ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.08                                                                                           Справа№ 3/55А

Суддя Н.Березяк при секретарі І.Торська розглянула матеріали справи

за позовом ЛМКП „Львіводоканал”, м. Львів

до відповідача : ДПІ у м. Львові

Про скасування податкового повідомлення-рішення №/0/14757 від 14.08.2007 року.

За участю представників:

від позивача: Оприск З.Л. -представник

від відповідача: Палій М.В. - представник

Представникам сторін роз’яснено права та обов‘язки , передбачені ст.ст.49,51 КАС України.

Суть спору: Подано позов ЛМКП „Львіводоканал” до ДПІ у м. Львові про скасування податкового повідомлення-рішення №/0/14757 від 14.08.2007 року.

В судовому засіданні 19.03.2008 року позивач подав доповнення позовних вимог, в якому просить додатково скасувати податкові повідомлення-рішення №/0/14757 від 14.08.2007 року, №/1/20357 від 07.11.2007 року, №/2/22133 від 04.12.2007 року, №/3/3102 від 18.02.2008 року з мотивів наведених в позовній заяві, матеріалах справи та поясненнях, наданих в судовому засіданні.

Відповідач проти позову заперечує з підстав і мотивів викладених у відзиві на позов та додаткових запереченнях.

В судовому засіданні 19.03.2008 року оголошувалась перерва до 07.05.2008 року.

14.05.2008 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності , встановив наступне:

Державною податковою інспекцією у м. Львові 14.08.2007 року складено Акт про порушення податкового законодавства №23/15-3 , яким встановлено порушення ЛМКП „Львіводоканал” п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181 від 21.12.2000 року, ст.9 Закону України «Про систему оподаткування»№1251- ХІІ від 25 червня 1991р., а саме - порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання із збору за геологорозвідувальні роботи за перший квартал 2006 року.

На підставі даного Акту перевірки відповідачем 14.08.2007 року прийнято податкове повідомлення-рішення № /0/14757, яким за порушення позивачем на 310 календарного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання із збору за геологорозвідувальні роботи в розмірі 864 564,00грн. до ЛМКП „Львівводоканал” застосовано штрафні санкції в розмірі 50% у сумі 432 2825 грн.12 коп.

Позивач не погоджується з податковим повідомленням-рішенням, що стало підставою його оскарження в судовому порядку.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

При прийнятті постанови, суд виходив з наступного :

ДПІ у м. Львові на підставі Акту перевірки ЛМКП „Львівводоканал” 14.08.2007 року прийнято податкове повідомлення-рішення № /0/14757, в якому встановлено порушення позивачем граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання із збору за геологорозвідувальні роботи, передбаченого п.п.5.3 ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181 від 21.12.2000 року та на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181 від 21.12.2000 року за затримку на 310 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання в розмірі 864 564,00грн. ЛМКП „Львівводоканал” зобов’язано сплатити штраф в розмірі 50% у сумі 432 2825 грн.12 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.05.2005 року до ДПІ у м.Львові подано Розрахунок збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету за перший квартал 2006 року.

Сума, визначена в Розрахунку збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету за перший квартал 2006 року в розмірі 864564,00 грн. не оспорюється.

Відповідно до ст.28 Кодексу України “Про надра” користування надрами є платним, крім випадків, передбачених статтею 29 цього Кодексу. Плата справляється за користування надрами в межах території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони.

Плата за користування надрами справляється у вигляді платежів за користування надрами, відрахувань за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, збору за видачу спеціальних дозволів, акцизного збору.

Не заслуговують на увагу суду посилання відповідача на положення частини шостої статті 30 Кодексу України „Про надра”, якою передбачено, що нормативи плати за користування надрами та порядок їх справляння встановлюється Кабінетом Міністрів, оскільки Законом України „Про державний бюджет України” дія частини шостої цієї норми була зупинена на 2005 - 2008 р. р.

Заслуговує на увагу суду твердження позивача про те, що ставки, механізм справляння збору за геологорозвідувальні роботи встановлено постановою Кабінету Міністрів України №115 від 29.01.99 “Про затвердження Порядку встановлення нормативів збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок Державного бюджету та його справляння” та Інструкцією про порядок справляння зборів за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок Державного бюджету, затвердженою наказом № 105/309 від 23.06.1999 Комітету України з питань геології та використання надр, ДПА України, а тому відповідно відсутні правові підстави вважати збір за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету податковим зобов’язанням в розумінні Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами” № 2181 від 21.12.2000р.

Відповідно до п.12. ст. 14 Закону України " Про систему оподаткування" збір за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, належить до загальнодержавних. Проте, ставки, механізм справляння збору за геологорозвідувальні роботи встановлено підзаконними нормативно-правовими актами, а саме: постановою Кабінету Міністрів України №115 від 29.01.99 “Про затвердження Порядку встановлення нормативів збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок Державного бюджету та його справляння” та Інструкцією про порядок справляння зборів за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок Державного бюджету, затвердженою наказом № 105/309 від 23.06.1999 Комітету України з питань геології та використання надр, ДПА України.

В ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами” №2181 від 21.12.2000р. визначено, що штрафна санкція (штраф) —це плата у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від суми податкового зобов’язання (без урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з платника податків у зв’язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених відповідними законами (1.5); податкове зобов'язання –це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України (п.1.2.).

Виходячи з Конституції України закон України - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили. Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні (стаття 75 Конституції України). Право приймати закони, вносити до них зміни у разі, коли воно не здійснюється безпосередньо народом (статті 5, 38, 69, 72 Конституції України), належить виключно Верховній Раді України (пункт 3 частини першої статті 85 Конституції України) і не може передаватись іншим органам чи посадовим особам.

Враховуючи, що порядок та строки сплати збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок Державного бюджету, не визначені ні Законом України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами” №2181 від 21.12.2000р. ні іншими законами України, відповідно відсутні правові підстави вважати збір за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету податковим зобов’язанням в розумінні Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами” №2181 від 21.12.2000р.

В п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181 від 21.12.2000 року, з посиланням на який винесено оспорювані податкові повідомлення-рішення, зазначається, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Оскільки збір за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету не є податковим зобов’язанням в розумінні Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами” №2181 від 21.12.2000р., відповідно відсутній факт затримки більше 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, що спростовує доводи відповідача про затримку на 310 календарних днів сплати позивачем узгодженої суми податкового зобов’язання в розмірі 864 564,00 грн.

За таких обставин, відповідачем неправомірно застосовано приписи п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами” при прийнятті оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Необґрунтованим є доводи податкової інспекції про те, що згідно п. 17.3 ст. 17 Закон України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ від 21.12.2000 року сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум.

Однією з умов застосування фінансових санкцій відповідно до п. 17.1.7 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" ( 2181-14 ) є порушення платником податків граничних строків проведення платежів, встановлених цим Законом. Оскільки строки сплати збору за геологорозвідувальні роботи встановлюються спеціальним Законом, то у відповідача відсутні правові підстави розповсюджувати дію Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" в частині застосування фінансових санкцій за порушення строків на дані правовідносини.

Згідно із вимогами ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти позову. В порушення зазначеної норми Відповідач не надав суду жодних доказів правомірності прийняття ним оскаржуваних повідомлень-рішень, що є підставою для задоволення позовних вимог ЛМКП „Львівводоканал”.

З урахуванням положень чинного законодавства України, практики його застосування найвищою судовою інстанцією, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Судові витрати, за згодою сторін, покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 71, 160-163, 167 , п.6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Львові №/0/14757 від 14.08.2007 року, №/1/20357 від 07.11.2007 року, №/2/22133 від 04.12.2007 року, №/3/3102 від 18.02.2008 року про визначення податкових зобов”язань - штрафних санкцій в сумі 864 564,00 грн. Львівському міському комунальному підприємству “Львівводоканал”.

3. Судові витрати покласти на позивача.

Постанову може бути оскаржено в порядку, визначеному главою 1 розділу ІV КАС України.

Повний текст Постанови виготовлений та підписаний, в порядку, визначеному ч.3 ст.160 КАС України, 19.05.2008р.

Суддя