ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

29.05.08 р.                      Справа № 43/14

Господарський суд Донецької області у складі судді І.В. Зубченко

При секретарі судового засідання Башевій В.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „АТТ – ТЕХНІКА”, м. Запоріжжя

до відповідача: Колективної фірми „Альтаир”, м. Донецьк

про стягнення суми основного боргу у розмірі 237 044,00 грн., пені у розмірі 19 746,66 грн., втрат від інфляції у розмірі 28 799,10 грн., 3% річних у розмірі 3 276,02 грн., всього 288 865,78 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з’явився.

від відповідача: Генеральний директор Немогай А.С. за прот. №2 від 30.04.2007р.

В судовому засіданні брали участь:

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю „АТТ – ТЕХНІКА”, м. Запоріжжя, позивач, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Колективної фірми „Альтаир”, м. Донецьк, про стягнення суми основного боргу у розмірі 237 044,00 грн., пені у розмірі 19 746,66 грн., втрат від інфляції у розмірі 28 799,10 грн., 3% річних у розмірі 3 276,02 грн., всього 288 865,78 грн.

Позивач у позовній заяві посилався на невиконання відповідачем умов договору а саме: порушення відповідачем порядку оплати виконаних послуг.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір про виготовлення продукції з давальницької сировини №34/2007 від 18.05.2007р., специфікації до договору, акти прийому – передачі №1,№2 від 18.05.2007р., акт прийому – передачі №2 від 03.08.2007р., банківські виписки від 21.05.2007р., 05.12.2007р., 06.02.2008р., правоустановчі документи.

При вивченні матеріалів справи судом встановлено наступне.

18.05.2007р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про виготовлення продукції з давальницької сировини №34/2007. Згідно до п.1.1. договору позивач узяв на себе зобов’язання виготовити з наданої відповідачем давальницької сировини та передати відповідачу готову продукцію – металоконструкції башти Н=50м, а відповідач в свою чергу, зобов’язався прийняти виготовлену продукцію та сплатити вартість виконаних робіт.

На виконання п. 3.2. договору відповідач перерахував позивачу часткову предоплату вартості робіт у розмірі 50% від загальної суми винагороди, що склало 352 044, 00 грн.

Разом з тим, відповідно до п.2.3.2. договору позивач повідомив відповідача про готовність продукції до контрольної зборки, наслідком чого стало підписання сторонами акту приймання контрольної збірки башти мобільного зв’язку від 23.08.2007р.

Згідно до п.2.3.3. та п.2.1.4. договору позивачем 23.10.2007р. на адресу відповідача був направлений лист від 22.10.2007р. про готовність до відвантаження металоконструкцій башт та запропоновано, у відповідності до п.3.3. договору, сплатити залишок несплачених коштів у розмірі 352044,00 грн. на поточний рахунок позивача, але відповідач не розрахувався за виконані роботи.

Таким чином, в наслідок не виконання КФ „Альтаир” своїх договірних зобов’язань станом на 01.11.2007р. за відповідачем виникла заборгованість у сумі 352 044,00 грн.

З метою врегулювання спору мирним шляхом 19.11.2007р. позивачем на адресу відповідача була направлена претензія від 12.11.2007р. з вимогою сплатити залишок суми заборгованості за виконані роботи з урахуванням пені у розмірі 355 439,05 грн. Проте претензія відповідачем була залишена без задоволення.

Водночас, 05.12.2007р. та 06.02.2008р. відповідач частково сплатив залишок заборгованості, а саме 90 000,00 грн. та 25 000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками №31, №452. Оригінали були оглянуті у судовому засіданні.

Отже, внаслідок неналежного виконання своїх договірних зобов’язань за КФ “Альтаир” залишилась заборгованість за виконані роботи у розмірі 237 044,00 грн.

06.05.2008р. через канцелярію суду надійшла телеграма, згідно якої позивач просив суд припинити провадження по справі №43/14 у частині стягнення основного боргу у розмірі 237 044, 00 грн. у зв’язку з відсутністю предмету спору та у частині стягнення пені у розмірі 19 746,66 грн., втрат від інфляції у розмірі 28 799,10 грн., 3% річних у розмірі 3 276,02 грн. в зв’язку з відмовою від позову у цій частині на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України. Однак, телеграма не є належним доказом відмови від позову, тому суд не прийняв її до уваги.

У судовому засіданні 06.05.2008р. відповідач визнав позов у повному обсязі та надав докази сплати основного боргу, а саме: платіжні доручення №155 від 25.04.2008р., №101 від 25.03.2008р., №156 від 29.04.2008р.

29.05.2008р. позивач у судове засідання не з’явився. Однак, через канцелярію суду надав клопотання від 13.05.2008р., відповідно до якого просить суд припинити провадження по справі №43/14 у частині стягнення суми основного боргу у розмірі 237 044,00 грн. у зв’язку з тим, що відповідач повністю сплатив суму основного боргу. Та у частині стягнення пені у розмірі 19 746,66 грн., втрат від інфляції у розмірі 28 799,10 грн., 3% річних у розмірі 3 276,02 грн. в зв’язку з відмовою від позову в цій частині.

Одночасно, відповідач КФ „Альтаир” у добровільному порядку сплатив позивачу ТОВ „АТТ – ТЕХНІКА” 05.05.2008р. державне мито у розмірі 2888,66 грн. та витрати з інформаційно – технічного забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Враховуючи що, на момент розгляду справи предмет спору відсутній в частині стягнення з відповідача основного боргу за договором у сумі 237 044,00 грн., тому провадження по справі в цій частині підлягає припиненню згідно з приписами п.1-1 ст.80 ГПК України.

Разом з тим, в порядку ст.22 ГПК України позивач у вказаному клопотанні від 13.05.2008р., прохає прийняти відмову від позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 19 746,66 грн., втрат від інфляції у розмірі 28 799,10 грн., 3% річних у розмірі 3 276,02 грн.

Вивчення матеріалів справи дає підстави стверджувати, що відмова позивача від позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує права інших осіб, тому має бути прийнята судом.

Відповідно до вимог п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України провадження по справі підлягає припиненню при відмові позивача від позову та прийнятті цієї відмови господарським судом.

Таким чином, провадження по справі в частині стягнення пені у розмірі 19 746,66 грн., втрат від інфляції у розмірі 28 799,10 грн., 3% річних у розмірі 3 276,02 грн. підлягає припиненню у звязку з відмовою позивача від позову.

Наслідки відмови відповідно до ч.4 ст. 80 ГПК України сторонам відомі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 22, 78, п. 1-1, 4 ст. 80, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ,-

УХВАЛИВ:

Припинити провадження по справі №43/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „АТТ – ТЕХНІКА”, м. Запоріжжя, до відповідача, Колективної фірми „Альтаир”, м. Донецьк, про стягнення суми основного боргу у розмірі 237 044,00 грн., пені у розмірі 19 746,66 грн., втрат від інфляції у розмірі 28 799,10 грн., 3% річних у розмірі 3 276,02 грн., всього 288 865,78 грн.

Суддя

Вик. ССЗ Башева В.О.

Надруковано 3 прим.

1– позивачу,

1 – відповідачу,

1 – у справу.

.