ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 20/210

11.06.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІТ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕВ»

про стягнення 43 589,92грн.

Суддя Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

Від позивача Токаренко І.Г.- предст. (дов. від 21.05.2008р.)

Від відповідача не з’явився

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 43 589,92рн.-заборгованості (31009,38грн.-основного боргу, 10715,42грн.-збитків від інфляції, 1865,12грн.-пені), яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору №501/1/18 від 06.01.2006р.

Про день та час розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином за адресою, яка зазначена у довідці про включення до ЄДРПОУ відповідача: м. Київ, вул. Боженко, 86, літ. «Н», проте, представник відповідача у судове засідання не з’явився, відповідач відзиву на позов не надав.

21.05.2008р. розгляд справи відкладався.

У судовому засіданні 11.06.2008р. представник позивача надав суду заяву про уточнення та зменшення позовних вимог в частині нарахованої пені, а саме, просить суд стягнути з відповідача 1778,46грн. пені.

Заява позивача прийнята судом до розгляду.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріал справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

В С Т А Н О В И В:

06.01.2006р. між сторонами укладено договір №501/1/18, відповідно до умов якого постачальник (позивач) зобов’язався поставити і передати у власність покупцю (відповідач), а покупець зобов’язався прийняти та своєчасно оплатити товар на умовах, визначних даним договором.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар за наступними накладними: №730857/1 від 04.05.2006р. на суму 29 235,11грн.; №846017/1 від 03.11.2006р. на суму 13 865,38грн.; №871039/1 від 05.12.2006р. на суму 6 164,88грн. Всього поставлено товару на суму 49265,37грн.

Відповідно до п. 3.1 договору оплата за поставлений товар здійснюється покупцем протягом 30 календарних днів від дати поставки товару, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника.

Проте, відповідач здійснив лише часткову оплату товару у розмірі 18255,99грн.

Станом на час пред’явлення позову до суду сума боргу відповідача перед позивачем складає 31 009,38грн.

У зв’язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача 31 009,38грн. основного боргу.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, вимога про стягнення з відповідача 31 009,38грн. основного боргу визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 1778,46грн.-пені.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.( п. 1 ст. 612 ЦК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. (ст. 230 ГК України).

Відповідно до п. 6 ст. 231 штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.7 Договору нарахування пені за прострочення сторонами виконання своїх зобов’язань за даним договором припиняється через 12 місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Ознайомившись з розрахунком пені позивача, нарахування якої передбачено пп. 7.1, 7.6 та 7.7 Договору, суд задовольняє вимогу про стягнення з відповідача пеню за розрахунком позивача у розмірі 1778,46грн.

Згідно п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, стягнення збитків від інфляції у сумі 10 715,42грн. за розрахунком позивача суд вважає обґрунтованим.

З урахуванням наведеного, та враховуючи те, що відповідач не надав заперечення проти заявлених позовних вимог, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕВ»(м. Київ, вул. Боженко, 86 літ. «Н», ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІТ»(03151, м. Київ, вул. Очаківська, 5/6, ) 31 009,38рн.-основного боргу, 1778,46грн.-пені, 10 715,42грн. –збитків від інфляції, 435,03грн.-державного мита, 118,00грн. - витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя В.В. Палій