ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2008 р.                                                                        Справа № 13/3327а

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., секретаря судового засідання Бордунос Л.І. в приміщенні господарського суду Черкаської області у відкритому судовому засідання розглянув адміністративну справу за позовом Черкаського міжрайонного природоохоронного прокурора

до Коробівської сільської ради, Золотоніський р-н, с. Коробівка

третя особа: Відкрите акціонерне товариство “Будівельник”, м. Золотоноша, вул. Шевченка,68

про визнання незаконним рішення

за участю представників сторін:

прокурора: Синецька О.Ю. –помічник прокурора;

відповідача: Сало С.І. –сільський голова, Александров В.М. –за довіреністю;

третьої особи: Крупка Н.О. –за довіреністю від 30.07.2008р.

Прокурор звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить визнати незаконним рішення Коробівської сільської ради №15-3/V «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі в оренду земельних ділянок»від 27 квітня 2007 року в частині надання земельної ділянки в оренду ВАТ «Будівельник»терміном на 49 років з правом викупу.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на наступне:

Черкаською міжрайонною природоохоронною прокуратурою в порядку нагляду за дотриманням та застосуванням законів проведено перевірку дотримання вимог чинного земельного законодавства при наданні земельних ділянок у користування фізичним та юридичним особам в адміністративних межах Коробівської сільської ради Золотоніського району.

Проведеною перевіркою встановлено, що рішенням Коробівської сільської ради №15-3/V “Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі в оренду земельних ділянок” від 27.04.2007р. затверджено технічну документацію із землеустрою та надано в довгострокову оренду терміном на 49 років з правом викупу в с. Коробівка земельну ділянку площею 0,3987га ВАТ “Будівельник” під існуючою базою відпочинку.

Прокурор вважає, що згадане рішення винесено з порушенням вимог чинного законодавства України. Згідно зі ст. 60 Земельного Кодексу України, ст. 88 Водного Кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об’єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги, які встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води шириною 100 метрів для великих річок, водосховищ на них та озер.

Відповідно до вимог ст. 59 Земельного Кодексу України, ст. 85 Водного Кодексу України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Всупереч вимогам закону земельна ділянка, що розташована в межах прибережної захисної смуги, надана ВАТ “Будівельник” з правом подальшого викупу, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 59 Земельного Кодексу України, ч. 3 ст. 85 Водного Кодексу України.

18.04.2008 року Черкаським міжрайонним природоохоронним прокурором винесено протест на рішення Коробівської сільської ради № 15-3/V “Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі в оренду земельних ділянок” від 27.04.2007р. щодо приведення його у відповідність до вимог чинного законодавства України, проте протест прокурора в передбачений чинним законодавством України строк не розглянуто.

Прокурор позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, просить в позові відмовити, оскільки вважає, що в ньому і в протесті прокурора від 18.04.2008р. неправильно застосовано норми матеріального права і не застосовано норми права, які підлягали до застосування, а саме:

Норми законів ч. 4 ст. 59 ЗК України та ч. 3 ст. 85 ВК України не містять заборону права на викуп орендарем орендованих земельних ділянок, в яких знаходяться землі прибережних захисних (тобто, землі водного фонду згідно з п.б. ч. 1 ст. 58 ЗК України), а відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗК України: “Землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності”.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ “Про оренду землі”: “Орендар, який відповідно до закону може мати у власності орендовану земельну ділянку, має переважне право на придбання її у власність у разі продажу цієї земельної ділянки, за умови, що він сплачує ціну, за якою вона продається (тобто, - має право викупу земельної ділянки), а у разі продажу на конкурсі (аукціоні) –якщо його пропозиція є рівною з пропозицією, яка є найбільшою із запропонованих учасниками конкурсу.

Право продажу земельних ділянок державної та комунальної власності органами місцевого самоврядування встановлено ст. 127 та п. 12 Перехідних положень ЗК України, а порядок продажу цих ділянок встановлено ст. 128 ЗК України.

На розгляді Верховної Ради України знаходяться проекти законів “Про ринок землі” та “Про державний земельний кадастр”, а Указом Президента України від 25.04.2008 року № 406/2008 зупинено дію Постанови Кабінету Міністрів України від 17.04.2008 року № 394 “Про затвердження порядку проведення у 2008 році земельних аукціонів” –Коробівська сільська рада утримується від прийняття рішень щодо виставлення на аукціонний продаж земельних ділянок земель державної власності, що знаходяться в межах населених пунктів Коробівка та Кедина Гора, оскільки нема державної програми щодо продажу земель державної власності, яка б ґрунтувалась на витратній та доходній частинах річного державного бюджету.

Третя особа проти позовних вимог заперечує та вважає, що прокурор невірно застосовує норми матеріального права. Представник Товариства стверджує, що посилання прокурора на ст. 60 ЗК України та ст. 88 ЗК України, якими встановлено 100 метрову прибережну захисну смугу біля водосховищ, неправомірне в зв’язку з тим, що є рішення сільської ради, яким встановлено 20-ти метрову прибережну захисну смугу.

Третя особа в своїх запереченнях посилається на норми ст.59 ЗК України, ст. 85 ВК України, які не містять жодної заборони щодо продажу земель водного фонду або про заборону надання земель водного фонду і оренду з правом подальшого викупу.

Натомість, третя особа посилається на ч.1 ст. 59 ЗК України де зазначено, що «землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності».

ВАТ «Будівельник»вважає, що якщо на земельній ділянці, наданій товариству в довгострокову оренду, розташовані об’єкти нерухомого майна, які є власністю товариства, то він має право викупу зазначеної земельної ділянки без проведення аукціону. Посилається на ст. 9 ЗУ «Про оренду землі», де зазначено що орендар, який відповідно до закону може мати у власності орендовану земельну ділянку, має переважне право на придбання її у власність у разі продажу цієї земельної ділянки, за умови, що він сплачує ціну, за якою вона продається.

Третя особа вважає, що законодавством не заборонено продаж земель водного фонду, а тому і немає жодної заборони на надання таких земель в оренду з правом подальшого викупу.

Суд, вислухавши пояснення представників, дослідивши наявні у справі матеріали, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав:

- наявний спір про право на викуп земельної ділянки водного фонду, який регулюється нормами Конституції України, Земельного, Водного кодексів;

- ВАТ «Будівельник»не набув права власності на земельну ділянку, як це він помилково вважає;

- до земель водного фонду належать землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм. Вказані землі віднесені до загальнодержавної власності;

- ст. 88 Водного кодексу України, ст. 60 Земельного кодексу України встановлено, що прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) для водосховищ на великих річках –100 м;

- орендована ВАТ «Будівельник»земельна ділянка відноситься до земель, на яких Законом встановлена прибережна захисна смуга;

- відповідно до ст.83 Земельного кодексу України землі водного фонду не можуть передаватися з комунальної власності у приватну власність, крім випадків встановлених законодавством;

- відповідно до ст. 59 Земельного кодексу України юр. особам органами місцевого самоврядування можуть передаватися земельні ділянки прибережних захисних смуг на умовах оренди;

- прокурор оскаржує саме частину рішення щодо права викупу земельної ділянки загальнодержавної власності, а не комунальної власності, як вважає відповідач та третя особа;

- прокурор не оскаржує право третьої особи на оренду земельної ділянки;

- відповідно до ст. 9 ЗУ «Про оренду землі»орендар має переважне право на придбання у власність земельної ділянки, якщо він може мати у власності орендовану ділянку відповідно до закону;

- ні відповідач, ні третя особа не вказує на статтю Закону, якою передбачена можливість отримання земельної ділянки рекреаційного призначення, яка входить до прибережної захисної смуги, у приватну власність юридичної особи;

- ВАТ «Будівельник»не має права на викуп орендованої земельної ділянки, так як це суперечить нормам ЗК України, ВК України.

- відповідач може діяти лише у порядок і спосіб, визначений Конституцією

України та законодавством про органи місцевого самоврядування згідно ст. 19 Конституції України;

- відповідно до ст. 14 Конституції України органи місцевого самоврядування приймають рішення в межах повноважень, визначених законом;

- у відповідача немає повноважень передати спірну ділянку в оренду з правом викупу, якщо це заборонено Законом;

- обов’язок доказування правомірності своїх дій лежить на відповідачу –вимоги ст. 71 КАС України;

- відповідач не доводить належними доказами відповідність свого рішення законодавству України в частині надання земельної ділянки в оренду з правом викупу, а тому позовні вимоги належить задовольнити повністю.

Судові витрати не стягувати.

Керуючись ст.ст. 157, 162, 163, 167 КАС України, Господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати незаконним рішення Коробівської сільської ради №15-3/V «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі в оренду земельних ділянок»від 27 квітня 2007 року в частині надання земельної ділянки в оренду ВАТ «Будівельник»терміном 49 р. з правом викупу.

Постанова (судове рішення) набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання постанови, оформленої відповідно до вимог ст. 167 КАС України. Сторони у справі протягом 10 днів мають право подати заяву про намір оскарження та в 20 денний строк подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказану постанову через господарський суд Черкаської області.

Суддя                                                             Скиба Г.М.