ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.07.2008

Справа №2-16/3762-2008А

За позовом – Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства» (98100, м. Феодосія, вул.. Земська, 8, )

До відповідача - Державної податкової інспекції в м. Феодосії (98100, м. Феодосія, вул.. Кримська, 82-в)

Про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання Хлебнікова Н.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача – Вакуліч Т.В., довіреність № 2474 від 06.12.07, гол. бухгалтер; Спірідонова І.М., довіреність № 551 від 26.03.08, ю/к;

від відповідача – Шумілова Н.А., довіреність № 22 від 09.08.06, гол. держ. под. інспектор; Сітков К.А. – в.о. нач. відділу, дов. № 44 від 02.06.08 р.;

Суть спору: Позивач – Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства» м. Феодосія звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до ДПІ в м. Феодосії про визнання протиправним податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Феодосія № від 16.08.2004р., № від 16.08.2004р., № 000216/55/26-02/01/0 від 04.11.2004р., №000261/651/26-2/2/0 від 11.02.2005р., №000262/651/26-2/01/0 від 11.02.2005р., № 001835/2869/15-2/1/0 від 05.06.2006р. № 000610/13686/15-3/1/0 від 09.09.2006 року , також прохає скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Феодосія № від 16.08.2004р., № від 16.08.2004р., № 000216/55/26-02/01/0 від 04.11.2004р., №000260/651/26-2/3/0 від 11.02.2005р., №000261/651/26-2/2/0 від 11.02.2005р., №000262/651/26-2/01/0 від 11.02.2005р., № 001835/2869/15-2/1/0 від 05.06.2006р. № 000610/13686/15-3/1/0 від 09.09.2006 року, та зобов’язати Державну податкову інспекцію у м. Феодосія (м. Феодосія вул. Кримська, 82-В, м. Феодосія, АР Крим, 98100 ЄДРРПОУ 33180053) списати безнадійний податковий борг Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства» (Феодосійського виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства) (вул. Земська, 8, м. Феодосія, АР Крим, 98100 ЄДРРПОУ 03348086) безнадійний податковий борг за податком на прибуток у сумі 119629грн., у т.ч. недоїмка – 102520,88грн., пеня – 17108,37грн.; безнадійний податковий борг Феодосійського ВПВКГ за податком на додану вартість у сумі 740562,17грн., у т.ч. недоїмка – 686590,08грн., пеня – 53972,09грн.; безнадійний податковий борг Феодосійського ВПВКГ за збором за спеціальне водокористування у сумі 234462,83грн., у т.ч. недоїмка – 227188,99грн., пеня – 7273,84грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що висновки, викладені відповідачем в актах перевірки, які покладені в основу спірних податкових повідомлень -рішень, є необґрунтованими і не відповідають фактичним обставинам, не базуються на вимогах діючого законодавства, у зв’язку з чим оспорювані податкові повідомлення-рішення не ґрунтуються я на вимогах чинного податкового законодавства України.

Відповідач проти позову заперечує, вважає, спірні податкові повідомлення-рішення правомірними та обґрунтованими, оскільки Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства » допущено порушення п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” №2181-Ш від 21.12.2000р. – порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов’язань, за що п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України № 2181-Ш від 21.12.2000р. передбачена відповідальність у вигляді штрафних санкцій.

Під час розгляду справи позивач надавав пояснення відповідно до яких просив поновити строк звернення до адміністративного суду Кримському республіканському підприємству «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства» щодо визнання протиправними податкових повідомлень - рішень ДПІ в м. Федосії № від 16.08.2004р., № від 16.08.2004р., № 000216/55/26-02/01/0 від 04.11.2004р., №000260/651/26-2/3/0 від 11.02.2005р., №000261/651/26-2/2/0 від 11.02.2005р., №000262/651/26-2/01/0 від 11.02.2005р., № 001835/2869/15-2/1/0 від 05.06.2006р. № 000610/13686/15-3/1/0 від 09.09.2006 року , та скасування скасувати податкових повідомлень –рішень ДПІ у м. Феодосія № від 16.08.2004р., № від 16.08.2004р., № 000216/55/26-02/01/0 від 04.11.2004р., №000260/651/26-2/3/0 від 11.02.2005р., №000261/651/26-2/2/0 від 11.02.2005р., №000262/651/26-2/01/0 від 11.02.2005р., № 001835/2869/15-2/1/0 від 05.06.2006р. № 000610/13686/15-3/1/0 від 09.09.2006 року,

В ході розгляду справи була оголошена перерва судового засідання в порядку ст. 150 КАС України, після закінчення якої провадження по справі було продовжено.

Після вияснення усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почалися в судовому засіданні, що відбулося 29.07.2008 року.

Після закінчення дебатів сторін, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, а також заслухавши представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства» відповідно до п. 1.1. Статуту є правонаступником Феодосійського виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства.

За наслідками позапланової документальної перевірки Феодосійського ВП ВКГ з питання дотримання вимог п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України « Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» по податку на прибуток за період з 20.05.2004 року по 19.08.2004 року на підставі акту № 26-02/133/72 від 03.11.2004 року позивачу було нараховано штраф за затримку на 91 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання в розмірі 117900 грн. та прийнято податкове повідомлення - рішення № 000216/55/26-02/01/0 від 04.11.2004 року про зобов’язання сплатити штраф в сумі 58 950,0 грн.( Том № 1, ст.. справи 37-42).

Також 11.2.2005 року за наслідками позапланової документальної перевірки ВП ВКГ з питання дотримання вимог п.п.5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» по податку на прибуток за період з 30.12.2003 року по 19.02.2004 року та з 30.12.2003 року по 13.10.2004 року, та з 25.06.2004 року по 27.07.2004 року на підставі акту № 299/26-2/03348086 позивачу був нарахований штраф за затримку граничного строку сплати узгодженої суми податкових зобов’язань та прийняті наступні податкові повідомлення - рішення з платежем : податок на прибуток, а саме:

-          № 000260/651/26-2/3/0 від 11.02.2005 року за затримку на 51 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання в розмірі 125500 грн. та зобов’язання позивачу сплатити штраф в розмірі 25100,0 грн. ( Том № 1 ст. справи 44);

-          № 000261/651/26-2/2/0 від 11.02.2005 року за затримку на 309 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання в розмірі 62337,46 грн. та зобов’язання позивачу сплатити штраф в розмірі 31 168,73 грн. ( Том № 1 ст. справи 45).

-          № 000262/657/26-2/01/0 від 11.02.2005 року за затримку на 948 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання в розмірі 43798,58 грн. та зобов’язання позивачу сплатити штраф в розмірі 21899,29 грн. ( Том № 1 ст. справи 46).

За наслідками перевірки фінансово-господарської діяльності Феодосійського ВПВКГ ДПІ у м. Феодосія на підставі акту № 2139/15-2/03348086 від 23.05.2006р. було нараховано штраф за порушення граничного строку виплати узгодженої суми податкових зобов’язань за платежем «податок на додану вартість» на 91 день у сумі 138588,50грн. та прийнято податкове повідомлення-рішення №001835/2869/15-2/1/0 від 05.06.2006р ( Том № 1 ст. справи 53)

За наслідками перевірки фінансово-господарської діяльності Феодосійського ВПВКГ ДПІ у м. Феодосія на підставі акту № 751/15-3/03348086 від 31.08.2006р. було нараховано штраф за порушення граничного строку виплати узгодженої суми податкових зобов’язань за платежем «збір за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування водами для потреб гідроенергетики та водного транспорту» на 91 день у сумі 303618,77грн. та прийнято податкове повідомлення-рішення №000610/13686/15-3/1/0 від 09.09.2006р.( Том № 1 ст. справи 61).

Відповідно до п. 17.1.7. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

-          при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

-          при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

-          при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

При цьому орган податкової служби відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» не має права визначати або змінювати призначення платежу при сплаті платником податків.

Відповідно до ст. 177 ЦК України гроші є об’єктами цивільних прав, у тому числі права власності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк виконує доручення клієнта у точної відповідності з інформацією, що міститься в розрахунковому документі.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власник користується своїм майном на свій власний розсуд.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, що встановлено ст. 391 ЦК України.

Більш того, відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування (у тому числі акт ненормативного характеру, яким є повідомлення-рішення ДПІ), який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ст.ст. 22, 41 Конституції України захист права власності гарантується державою. кожен має право володіти, користуватись та розпоряджуватися своєю власністю.

Відповідно до ст. 47 Господарського кодексу України держава гарантує недоторканість майна і забезпечує захист майнових прав.

Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № 000216/55/26-02/01/0 від 09.11.2004 року на суму 58050,00 грн.; № 000260/651/26-2/3/0 від 11.02.2005 року на суму 25100,0 грн.; № 000261/651/26-2/2/0 від 11.02.2005 року на суму 31 168,73 грн. ; № 000262/651/26-2/01/0 від 11.02.2005 року на суму 21 899 грн.; № 001835/2869/15-2/7/0 від 05.06.2006 року на суму 138588,50 грн.; № 000610/13686/15-3/1/0 від 09.09.2006 року на суму 303 618,77 грн.

Так, згідно до податкового повідомлення-рішення № 000216/55/26-02/01/0 від 04.11.2004р. (Том № 1 ст. справи 42) штрафні санкції у сумі 58950,00грн. нараховані ФВПВКГ за несвоєчасну оплату узгодженої суми податкового зобов’язання за податком на прибуток.

При цьому, згідно з актом перевірки № 26-02/133/72 від 03.11.2004 року .штрафні санкції нараховуються за податкове зобов’язання, яке було задекларовано за 1 квартал 2004р., але у платіжних дорученнях, за якими нараховані штрафні санкції, вказані наступні призначення платежу:

Таким чином, при сплаті податкового зобов’язання за 1 квартал 2004р. граничний строк оплати зобов’язання – 20.05.2004р., підстави для нарахування штрафу у розмірі 50% погашеної суми податкового боргу можуть мати місце тільки 20.08.2004р., а платником податків платежі здійснені до 27.07.2004р. ( Том № 1 ст. справи 37-41)

Тобто, платником податків вказаними платежами погашались поточні платежі за податком на прибуток за 1 квартал 2004р. з затримкою платежу менш, ніж 90 днів.

Тобто, застосування штрафних санкцій, передбачених пп. 17.1.7. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у розмірі 50% погашеної суми податкового боргу, за вказаними в акті платежами є необґрунтованим, не відповідає чинному законодавству України у сфері оподаткування.

Аналогічні підстави визнання податкових повідомлень – рішень протиправними та їх скасування і по іншим податковим повідомленням - рішенням.

Податкове повідомлення-рішення №000260/651/26-2/3/0 від 11.02.2005р. на суму 25100грн. ( Том № 1 ст. справи 44).

Податкове повідомлення-рішення №000261/651/26-2/2/0 від 11.02.2005р. на суму 31168,73грн.( Том № 1 ст. справи 45).

Податкове повідомлення-рішення №000262/651/26-2/01/0 від 11.02.2005р. на суму 21899,29грн. ( Том № 1 ст. справи 46).

Штрафні санкції у загальній сумі 78168,02грн. нараховані ФВПВКГ за несвоєчасну оплату узгодженої суми податкового зобов’язання за податком на прибуток по податковому повідомлення-рішенню №000260/651/26-2/3/0 від 11.02.2005р. на суму 25100грн., податковому повідомлення-рішенню №000261/651/26-2/2/0 від 11.02.2005р. на суму 31168,73грн., податковому повідомлення-рішенню №000262/651/26-2/01/0 від 11.02.2005р. на суму 21899,29грн. на підставі акту перевірки № 299/26-2/03348086 від 11.02.05р. ( Том № 1 ст. справи 47-52).

При цьому, згідно з актом перевірки № 299/26-2/03348086 від 11.02.05р. штрафні санкції нараховуються за податкове зобов’язання, яке було задекларовано за 9 місяців 2004р., але у платіжних дорученнях, за якими нараховані штрафні санкції, вказані наступні призначення платежу:

Таким чином, платником податків вказаними платежами погашались поточні платежі за податком на прибуток за 1 квартал 2004р. з затримкою платежу менш, ніж 90 днів, а не заборгованість по податку на прибуток за 9 місяців 2001р. Тобто, застосування штрафних санкцій, передбачених пп. 17.1.7. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у розмірі 50% погашеної суми податкового боргу, за вказаними в акті платежами є необґрунтованим, не відповідає чинному законодавству України у сфері оподаткування.

Що стосується податкового повідомлення-рішення № 001835/2869/15-2/1/0 від 05.06.2006р., то штрафні санкції у сумі 138588,50грн. нараховані ФВПВКГ за несвоєчасну оплату узгодженої суми податкового зобов’язання за податком на додану вартість по податковому повідомленню-рішенню №001835/2869/15-2/1/0 від 05.06.2006р. При цьому, згідно з актом перевірки № 2139/15-2/03348086 від 23.05.2006р. штрафні санкції нараховуються за податкове зобов’язання, яке було задекларовано за грудень 2004р., січень-березень 2005р, але у платіжних дорученнях, за якими нараховані штрафні санкції, вказані наступні призначення платежу:

Таким чином, платником податків вказаними платежами погашались поточні платежі за податком на додану вартість з затримкою платежу менш, ніж 90 днів, а не заборгованість по податку на додану вартість за грудень 2004 року, січень – березень 2005 року. Тобто, застосування штрафних санкцій, передбачених пп. 17.1.7. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у розмірі 50% погашеної суми податкового боргу, за вказаними в акті платежами є необґрунтованим, не відповідає чинному законодавству України у сфері оподаткування.

Що стосується податкового повідомлення-рішення №000610/13686/15-3/1/0 від 09.09.2006р., то штрафні санкції у сумі 303618,77грн. нараховані ФВПВКГ за несвоєчасну оплату узгодженої суми податкового зобов’язання за порушення граничного строку виплати узгодженої суми податкових зобов’язань за платежем «збір за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування водами для потреб гідроенергетики та водного транспорту» на 91 день по податковому повідомленню-рішенню №000610/13686/15-3/1/0 від 09.09.2006р. штрафні санкції нараховуються за податкове зобов’язання, яке було задекларовано за 1-й квартал 2004р., 1 півріччя 2004р., 9 місяців 2004р., але у платіжних дорученнях, за якими нараховані штрафні санкції, вказані інші призначення платежу, оскільки погашались поточні платежі. ( Том № 1, ст.. справи 61).

Так як платником податків погашались поточні платежі за платежем «збір за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування водами для потреб гідроенергетики та водного транспорту» з затримкою платежу менш, ніж 90 днів, а не заборгованість за 1-й квартал 2004р., 1 півріччя 2004р., 9 місяців 2004р., застосування штрафних санкцій, передбачених пп. 17.1.7. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у розмірі 50% погашеної суми податкового боргу, за вказаними в акті № 751/15-3/03348086 від 31.08.2006 року ( Том № 1 ст. справи 62-63) платежами є необґрунтованим, не відповідає чинному законодавству України у сфері оподаткування.

Що стосується оскарження позивачем податкових повідомлень - рішень № від 16.08.2004 року на суму 27 781,20 грн. та № від 16.08.2004 року на суму 15278,01 грн., то суд вважає вказані вимоги необґрунтованими , оскільки ані позивач ані відповідач вказані податкові повідомлення - рішення суду не надали.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися.

Однак, ані позивач ані відповідач не повідомили де вказані податкові повідомлення - рішення можуть знаходитьсь, а посилались на їх відсутність.

Що стосується наслідків пропуску позивачем строків звернення до адміністративного суду, встановлених ст.. 100 КАС України , на які посилається відповідач , то суд не приймає їх до уваги з наступних підстав.

До вказаних правовідносин не підлягають застосування положення ст.. 99 КАС України про строки звернення до адміністративного суду, оскільки позов пред’явлений про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення за 2004 р., та 2005 рік ( 11.11.2004 р., 11.02.2005), тобто спірні правовідносини виникли до набрання чинності КАС України.

Відповідно до ст.. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Що стосується податкових повідомлень - рішень № 001835/2869/15-2/0 від 05.06.2006 року на суму 138 588,50 грн. та № 000610/13686/15-3/1/0 від 09.09.2006 року на суму 303618,77 грн., то за вказаними податковими повідомленнями - рішеннями позивачем не пропущений строк звернення до адміністративного суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строки давності по донарахуванню податкових зобов’язань так і граничні строки стягнення податкового боргу встановлені ст.. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Законом України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» вставлений строк давності не тільки по донарахуванню податкового зобов’язання, але і по його стягненню.

Так, відповідно до п. 15.2 .1 ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання.

Принципи побудови та призначення системи оподаткування в Україні визначені Законом України «Про систему оподаткування»

Одним з принципів визначений ЗУ «Про систему оподаткування» є принцип рівності, недопущення будь – яких прояв податкової дискримінації.

Виходячи з аналізу вказаних норм, а також виходячи з принципу законності встановленого ст.. 9 КАС України, а саме п. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права), скільки часу відводиться податковим органам для прийняття заходів по погашенню податкового боргу, стільки часу повинно відводитись платнику податків для оскарження донарахованого податкового зобов’язання застосування штрафних санкцій та нарахування пені, тобто 1095 календарних дня з дня винесення податкового повідомлення - рішення або з дня нарахування пені відповідно до особового рахунку.

Таким чином, оскільки позивачем подана позовна заява до господарського суду АРК 02.04.2008 року, а оскаржувані податкові повідомленні - рішення винесені відповідачем 05.06.2006 року ( № 001835/2869/15-2/10) та 09.09.2006 року ( № 000610/13688/15-3/1/0), то позивачем не пропущений строк для захисту своїх прав та інтересів рівний 1095 календарних днів.

Що стосується вимог позивача зобов’язати відповідача списати безнадійний податковий борг за податком на прибуток в сумі 119629 грн., в тому числі недоїмки – 102520,88 грн. пеня 17 108,37 грн., за податком на додану вартість в сумі 740502,17 грн. в тому числі недоїмка - 686590,08 грн. пеня – 53972,09 грн., за збором за спеціальне водокористування в сумі 234 462,83 грн. в тому числі недоїмка – 227 188,99 грн., пеня 7273,84, то суд вважає їх необґрунтованими та такими , що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання згідно з п. 1.3. Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» є податковим боргом (недоїмкою).

Ст.18 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» встановлені вимоги щодо визнання податкового боргу безнадійним та підстави для його списання.

Відповідно до п.п. «в» 18.2.1 ст.18 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» підлягає списанню безнадійний податковий борг (у тому числі пеня, нарахована на такий податковий борг, а також штрафні санкції) юридичних осіб, стосовно якого минув строк позовної давності, встановлений цим Законом.

Ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» встановлений граничний строк стягнення податкового боргу, який складає 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов’язання.

Згідно з Інструкцією про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів), що надходять до бюджетів та до державних цільових фондів, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 12.05.94 р. N 37 узгоджені суми податкового зобов'язання відображаються в картках особових рахунків платників податків. А у випадку їх несвоєчасної сплати такі суми податкового зобов'язання набувають статусу податкового боргу.

Таким чином, відлік строку давності (1095 календарних днів) розпочинається з дати відображення в картках особових рахунків сум податкового боргу, тобто - від фактичної дати виникнення такого податкового боргу, з урахуванням сум податкового боргу, які залишилися несплаченими на 1096 день.

Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженим наказом ДПА України від 14.03.2001 р. N 103 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.01.2002 р. за N 16/6304 передбачено списання податкового боргу юридичних та фізичних осіб, стосовно якого минув строк давності - 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання.

У порядку, який встановлений п. 5.1. вищевказаного Порядку № 103 Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства» зверталось з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків, які просить списати, що підтверджується копією заяви до позовної заяви.

Відповідно до заяви позивача про списання безнадійного податкового боргу № 592 від 01.04.2008 року позивач прохав списати податковий борг в сумі 234462 грн. по збору за спеціальне використання водними ресурсами станом на 01.10.2003 року, але заяв по іншим податкам позивача не надходило.

Як вбачається з тексту позовної заяви позивач прохає списати безнадійний податковий борг станом на 01.10.2003 року по податку на прибуток, податку на додану вартість, по збору за спеціальне використання водних ресурсів .

Однак, відповідно розрахунків податкового боргу по податку на прибуток, податок на додану вартість та по збору за спеціальне використання водних ресурсів податковий борг що значився станом на 01.10.2003 року до моменту подачі позовної заяви 02.04.2008 року був погашений позивачем самостійно.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України обов’язок щодо доказування правомірності рішень покладається на суб’єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем заявлені вимоги щодо визнання протиправними податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Феодосія, а також щодо скасування цих повідомлень-рішень.

Вимоги щодо визнання визнання нечинним рішень заявлені не були.

Позовні вимоги заявлені згідно ст.ст. 105, 162 КАС України, оскільки згідно цих норм права можуть бути заявлені та задоволенні одночасно вимоги щодо визнання протиправними податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Феодосія, а також щодо скасування повідомлень-рішень.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені у судовому засіданні 29.07.2008 року.

Постанова складена в повному обсязі та підписана 04.08.2008 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 98, 122, 158-164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити частково

2.          Визнати протиправними податкові повідомлення - рішення ДПІ в м. Феодосії № 000216/55/26-02/01/0 від 04.11.2004р. на суму 58950,0 грн.; №000260/651/26-2/3/0 від 11.02.2005р. на суму 25100,0 грн.; №000261/651/26-2/2/0 від 11.02.2005р. на суму 31168,73 грн.; №000262/651/26-2/01/0 від 11.02.2005р. на суму 21899,0 грн.; № 001835/2869/15-2/1/0 від 05.06.2006р. на суму 138 588,50 грн. № 000610/13686/15-3/1/0 від 09.09.2006 року на суму 303618,77 грн.

3.          Скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Феодосії № 000216/55/26-02/01/0 від 04.11.2004р. в сумі 58 950,00 грн. ; №000260/651/26-2/3/0 від 11.02.2005р. на суму 25100,0 грн.; №000261/651/26-2/2/0 від 11.02.2005р. на суму 31168,73 грн.; №000262/651/26-2/01/0 від 11.02.2005р. на суму 21899,0 грн.; № 001835/2869/15-2/1/0 від 05.06.2006р. на суму 138 588,50 грн. № 000610/13686/15-3/1/0 від 09.09.2006 року на суму 303618,77 грн.

4.          Стягнути з Державного бюджету України ( рахунок № 0002 в банку платника : Управління державного казначейства в АР Крим, Держбюджет, м. Сімферополь, МФО 824026, ОКПО 22301854) на користь Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства» (98100, м. Феодосія, вул.. Земська, 8, ) 03,40 грн. державного мита.

5.          В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.