ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" травня 2008 р.

Справа № 26/41-08-1409

За позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю „ТВП „АЛЮР Агро”

до відповідача : Приватного сільськогосподарського підприємства „Україна”

про стягнення 195897, 30 грн.

Суддя Никифорчук М.І.

за участю представників :

від позивача : Черниш В.Ф. за довіреністю;

від відповідача : не з’явився;

Суть спору : Товариством з обмеженою відповідальністю „ТВП „АЛЮР Агро” заявлені вимоги до Приватного сільськогосподарського підприємства „Україна” про стягнення 195897,30 грн. - заборгованості по договору поставки № 4 від 19 березня 2007 р. у вигляді сум : основного боргу в розмірі 112 135,40 грн.; пені в розмірі 13003,46 грн.; збитків від інфляції в розмірі 18708,97 грн.; 3% річних в розмірі 841,77 грн., та штрафу в розмірі 51207, 70 грн.

Під час розгляду справи позивачем надано заява про зменшення розміру позовних вимог посилаючись на те, що відповідачем сплачено сума основного боргу розмірі 112 135,40 грн. та просить стягнути з відповідача пеню, збитки від інфляції, 3% річних та штраф у зазначених вище розмірах.

Відповідач у судове засідання двічі не з’явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи за наявними у справі адресам, причини неявки суду не повідомив, тому справа розглянута господарським судом за правилами ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд -

у с т а н о в и в :

Товариством з обмеженою відповідальністю „ТВП „АЛЮР Агро” заявлені вимоги до Приватного сільськогосподарського підприємства „Україна” про стягнення 195897,30 грн. - заборгованості по договору поставки № 4 від 19 березня 2007 р. у вигляді сум : основного боргу в розмірі 112 135,40 грн.; пені в розмірі 13003,46 грн.; збитків від інфляції в розмірі 18708,97 грн.; 3% річних в розмірі 841,77 грн., та штрафу в розмірі 51207, 70 грн.

Під час розгляду справи позивачем надана заява про зменшення розміру позовних вимог посилаючись на те, що відповідачем сплачено сума основного боргу розмірі 112 135,40 грн. та просить стягнути з відповідача пеню, збитки від інфляції, 3% річних та штраф у зазначених вище розмірах.

З приведеного випливає, що предмет спору між сторонами відносно стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 112135,40 грн. - відсутній.

Враховуючи наведене, господарський суд вважає можливим в частині стягнення суми основного боргу зазначеному розмірі провадження по справі припинити з підстав пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, тобто у зв’язку з відсутністю предмета спору.

Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 29.12.1976р. „Про судове рішення”, із змінами та доповненнями, судам необхідно враховувати, що у формі рішення виносяться ті постанови суду першої інстанції, якими справа вирішується по суті. Закон не передбачає включення до резолютивній частини рішення висновків з питань, не пов’язаних з вирішенням справи по суті. Тому в ній неприпустимо вирішувати питання про виділення частини вимог в самостійне провадження або про закриття провадження по них, залишення заяви без розгляду тощо. Висновки з таких питань викладаються у формі ухвал, які виносяться у вигляді самостійного процесуального документа і можуть постановлюватися одночасно з рішенням.

Згідно частини 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат.

Рішенням господарського суду від 28 травня 2008 р. по даній справі з відповідача на користь позивача стягнуто пені в розмірі 13003,46 грн.; збитків від інфляції в розмірі 18708,97 грн.; 3% річних в розмірі 841,77 грн., та штрафу в розмірі 51207, 70 грн., держмита в сумі 837 грн. 61 грн. ( пропорційно задоволеним вимогам) та 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Таким чином, оскільки судом по даному спору рішенням стягнено з відповідача державного мита пропорційно розміру задоволених позовних вимог то ухвалою слід стягнути залишок держмита який складає 1 121 грн. 35 коп.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, державне мито покладається : у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене і, керуючись пунктом 1-1 частини 1 частиною 3 статті 80, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

у х в а л и в :

Провадження про справі в частині стягнення з приватного сільськогосподарського підприємства „Україна” ( 67210, Одеська область, Іванівський район, с. Михайлопіль, вул. Нова, 1; р/р 260001520 в ОДД „Райффайзен банк Аваль”, МФО 328351, код 03769209 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „ТВН „АЛІЮР Агро” ( 65078, м. Одеса, вул. Гайдара, 13, оф. 911; р/р 7001 в ЮГРУ ЗАТ КБ „ПриватБанк” м. Одеси, МФО 328704, код 32223918 ) суми основного боргу в розмірі 112 135 ( сто дванадцять тисяч сто тридцять п’ять ) грн. 40 коп. - припинити у зв’язку з оплатою.

Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства „Україна” (67210, Одеська область, Іванівський район, с. Михайлопіль, вул. Нова, 1; р/р 260001520 в ОДД „Райффайзен банк Аваль”, МФО 328351, код 03769209 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „ТВН „АЛІЮР Агро” ( 65078, м. Одеса, вул. Гайдара, 13, оф. 911; р/р 7001 в ЮГРУ ЗАТ КБ „ПриватБанк” м. Одеси, МФО 328704, код 32223918 ) держмита в сумі 1 121 ( одна тисяча сто двадцять одна) грн. 35 коп.

Суддя Никифорчук М.І.

Чинне