ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.07.08

Справа № 14/169-08.

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Шостка Тепло”

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Шосткінський завод хімічних реактивів»

про стягнення 31348 грн. 98 коп.

Суддя МИРОПОЛЬСЬКИЙ С.О.

Представники сторін:

Від позивача: Деркач В.О.

Від відповідача: Козлова О.В.

В судовому засіданні приймала участь секретар судового засідання Т.М.Міщенко

В судовому засіданні 17.04.2008 року було оголошено перерву до 22.05.2008 року.

В засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача 31348 грн. 98 коп. заборгованості яка виникла внаслідок неналежного виконання умов договорів № 102-ТЕ від 14.10.2005 року та № 281 від 15.04.2005 року, судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач подав письмовий відзив на позов в якому позовні вимоги визнає безпідставними та необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач подав письмове пояснення на відзив відповідача в якому підтримав позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

На протязі 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договори № 102-ТЕ від 14.10.2005 року про постачання теплової енергії в гарячій воді на опалення та № 281 від 15.05.2005 року про спільне використання технологічних мереж основного споживача.

Як зазначає позивач відповідач своїх зобов’язань по вказаним договорам щодо своєчасної та повної оплати не здійснив та його заборгованість складає за період з 30.05.2005 року по 27.07.2006 року 31348 грн. 98 коп.

25.09.2007 року ухвалою Господарського суду Сумської області було порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ «ШЗХР».

Заборгованість яка є предметом спору виникла до порушення провадження у справі про банкротство ВАТ «ШЗХР», згідно ст.1 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» «Конкурсними кредиторами є кредитори з вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство», отже позивач є конкурсним кредитором в розумінні ст.14 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Інформація про порушення провадження у справі про банкротство ВАТ «ШЗХР» була опублікована в офіційному друкованому органі-газеті «Голос України» 30 жовтня 2007 року №197

Частиною 1 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що «Конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство зобов’язані, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов’язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, опублікування в офіційному друкованому органі оголошення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Позивач зобов'язання встановлене ч.1 ст. 14 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не виконав, та не заявив своїх вимог до суду в установлений законом строк.

Частиною 2 ст. 14. Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено: «Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає». Про що, зазначено в Ухвалі Господарського суду Сумської області від 10.12.2007року по справі № 6/253-07, якою затверджено реєстр кредиторів ВАТ «ШЗХР».

Згідно з ч.1 ст. 598 Цивільного кодексу України «зобов'язання припиняються частково або в повному обсязі на підставах встановлених договором або законом». В даному випадку підстави припинення зобов'язання передбачена Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в статті 14.

Погашення вимог Конкурсних кредиторів щодо цивільно-правових зобов'язань, що відбувається внаслідок застосування ч. 2 ст. 14 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», є припиненням цих зобов'язань відповідно до ч.1. ст. 598 ЦК України.

Заявлені позивачем вимоги по стягненню заборгованості по договорам № 102-ТЕ від 14.10.2005р. та № 281 від 15.04.2005р. є погашеними, а зобов'язання по цим Договорам припиненими відповідно до ч.1. ст. 598 ЦК України.

Відповідна права позиція викладена у пунктах 8.12 та 8.13 Рекомендацій Вищого господарського суду України від 04.06.2004 № 04-5/1193 встановив: «Згідно з частиною 2 статті 14 Закону №2343-ХІІ вимоги конкурсних кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Погашення вимог кредиторів щодо цивільно-правових зобов'язань, що відбувається внаслідок застосування частини 2 статті 14 Закону №2343-ХІІ, слід вважати припиненням цих зобов'язань відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України.

В даному випалку позивач не звернувся у місячний строк з дня публікації з заявою про визнання його вимог до боржника у справі про банкрутство, господарський суд відмовляє у задоволенні позову на підставі частини 2 статті 14 Закону №2343-ХІІ»

Крім цього слід, зауважити, що інформаційні листи Вищого господарського суду України від 19.03.2002р. № N 01-8/307 та від 13.02.2002р. № N 01-8/155, на які посилається Позивач не суперечать правовій позиції відповідача та його доводам викладеним у відзиві на позов. В зазначених інформаційних листах визнається лише право кредиторів, вимоги яких не були заявлені згідно зі статтею 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", на звернення з позовом із зазначеними вимогами у порядку, встановленому ГПК, яким і скористався Позивач подавши даний позов. І жодним чином в інформаційних листах не міститься позиції про те, що зазначені вимоги не є погашеними, а позов має задовольнятися. В зазначених інформаційних листах встановлено тільки право на звернення з позовом, а наслідки розгляду такого позову визначені вже в Рекомендаціях Вищого господарського суду України від 04.06.2004 № 04-5/1193, де чітко встановлено, що заборгованість, яка виникла до порушення провадження у справі про банкротство і не заявлена у встановлений строк є погашеною, і Суд відмовляє у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав належних доказів, в підтвердження своїх позовних вимог.

За таких обставин, позовні вимоги визнаються судом неправомірними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 44-49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

ВИРІШИВ:

1.          В позові відмовити.