ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.05.08

Справа № 11/145-08.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Вікторія”, с. Юнаківка, Сумський район, Сумська область

до відповідача: Приватного підприємства „Агрофірма ”Юнаківка”, с. Басівка, Сумський район, Сумська область

про визнання правочину недійсним

СУДДЯ Миропольський С.О.

Від представників:

позивача: Зайченко О.П.

відповідача: не з’явився

В судовому засіданні приймала участь секретар судового засідання Т.М.Міщенко.

Суть спору: Позивач просить суд визнати недійсним правочин, вчинений між ТОВ „Вікторія” та Приватним підприємством „Агрофірма ”Юнаківка” щодо передачі Приватному підприємству „Агрофірма „Юнаківка” майна в рахунок погашення кредиторської заборгованості, оформлений накладними №378, 379, 380, 381, 382 від 28 квітня 2006 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що на момент вчинення оспорюваного правочину все майно ТОВ „Вікторія” перебувало у податковій заставі. Дозволів на відчуження майна обтяжувачем – Сумською МДПІ не надавалося. Вказані обставини, на думку позивача свідчать про недійсність оспорюваного правочину.

Відповідач в судове засідання подав клопотання про відкладення розгляду справи в якому просить суд розгляд справи відкласти у зв’язку хворобою представника по справі.

Позивач в судове засідання подав клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів, яке прийнято судом та залучено до матеріалів справи.

Відповідач у судове засідання не з’явився, відзиву на позовну заяву не подав, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Тому, відповідно до статті 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін господарський суд встановив:

Постановою господарського суду Сумської області по справі №8/428-07 від 15.11.2007 року, визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю „Вікторія”, ліквідатором призначено Зайченка Олександра Павловича.

В ході здійснення ліквідатором заходів, передбачених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, спрямованих на виявлення майнових активів підприємств-банкрутів та формування ліквідаційної маси для наступного задоволення вимог кредиторів було виявлено, що на зборах засновників ТОВ „Вікторія” було прийняте рішення про затвердження переліку майна для погашення кредиторської заборгованості ТОВ „Вікторія”.

На підставі вказаного рішення зборів засновників ТОВ „Вікторія” було здійснено передачу рухомого та нерухомого майна на суму 163285, 97 грн. від ТОВ „Вікторія” до Приватного підприємства „Агрофірма ”Юнаківка” (що підтверджується накладними №№378, 379, 380, 381, 382 від 28 квітня 2006 року) на погашення кредиторської заборгованості.

Відповідно до вказаних накладних ТОВ „Вікторія” передало ПП „АФ ”Юнаківка” у власність в рахунок погашення кредиторської заборгованості наступне майно: зерносховище №2, інв. №106, 1971 р.; критий тік №1, інв. №107, 1971 р.; вагова, інв. №90, 1972 р.; протравник ПСП-10, інв. №12, 1992 р.; зернонавантажувач ЗМ-10, інв. №9, 1989 р.; дробилка ДКУ-2, інв. №40, 1989 р.; зерноочисник ЗАВ-20, інв. №118, 1972 р.; зернонавантажувач КШП-6, інв. №6, 1987 р.; зернонавантажувач КШП-6, інв. №11, 1991 р.; критий тік №2, інв. №107, 1972 р.; вагова, інв. №92, 1990 р.; обладнання току, інв. №135, 136, 154, 160, 165, 51, 1, 35, 6; будівля автогаража з банею, інв. №21, 1968 р.; автогараж легк. авт., інв. №3, 1995 р.; заправка, інв. №150, 1985 р.; а/м ММЗ-554, держ. н. 85-39, 1985 р.; а/м ММЗ-554, держ. н. 85-38, 1987 р.; а/м Камаз, держ. н. 77-88, 1990 р.; а/кран ЗИЛ-130, держ. н. 24-20, 1987 р.; станки, інв. №48, 49, 50, 60; ємності для ПММ, інв. №44, 13, 10, 12, 20; кузня, інв. №13, 1968 р.; спец. молоковоз, держ. н. 43-51; стройбригада з обладнанням, інв. №26, 29, 190, 27, 35, 121, 5, 122, 123, 124, 125, 126, 129, 127, 113, 130, 117, 99, 31, 9; навантажувач ПКУ-0,8, інв. №12, 1994 р.; котки компл. 3КВТ, інв. №14, 28; культиватор КПЄ 3,8, інв. №7, 1982 р.; борона БД-3, інв. №27, 1985 р.; підбирач ПФ-0,5, інв. №116, 1993 р.; трактор МТЗ-82, інв. №42, 1999 р.; трактор МТЗ-80, інв. 45, 1999 р.; трактор МТЗ-82; причеп 2ПТС-4, інв. №32, 3, 4; комбайн СК-5 „Мастер”, інв. №10, 1989 р.; жатка МВП-6, інв. №3, 1990 р.; плуг ПН-3-35, інв. №67, 68, 1999 р.; культиватор КПС-4, інв. №13,1; сівалка СЗТ-3,6, інв. №41,39, 1993 р.; сівалка „кінза”, інв. №53, 2000 р.; волокуша ВТУ, інв. №33, 1990 р.; борони компл. 3БЗТ , інв. №24-57, 1989 р.; борона БДТ-7, інв. №1, 1991 р.; сцепка СП-11, інв. №4, 7.

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із частиною 4 вказаної статті дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

В результаті здійсненої дії щодо передачі майна від ТОВ „Вікторія” до ПП „АФ ”Юнаківка” право власності позивача на це майно припинилося та перейшло до відповідача. Тобто, дії позивача та відповідача щодо приймання-передачі майна були спрямовані на набуття та припинення цивільних прав та обов’язків відповідно.

Таким чином, між позивачем та відповідачем було вчинено двосторонній правочин щодо передачі майна від ТОВ „Вікторія” до ПП АФ „Юнаківка”.

Відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Проте, вчинений між позивачем та відповідачем двосторонній правочин не відповідає вимогам діючого законодавства, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, починаючи з 06 квітня 2005 року всі активи ТОВ „Вікторія” (як платника податків) перебували в податковій заставі, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №3016789 від 06 квітня 2005 року.

Відповідно до пункту 1.17 статті 1 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкова застава - спосіб забезпечення податкового зобов'язання платника податків, не погашеного у строк. Податкова застава виникає в силу закону. У силу податкової застави орган стягнення має право в разі невиконання забезпеченого податковою заставою податкового зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами у порядку, встановленому законом. При цьому, згідно із пунктом 1.7 статті 1 вказаного закону активи платника податків - кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Відповідно до пункту 8.6.1 статті 8 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” платник податків, активи якого перебувають у податковій заставі, здійснює вільне розпорядження ними, за винятком операцій, що підлягають письмовому узгодженню з податковим органом. Такому узгодженню, зокрема підлягають операції з купівлі чи продажу, інших видів відчуження або оренди (лізингу) нерухомого та рухомого майна, майнових чи немайнових прав, за винятком майна, майнових та немайнових прав, що використовується у підприємницькій діяльності платника податків (інших видах діяльності, які за умовами оподаткування прирівнюються до підприємницької), а саме готової продукції, товарів і товарних запасів, робіт та послуг за кошти за цінами, що не є меншими за звичайні.

Як вбачається із матеріалів справи в результаті вчиненого між позивачем та відповідачем правочину відбулося відчуження на користь останнього майна, що перебувало у власності ТОВ „Вікторія”. Як вбачається з листа Сумської МДПІ від 12 травня 2008 року, Сумська МДПІ не надавала ТОВ „Вікторія” дозволу на самостійну реалізацію майнових активів, що перебували у податковій заставі. Таким чином, вказаний правочин суперечить положенням статті 8 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За таких обставин, позовні вимоги позивача щодо визнання правочину, вчинененого між ТОВ „Вікторія” та Приватним підприємством „Агрофірма ”Юнаківка” щодо передачі Приватному підприємству „Агрофірма „Юнаківка” майна в рахунок погашення кредиторської заборгованості, оформлений накладними №378, 379, 380, 381, 382 від 28 квітня 2006 року є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки у відповідача було достатньо часу для підготовки відзиву на позовну, крім того відповідач мав можливість направити в судове засідання іншого представника для пояснень щодо предмету спору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 202, 203, 215 Цивільного кодексу України, ст. 8 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати недійсним правочин, вчинений між ТОВ „Вікторія” та Приватним підприємством „Агрофірма ”Юнаківка” щодо передачі Приватному підприємству „Агрофірма „Юнаківка” майна в рахунок погашення кредиторської заборгованості, оформлений накладними № 378, 379, 380, 381, 382 від 28 квітня 2006 року. .

3.          Стягнути з приватного підприємства «агрофірма «Юнаківка» (42312, Сумська область, Сумський район, с. Басівка, код 31917230) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія» (40024, м. Суми, вул. СКД 20, оф. 39, код 32647082) 85 грн. 00 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.