимчасове користування місцем розміщення рекламних конструкцій та території міста Керч», виклавши його в редакції зазначеної в додатку до даного рішення. Пунктом 2 вирішено внести зміни в додаток до договору на тимчасове користування місцем розміщення рекламних конструкцій на території м. Керч, затвердженому рішенням 31-сесії Керченської міської ради 4-го скликання від 01.07.2005 року «Про здійснення повноважень робочого органу та затвердження комісії для контролю за розміщенням зовнішньої реклами та виконанням договорів на тимчасове користування місцем розміщення конструкцій на території міста Керч», виклавши «Розрахунок плати за користування місцем розміщення рекламної конструкції» в редакції зазначеної в додатку до даного рішення. Пунктом 3 даного рішення вирішено визнати таким, що втратило силу рішення 33-ї сесії Керченської міської ради 4-го скликання від 23.09.2005 року «Про внесення змін в рішення 31-ї сесії Керченської міської ради 4-го скликання від 01.07.2005 року «Про здійснення повноважень робочого органу та затвердженні комісії для контролю за розміщенням зовнішньої реклами та виконанням договорів на тимчасове користування місцем розміщення рекламних конструкцій на території міста Керч».

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений.

Між тим, 19.02.2008 року в засобі масової інформації, газеті №20 (21096) «Керченский рабочий» був обнародуваний проект вищевказаного регуляторного акту, та крім того в газеті «Керченский рабочий» зазначений аналіз впливу регуляторного акту.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», у разі внесення на розгляд сесії ради проекту регуляторного акта без аналізу регуляторного впливу відповідальна постійна комісія приймає рішення про направлення проекту регуляторного акта на доопрацювання органу чи особі, яка внесла цей проект.

Судом встановлено, що яких – небудь рішень щодо направлення проекту регуляторного акту на доопрацювання Управлінню архітектури та містобудування, яким є робочим органом міської ради у сфері рекламної діяльності, комісією не приймалося.

Крім того, у відповідності до ст. 8 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», ціллю підготовки аналізу регуляторного впливу є отримання пропозицій та зауважень.

Як встановлено судом, аналіз регуляторного впливу був опублікований 19.02.2008 року в газеті №20 (21096) «Керченский рабочий», після чого спілкою підприємців, промисловців та роботодавців Керчі на адресу Керченської міської ради були направлені пропозиції до проекту регуляторного акту, що підтверджує сам позивач.

Отже, аналіз регуляторного впливу був підготовлений, опублікований та його ціль досягнута, у зв’язку з чим доводи позивача про порушення прийняття оскаржуваного рішення є безпідставними.

Необхідно також зазначити, що відповідно до п.6 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», принципом державної регуляторної політики є прозорість та врахування громадської думки - відкритість для фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань дій регуляторних органів на всіх етапах їх регуляторної діяльності, обов'язковий розгляд регуляторними органами ініціатив, зауважень та пропозицій, наданих у встановленому законом порядку фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями, обов'язковість і своєчасність доведення прийнятих регуляторних актів до відома фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань, інформування громадськості про здійснення регуляторної діяльності.

Позивачами не виконанні вимоги п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та

ч.1 ст. 71 Кодексу Адміністративного Судочинства України, щодо обґрунтованості позовних вимог, при цьому суд враховує, що обов’язок щодо доказування обставин на які сторона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень покладається саме на зацікавлену сторону, в даному випадку позивачів, в іншу чергу відповідач надав докази якими підтвердив обставини на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ч. ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні 07.08.2008 року оголошена вступна та резолютивна

частини постанови.

Повний текст постанови підписано 11.08.2008 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, керуючись 158, 159, 161, 162, 163, ст.ст. Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.