ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.08                                                                                 Справа № 15/50н.

За позовом

Приватної виробничо-комерційної фірми «Поліфарм», м. Первомайськ Луганської області

до Первомайської багатопрофільної міської лікарні, м. Первомайськ Луганської області

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Луганське обласне комунальне підприємство «Фармація», м. Луганськ

про визнання результатів конкурсу недійсними та продовження договору оренди

Суддя Пономаренко Є.Ю.

представники:

від позивача –Корабельнікова Л.М., директор, паспорт серії ЕК № 062563, виданий Стахановським МВ УМВС України в Луганській області 30.04.1996 р.; Лобачов І.А., представник по довіреності №1134 від 30.04.08;

від відповідача - Гаврилюк І.І.- представник за довіреністю № 5 від 04.01.08;

від третьої особи - Нікітін О.Е., провідний юрисконсульт по довіреності № 414 від 06.05.08.

До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв’язку з чим відповідно до ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: позивачем заявлені вимоги:

- визнати результати конкурсу від 24.04.2008 р. на право оренди нежитлового приміщення площею 43,3 м2, розташованого за адресою: 93200, Луганська обл., м. Первомайськ, вул. Тимошенка, 13, недійсними;

- визнати дії відповідача в частині розірвання договору оренди від 01.11.2004р., укладеного між ПВКП «Поліфарм»та Первомайською багатопрофільною міською лікарнею, незаконними.

- продовжити дію договору оренди від 01.11.2004 р. укладеного між ПВКП «Поліфарм»та Первомайською міською багатопрофільною лікарнею на строк до 31.12.2010 р.

Позовні вимоги мотивовані наступним.

Позивач вважає, що порушено його переважне право на продовження договору оренди, передбачене ст. 777 Цивільного кодексу України. Також, доводи за першою позовною вимогою зводяться до того, що відповідачем в порушення вимог п. 20 Положення про проведення конкурсу на право оренди комунального майна м. Первомайська конверти з пропозиціями розкрито за відсутності конкурсантів.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечує з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, який здано у судовому засіданні 13.05.2008р.

Представник третьої особи надав усні пояснення, за якими вважає позовні вимоги не обґрунтованими.

Заява про забезпечення позову шляхом встановлення заборони відповідачу укладати з третьою особою у справі договір оренди приміщення площею 42,8м2, розташованого у м. Первомайську, вул. Тимошенко, б. 3, судом відхилена з наступних підстав. Між відповідачем, як орендодавцем, та третьою особою, як орендарем, 31.03.2008р., тобто до звернення позивача з позовом до суду, вже укладено договір оренди спірного приміщення. Крім того, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін та третьої особи, суд встановив наступне.

Між відповідачем, як орендодавцем, та позивачем, як орендарем, 01.11.2004р. складено та підписано договір оренди комунального майна.

Об’єктом оренди за даним договором є нерухоме майно –частина приміщення лікарні площею 42,8м2, розташованої у м. Первомайську, вул. Тимошенко, б. 3, яке було передано орендарю за актом прийому-передачі.

Строк оренди за даним договором визначено у п. 10.1. договору з 01.11.2004р. по 31.12.2007р. (тобто понад три роки).

Двома додатковими угодами строк дії договору продовжувався ще до 31.03.2008р. та до 30.04.2008р.

Договір оренди сторонами нотаріально не посвідчено, його державна реєстрація не здійснена.

На оренду вказаного приміщення у поточному році було оголошено конкурс.

Протоколом засідання комісії №4 від 24.03.2008р. ухвалено рішення про визначення переможцем конкурсу з передачі в оренду частини приміщення лікарні площею 42,8м2, розташованої у м. Первомайську, вул. Тимошенко, б. 3, Луганське обласне комунальне підприємство «Фармація».

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Договір оренди нерухомого комунального майна від 01.11.2004р. між Приватною виробничо-комерційною фірмою «Поліфарм»та Первомайською багатопрофільною міською лікарнею, зі строком дії понад три роки, нотаріально не посвідчено, не здійснена його державна реєстрація, у зв’язку з чим він є нікчемним.

Відповідно до ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.1, 4 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст.ст. 209, 210 Цивільного кодексу України правочин, у випадках встановлених законом підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ст. 793 Цивільного кодексу України (в редакції на день підписання договору) договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню. В редакції зазначеної норми на даний час договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Договір оренди, на підставі якого заявлено позовні вимоги, укладено сторонами строком понад три роки, нотаріально не посвідчено.

Згідно ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Сторони в установленому порядку не зверталися до суду з вимогою про визнання вказаного договору оренди дійсним.

Таким чином, договір оренди нежитлового приміщення від 01.11.2004р. є нікчемним.

У зв’язку з цим, заявлені на підставі нікчемного правочину вимоги задоволенню не підлягають.

Також, щодо доводів позивача про наявність у нього переважного права на укладення договору оренди, слід зазначити наступне.

Обставини щодо переважного права позивача на оренду спірного майна не можуть бути підставами задоволення позову, який розглянуто у даній справі, крім нікчемності первісного договору оренди між позивачем та відповідачем, також з наступних підстав.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Між Приватною виробничо-комерційною фірмою «Поліфарм»та Первомайською багатопрофільною міською лікарнею не досягнуто згоди щодо умов договору найму (у тому числі щодо плати) на новий строк. Тому, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України переважне право позивача припинено.

Крім того, слід зазначити, що пред’явлення позовної вимоги про визнання результатів конкурсу проведеного відповідачем 24.04.2008р. на право оренди нежитлового приміщення недійсними не може вважатися належним способом захисту порушеного цивільного права та інтересу.

Результати конкурсу оформлені Протоколом засідання комісії №4 від 24.03.2008р.

Саме вказаний протокол відповідача є рішенням та породжує певні права і обов’язки у учасників відносин, тобто є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом).

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб’єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб’єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Тому, належним способом захисту могло бути подання позову про визнання недійсним рішення відповідача щодо визначення переможця конкурсу та укладення з ним договору оренди, оформленого Протоколом засідання комісії №4 від 24.03.2008р., а не визнання недійсними результатів конкурсу.

З огляду на те, що пред’явлена вимога про визнання недійсними результатів конкурсу з передачі в оренду приміщення не відповідає встановленим законом способам захисту порушеного цивільного права, це також є підставами відмови у її задоволенні.

Також, по суті вимоги щодо оскарження конкурсу, слід зазначити наступне.

Крім доводів про порушення переважного права, що як з’ясовано судом ґрунтується на нікчемному договорі оренди, зазначену позовну вимогу позивач мотивує тим, що нібито відповідачем, в порушення вимог п. 20 Положення про проведення конкурсу на право оренди комунального майна м. Первомайська конверти з пропозиціями розкрито за відсутності конкурсантів.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, що підтверджували б його доводи.

Разом з тим, на першій сторінці протоколу засідання комісії №4 від 24.03.2008р. визначено що пропозиції на конкурс оренди розкрито в присутності учасників конкурсу, конверти пошкоджено не було.

Даний факт засвідчено підписами учасників конкурсу, у тому числі керівником підприємства позивача.

Тому, обставини, на які посилається позивач, є недоведеними належними засобами доказування та спростовані письмовими доказами, у зв’язку з чим доводи позивача з посиланням на зазначені обставини судом відхилені.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати у складі: 85 грн. 00 коп. державного мита, а також 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати у складі: 85 грн. 00 коп. державного мита, а також 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на позивача.

В судовому засіданні за згодою представників сторін було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 15.05.2008 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко