ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2008 р.
Справа № 53/32-08

вх.
№ 1532/1-53

Суддя
господарського суду Прохоров С.А.

при секретарі
судового засідання Рудяк Т.О.

за участю
представників сторін:

позивача -
Сичов В.А. голова комітету  відповідача -
не з'явився

розглянувши
справу за позовом Комітет по справам сім'ї та молоді, фізкультури та спорту
Жовтневої Райради, м. Х-в

до  ФОП ОСОБА_1, м. Х-в

про
стягнення 2641,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розглядається
вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по
договору оренди нежитлового приміщення № 2298 від 11.07.2005 року в сумі
2641,85 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач
неналежним чином виконує свої зобов'язання по договору в частині оплати за
надані послуги з теплопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Представник
позивача в судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги в повному
обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в
призначене судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був
повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з
чим справа розглядається згідно ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами у
справі.

Суд, вислухавши
пояснення представника позивача, дослідивши надані до матеріалів справи
документи в їх сукупності, встановив наступне.

14.11.2003 року
між позивачем та Управлінням комунального майна та приватизації Харківської
міської ради було укладено договір № 1190 про передачу позивачу майна в
оперативне управління, а саме: нежитлове приміщення загальшою площею 117,5 м.
кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та майно у кількості 36 одиниць, яке
знаходиться в зазначеному приміщенні.

11.07.2005 року
між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нежитлового
приміщення (будівлі) № 2298, відповідно до якого позивач передав а відповідач
прийняв нежитлове приміщення загальшою площею 117,5 м. кв., що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 відповідно до акту приймання передачі.

Відповідно до
п. 3 вказаного договору сторонами було встановлено розмір орендної плати, яка
відповідно становила 166,67 грн. на місяць.

Також
відповідно до п. 4.10 вказаного договору орендар повинен укласти договори на
отримання комунальних послуг, в тому числі і договір на теплопостачання.

Позивач у своїй
позовній заяві позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач не сплачує
позивачу кошти за отримані послуги з теплопостачання відповідно до укладеного
договору оренди № 2298 від 11.07.2005 року, в наслідок чого станом на
25.02.2008 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість з
теплопостачання в сумі 2641,85 грн.

Як вбачається з
умов довору оренди нежитлового приміщення № 2298 від 11.07.2005 року, а саме п.
4.10 відповідач зобов'язаний був укласти з відповідними службами договори на
отримання комунальних послуг, в тому числі і договір на отримання послуг з
теплопостачання. Відповідний договір на теплопостачання повинен укладатися між
сторонами, одна з яких надає відповідні послуги з теплопостачання (в данному
випадку КП "ХТМ"), а інша (відповідач) користується наданими
послугами та сплачує їх вартість.

Як встановлено
судом при розгляді даної справи позивач відповідно до договору оренди
нежитлового приміщення № 2298 від 11.07.2005 року послуги з теплопостачання
безпосередньо відповідачу не надавав, а тому він і не має права на
відшкодування саме йому вартості наданих послуг з теплопостачання.

Таким чином
позивач не довів суду наявність порушених або оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів саме позивача з боку відповідача в контексті ст.1 ГПК
України.

Враховуючи
викладене, суд вважає позовні вимоги позивача не обгрунтованими, не
підтвердженими наданими до матеріалів справи документами та такими, що  не підлягають задоволенню.

Відповідно до
статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у разі
задоволення позову, витрати по сплаті державного мита та витрати на
інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторони,
пропорційно розміру задоволених вимог. Тобто суд вважає за необхідне витрати по
сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне забезпечення
судового процесу покласти на позивача.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст.22, 33, 43, 44 - 49, 75, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову відмовити.

Суддя
Прохоров С.А.