ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Євроспорт»

До           Державної науково-виробничої корпорації «Київський інститут автоматики»

Про                                стягнення 46 183,08 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача           не з’явився

Від відповідача Нечаєнко І.С. по довіреності № 0101/213 від 01.04.2008р.

В засіданні приймали участь

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Євроспорт»про стягнення з Державної науково-виробничої корпорації «Київський інститут автоматики»46 183,08 грн., що становлять вартість поліпшень, зроблених позивачем в орендованому у відповідача приміщенні.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.04.2002р. між сторонами був укладений договір № 31/1 оренди нежитлового приміщення загальною площею 55,7 кв.м. в будинку №20 по вул. Нагірній в м. Києві. 22.10.2003р. між сторонами був підписаний додаток до договору, відповідно до якого п. 10.5 був викладений в наступній редакції «У разі припинення дії договору, у тому числі, з ініціативи орендодавця, або закінчення дії договору, орендодавець зобов’язаний відшкодувати всі витрати, які мав орендар за час дії договору на ремонти орендованих приміщень, капітальні ремонти, укладання нових комунікацій, поліпшення орендованих приміщень. Всі такі поліпшення та роботи, які планує провести орендар, він повинен обумовити з орендодавцем, а орендодавець затвердити їх відповідно». Позивач посилається на те, що ним виконані роботи в орендованому приміщенні на загальну суму 46 183,08 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2008р. порушено провадження у справі № 36/211, розгляд справи призначений на 09.04.2008р.

У зв’язку з неявкою представника позивача, на підставі ст. ст. 38, 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 14.05.2008р., суд витребував у позивача оригінал додатку від 27.10.2003р. до договору оренди № 31/1 від 01.04.2002р., погоджений з відповідачем кошторис.

До початку розгляду справи 21.04.2008р. через канцелярію суду надійшло клопотання позивача про витребування від Шевченківського РУ ГУ МВС України оригіналів наступних документів:

-          додатку від 27.10.2003р. до договору № 31/1 від 01.04.2002р.;

-          кошторису на проведення ремонтних робіт (додаток № 2 до договору № 22/04 від 01.07.2004р.).

Клопотання мотивовано тим, що оригінали зазначених документів знаходяться в Шевченківському РУ ГУ МВС України з квітня 2007 року, що підтверджується підписом Заступника начальника ВДСБЕЗ Шевченківського РУ ГУ МВС України Ковалішина Т.А. на супровідному листі Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Євроспорт», яким зазначені документи передавалися Товариством з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Євроспорт».

У зв’язку з неявкою представника відповідача, неотриманням витребуваних від Шевченківського РУ ГУ МВС України документів, ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.05.2008р. розгляд справи відкладено на 04.06.2008р., суд повторно витребував у Шевченківського РУ ГУ МВС України документи, зазначені в клопотанні.

В засіданні суду 04.06.2008р. представник відповідача надав суду письмовий відзив на позов, в якому проти позову заперечує, посилаючись на те, що повноважною особою відповідача додаток до договору оренди № 31/1 не підписувався, також не погоджувалась проектно-кошторисна документація. Крім того, відповідач зазначає, що організація, яка, на думку позивача, проводила ремонті роботи, виключена з ЄДРПОУ 15.04.2003р., тобто до укладення договору з позивачем від 01.06.2004р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2008р., у зв’язку з неявкою представника позивача, неотриманням витребуваних від Шевченківського РУ ГУ МВС України документів, розгляд справи відкладено на 17.06.2008р., суд повторно витребував у Шевченківського РУ ГУ МВС України документи, зазначені в клопотанні.

В судовому засіданні 17.06.2008р. представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 17.06.2008р., не з’явився.

Позивач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.1997р. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника позивача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від позивача не надходило.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва –

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2002 року між Науково-виробничим підприємством «Київський інститут автоматики», правонаступником якого є Державна науково-виробнича корпорація «Київський інститут автоматики»(далі орендодавець, відповідач), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Євроспорт»(далі позивач, орендар) було укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна (нежитлового приміщення), що належить до державної власності № 31/1.

Відповідно до умов договору відповідач зобов’язався передати відповідачу в строкове платне користування на умовах оренди нежиле приміщення загальною площею 55,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нагірна, 20, для розміщення офісу.

Факт укладення зазначеного договору оренди № 33/1 від 01.04.2002р. сторонами не заперечується.

Позивач посилається на укладений 27.10.2003р. між сторонами додаток до договору оренди № 33/1 від 01.04.2002р. як на підставу позовних вимог щодо стягнення з відповідача 46 183,08 грн. вартості ремонтних робіт орендованого приміщення, капітального ремонту, укладення нових комунікацій, зроблених поліпшень орендованого майна, а також на кошторис відповідно до договору № 22/04-Р від 01.06.2004р., укладеного між позивачем та ПП «Будсервіс-ЛГП».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Нормами статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч. 2 статті 642 Цивільного кодексу України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Такі докази в матеріалах справи відсутні.

Позивачем не надано суду оригіналу укладеного 27.10.2003р. між сторонами додатку до договору оренди № 33/1 від 01.04.2002р., кошторису відповідно до договору № 22/04-Р від 01.06.2004р., укладеного між позивачем та ПП «Будсервіс-ЛГП».

Посилання позивача на те, що оригінали зазначених документів знаходяться в Шевченківському РУ ГУ МВС України з квітня 2007 року, що підтверджується підписом Заступника начальника ВДСБЕЗ Шевченківського РУ ГУ МВС України Ковалішина Т.А. на супровідному листі Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Євроспорт», яким зазначені документи передавалися Товариством з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Євроспорт», судом до уваги не приймаються, оскільки судом, незважаючи на триразове витребування від Шевченківського РУ ГУ МВС України зазначених документів, і прохання в разі відсутності зазначених доказів письмово повідомити суд про причини їх відсутності, оригінали зазначених документів отримані не були, про причини їх відсутності не повідомлено.

Позивач не надав суду належних доказів того, що зазначені документи, на які він посилається як на підставу своїх вимог, знаходяться в Шевченківському РУ ГУ МВС України з квітня 2007 року.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Це стосується позивача, який належними засобами доказування повинен був довести, що ним виконані ремонтні роботи орендованого приміщення, капітальний ремонт, укладено нові комунікацій, зроблено поліпшення орендованого майна на загальну суму 46 183,08 грн. Позивачем належних та допустимих доказів того, що ним виконано роботи та зроблено поліпшення на загальну суму 46 183,08 грн. ні до позовної заяви, ні в судовому засіданні суду не надано.

З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги положення статті 1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, а отже такими, що задоволенню не підлягають.

Cудові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя