ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 квітня 2008 р.

№ 2-576/07

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Перепічая В.С.(головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши у  відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу ЗАТ ”Науково-виробнича і комерційна
фірма ”Мета” та ОСОБА_1 на постанову Луганського апеляційного господарського суду
від 22 червня 2007 року у справі 2-576/07 за позовами ТОВ ”Стимул”, ЗАТ
”Науково-виробнича і комерційна фірма ”Мета” та ОСОБА_1 до ВАТ ”Механізатор” та
ОСОБА_2 про визнання пункту 2 наказу ВАТ ”Механізатор” від 2 листопада 2000
року № 87 незаконним і нечинним з моменту видання наказу та визнання повністю
наказу від 31 січня 2002 року № 4 незаконним і не чинним з 29 листопада 2002
року; визнання незаконним покладення повноважень голови правління ВАТ
„Механізатор” на ОСОБА_2, починаючи з 29 листопада 2002 року; визнання того, що
ОСОБА_2 незаконно виконує обов'язки голови правління ВАТ „Механізатор” з 7
грудня 2005 року; заборону ОСОБА_2 виконувати обов'язки голови правління ВАТ
„Механізатор” до обрання його на вказану посаду відповідно до вимог чинного
законодавства і Статуту; визнання того, що загальними зборами акціонерів, що
відбулися 29 листопада 2002р., головою правління ВАТ „Механізатор” обрано
ОСОБА_1; допущення ОСОБА_1 до виконання обов'язків голови правління ВАТ
„Механізатор” і усунення будь-яких перешкод у виконанні ОСОБА_1 обов'язків
голови правління ВАТ „Механізатор”; допущення негайного виконання рішення в
частині допущення ОСОБА_1 до виконання обов'язків голови правління ВАТ
„Механізатор”,

Встановив:

У листопаді  2006 року
ТОВ ”Стимул”, ЗАТ ”Науково-виробнича і комерційна фірма ”Мета” та
ОСОБА_1 звернулись  до   Сєвєродонецького  міського
суду  Луганської  області
з  позовом  до  ВАТ
”Механізатор” та ОСОБА_2,  з  урахуванням
уточнених  позовних  вимог, про
визнання пункту 2 наказу ВАТ ”Механізатор” від 2 листопада 2000 року №
87 незаконним і нечинним з моменту видання наказу та визнання повністю наказу
від 31 січня 2002 року № 4 незаконним і не чинним з 29 листопада 2002 року;
визнання незаконним покладення повноважень голови правління  ВАТ „Механізатор”  на
ОСОБА_2,  починаючи  з  29
листопада

Доповідач:  Гончарук П.А.

2002 року; визнання того, що
ОСОБА_2 незаконно виконує обов'язки голови правління ВАТ „Механізатор” з 7
грудня 2005 року; заборону ОСОБА_2 виконувати обов'язки голови правління ВАТ
„Механізатор” до обрання його на вказану посаду відповідно до вимог чинного
законодавства і Статуту; визнання того, що загальними зборами акціонерів, що
відбулися 29 листопада 2002р., головою правління ВАТ „Механізатор” обрано
ОСОБА_1; допущення ОСОБА_1 до виконання обов'язків голови правління ВАТ
„Механізатор” і усунення будь-яких перешкод у виконанні ОСОБА_1 обов'язків
голови правління ВАТ „Механізатор”; допущення негайного виконання рішення в
частині допущення ОСОБА_1 до виконання обов'язків голови правління ВАТ
„Механізатор”, визнати  поважною  причину
строку  позовної  давності
для  пред'явлення   позову
та  поновити  строк
позовної давності .

Рішенням Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 12 квітня 2007 року у справі № 2-576/07
позовні  вимоги задоволено частково:
визнано причину пропуску ТОВ „Стимул” та ЗАТ „НВіКФ „Мета” позовної давності
для пред'явлення позову поважною й поновлено позовну давність; визнано пункт 2
наказу ВАТ „Механізатор” від 2 листопада 2000 року № 87 незаконним і нечинним з
моменту видання наказу та визнанно повністю наказ
від 31 січня 2002 року № 4 незаконним і нечинним з 29 листопада 2002
року ; визнано, що на ОСОБА_2 незаконно покладені повноваження голови правління
ВАТ „Механізатор”, починаючи з 29 листопада 2002 року; визнано, що ОСОБА_2
незаконно виконує обов'язки голови правління ВАТ „Механізатор” з 7 грудня 2005
року; заборонено ОСОБА_2 виконувати обов'язки голови правління ВАТ
„Механізатор” до обрання його на вказану посаду або призначення виконуючим
обов'язки   відповідно до вимог чинного
законодавства та Статуту ВАТ „Механізатор”;
визнано, що загальними зборами акціонерів, що відбулися 29 листопада
2002 року, головою правління ВАТ „Механізатор” обрано ОСОБА_1; допущено ОСОБА_1
до виконання обов”язків голови правління ВАТ „Механізатор” і усунено будь-які
перешкоди у виконанні ОСОБА_1 обов'язків голови правління ВАТ „Механізатор”. В
задоволенні вимоги щодо допущення до негайного виконання рішення в частині
допущення ОСОБА_1 до виконання обов'язків голови правління ВАТ „Механізатор”
відмовлено.

Постановою  Луганського
апеляційного  господарського  суду
від 22 червня   2007 року
рішення  Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 12 квітня 2007 у справі
№ 2-576/07 в частині задоволення позову скасовано, та прийнято нове  рішення про відмову в цій частині позову. В
решті рішення залишено без змін.
Скасовано заходи  забезпечення
позову про накладення арешту на основні фонди, що належать ВАТ „Механізатор” та
знаходяться в нього або в інших осіб, у тому числі на нерухоме майно,
транспортні засоби, машини та механізми, із складанням акту опису арештованого
майна державною виконавчою службою та заборону ВАТ „Механізатор” передавати в
заставу, здавати в оренду, списувати або в будь-який інший спосіб та будь-яким
іншим чином розпоряджатися основними фондами, у тому числі нерухомим майном,
транспортними засобами, машинами та механізмами, що належать ВАТ „Механізатор”
і знаходяться в нього або в інших осіб.

Стягнуто  судові
витрати з  позивачів. Стягнути з
ЗАТ „Науково-виробнича і комерційна фірма „Мета”, на користь ВАТ „Механізатор”,
28 ,33 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  28,33 грн.

У касаційній  скарзі
ЗАТ ”Науково-виробнича і комерційна фірма ”Мета” та ОСОБА_1,
посилаючись  на   порушення
судом другої  інстанції    норм
матеріального і  процесуального
права,  просить скасувати  постанову
суду  апеляційної  інстанції, а рішення  суду
першої інстанції  залишити   без
змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, суд
вважає, що касаційна скарга  не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як
вбачається  з матеріалів  справи та
встановлено  судами
попередніх  інстанцій, ВАТ „Механізатор”
як  юридична особа зареєстроване
рішенням  виконавчого комітету
Сєвєродонецької міської ради 18 січня 1994р..

ТОВ „Стимул” і ЗАТ „НВіКФ „МЕТА” є
акціонерами „ВАТ „Механізатор”.

Рішенням загальних зборів
акціонерів ВАТ „Механізатор” від 24 вересня 1999р. головою правління ВАТ
„Механізатор” обраний ОСОБА_3.

Згідно  контракту від 27липня 1999р. ОСОБА_3 наймався
на посаду голови правління ВАТ „Механізатор” на строк з 27 вересня 1999р. до 26
вересня 2002р.

Пунктом 7.4 даного контракту
передбачено, що зі спливом строку дії цього контракту (а також у випадку,
передбаченому пунктом 6.3 цього контракту) керівник продовжує виконувати
обов'язки голови правління ВАТ „Механізатор” до моменту обрання нового голови
правління товариства або до його переобрання на новий строк загальними зборами
акціонерів ВАТ „Механізатор”.

Наказом від 2 листопада 2000р. № 87
голова правління ВАТ „Механізатор” ОСОБА_3. призначив заступником голови
правління ВАТ „Механізатор” ОСОБА_2

Протоколом засідання Ради
акціонерів ВАТ „Механізатор” від 12 листопада 2001р. № 6 введено до складу
правління ОСОБА_2 - заступника голови правління.

Наказом голови правління ВАТ
„Механізатор” ОСОБА_3 від 31 січня 2002р. № 4
повноваження голови правління ВАТ „Механізатор” передані повністю
заступнику голови правління і члену правління ВАТ „Механізатор” ОСОБА_2 та
встановлено, що ОСОБА_2 виконує обов”язки і реалізує права тільки за
неможливістю ОСОБА_3 реалізовувати повноваження голови правління.

Загальними зборами акціонерів ВАТ
„Механізатор”, що відбулися 29 листопада 2002, більшістю голосів головою
правління ВАТ „Механізатор” обрано ОСОБА_3

Згідно з наказом від 1 серпня
2005р. № 53-к виконуючим обов'язки голови правління ОСОБА_3 з 1 серпня по 4
вересня покладені на заступника голови правління  ОСОБА_2

Суд першої  інстанції
встановивши, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської
області від 25 листопада 2004р. визнано недійсними рішення  загальних зборів   акціонерів ВАТ „Механізатор”  від  29
листопада  2002 року  в
частині  обрання   ОСОБА_3 головою  правління,
визнано його діяльності на цій посаді, починаючи з 29 листопада  2002р. незаконною та  заборонено йому виконувати обов'язки голови
правління до обрання його головою правління загальними зборами акціонерів,  враховуючи, що ОСОБА_3. загальними зборами
акціонерів не обирався головою правління, то
ним  не  могли
бути  передані повноваження голови
правління ОСОБА_2 відповідно  до  наказу № 87 від 2 листопада 2000р. Крім того,
враховуючи, що    ОСОБА_2  на  час
призначення  головою  правління
ще не був членом правління,
що  відповідно  до п.10.5.13 статуту є обов'язковою  умовою
для  обрання  голови
правління, суд першої інстанції
дійшов  висновку  про часткове
задоволення  позову  та
визнав  незаконним  та  не
чинними  наказ від 2 листопада 2000 року
№ 87 та  від 31 січня 2002 року № 4
про  обрання  головою
правління  ОСОБА_2

Посилаючись на ст. 10, 41, 44
Закону України „Про господарські товариства”, пункт 10.3.2 статуту ВАТ
„Механізатор” суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 отримав
більшість  голосів при голосуванні
на  загальних зборах і тому є  головою правління ВАТ „Механізатор”, у  зв'язку
з чим  позов  цій
частині  підлягає  задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову
щодо допущення негайного виконання рішення в частині допущення ОСОБА_1 до
виконання обов'язків голови правління ВАТ „Механізатор”, суд посилався на те,
що вказана вимога не є вимогою, що стосується трудових відносин про поновлення
працівника на посаді і відносно неї не може бути допущено негайне виконання
рішення у відповідності з пунктом 4 частини 1 статті 367 ЦПК України.

Вирішуючи  питання
про поновлення позовної давності по заявлених вимогах, суд першої
інстанції дійшов висновку про доведеність наявності поважних причин пропуску
строку позовної давності.

Суд
апеляційної інстанції, встановив, що голова правління ОСОБА_3.,
приймаючи  накази від 2 листопада 2000
року № 87 та  від 31 січня 2002 року № 4,
діяв у межах своїх повноважень на підставі рішення загальних зборів від 24
вересня 1999 р.  та контракту з головою
правління від 27вересня 1999р.  Зі
спливом строку дії контракту згідно з пунктом 7.4  даного контракту, а також у випадку,
передбаченому пунктом 6.3 цього контракту, керівник продовжує виконувати
обов'язки голови правління ВАТ „Механізатор” до моменту обрання нового голови
правління товариства або його переобрання на новий строк загальними зборами
акціонерів ВАТ „Механізатор”. ОСОБА_2 на момент прийняття наказу від 31січня
2002р. виконував обов'язки заступника голови правління, був членом правління, а
тому існували всі підстави покладення на нього повноважень голови правління
відповідно до пункту 10.5.13 Статуту ВАТ „Механізатор”. Враховуючи, що  рішення Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 25 листопада
2004р.  не стосується прав та
обов'язків заступника голови правління ОСОБА_2,
та  зважаючи, що  визнаючи
судовим  рішенням  особу
керівником  підприємства, суд
першої інстанції  порушив принцип самостійності
здійснення підприємницької діяльності, встановлений ст. 42, ч. 1 ст. 43
Господарського кодексу України, суд
апеляційної  інстанції  дійшов висновку, що рішення  суду
першої інстанції  в частині  задоволення
позову  підлягає  скасуванню.

Щодо поновлення  судом
першої інстанції строку  позовної
давності, то суд апеляційної  інстанції  зважаючи
на  вимоги ст. ст. 256, 257, 261,
267 ЦК України, дійшов  висновку, що    позивачами не доведено наявність   поважності
причини пропуску  строку  позовної
давності, у зв'язку з чим строк позовної давності на  вимоги
щодо  визнання незаконним  та  не
чинними  наказу від 2 листопада 2000 року
№ 87   не
може  бути  поновлено, що
є  підставою  для
відмови  у  позові.

В іншій  частині
позову  суд апеляційної  інстанції
залишив  рішення  суду
першої інстанції без  змін,
оскільки  воно  є
законним  та  обґрунтованим.

Дані висновки апеляційного суду є
законними, відповідають нормам матеріального і процесуального права, фактичним
обставинам та наявним матеріалам справи, а доводи касаційної скарги їх не
спростовують, а  тому підстав для зміни
або скасування постанови  суду
апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст.  1115, 1117, 1119,
11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський
суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ЗАТ
”Науково-виробнича і комерційна фірма ”Мета” та ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Луганського апеляційного господарського суду від 22
червня 2007 року у справі 2-576/07-без змін.

Головуючий
Перепічай В.С.

Судді
Вовк І.В.

Гончарук П.А.