ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"13" травня 2008 р.

11:30

Справа №  7/37/08

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий
суддя Коваль Ю.М.,

при
секретарі Бєловій А.І.,

з
участю представників сторін:

від
позивача -підприємець ОСОБА_1.;

від
відповідача  -Скакодуб Н.М. дов. №
24/9/32-100 від 15.01.2008 р.;

від
третьої особи -Мар'янко Н.І., дов. № 16/10/10-115 від 08.01.2008 р.,

розглянувши
матеріали

справи
№ 7/37/08

за
позовом підприємця ОСОБА_1,АДРЕСА_1,

до
Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом і обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів Державної податкової адміністрації
України в Миколаївській області (надалі - РУ ДСАТ ДПА України в Миколаївській
області), м.Миколаїв, вул.Нікольська,47,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні

відповідача
- Державна податкова адміністрація (ДПА) у Миколаївській

області,
54009, м.Миколаїв, вул.Лягіна, 6,

про визнання недійсним та скасування
рішення про застосування

фінансових
санкцій в сумі 1700 грн., -

УСТАНОВИВ:

Підприємцем ОСОБА_1. пред'явлено
позов до РУ ДСАТ ДПА України в Миколаївській області, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ДПА у
Миколаївській області про визнання недійсним та скасування рішення відповідача
від 20.06.2007 р. за № 140238 про застосування фінансових санкцій в сумі 1700
грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
працівниками ДПА у Миколаївській області проведено перевірку, за наслідками
якої прийнято оскаржуване рішення, без відповідних на то повноважень та
всупереч порядку, встановленому Законом України “Про державну податкову
службу”, а саме, за відсутності плану-графіку проведення перевірки підприємця
ОСОБА_1. Також  позивач зазначає, що
зафіксований в акті перевірки факт реалізації спиртного, здійснено за
відсутності її згоди та відома барменом ОСОБА_2., яка реалізувала власні
спиртні напої.

Позовні вимоги в судовому засіданні
позивач підтримала повністю.

РУ ДСАТ ДПА України в Миколаївській
області у своєму відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні вимоги
позивача не визнає, вважає, що  перевірку
проведено і за її результатами винесено оскаржуване рішення відповідно до вимог
податкового законодавства. Відповідач також просить у задоволені позову
відмовити, оскільки позивачем пропущений встановлений ст.17 Закону України “Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” (надалі -Закон № 481/95-ВР)
місячний термін оскарження дій органів, які мають право контролю за реалізацією
норм цього Закону, що згідно ст. 100 КАС України є підставою для відмови в
задоволенні адміністративного позову.

Третя особа проти позовних вимог
заперечує, пояснюючи, що перевірку, в ході котрої складено акт про виявлені
порушення, на підставі якого прийнято оскаржуване рішення, здійснено відповідно
повноважень органів державної податкової служби, з наступною передачею   матеріалів про виявлені порушення
компетентному органу для прийняття відповідного рішення.

Проведення цієї перевірки
передбачено щомісячним планом-графіком державного податкового органу на червень
2007 року, а направлення надані позивачу під розписку.

Заслухавши пояснення представників
сторін та третьої особи, дослідивши подані сторонами докази, суд прийшов до
наступного.

Працівниками Державної податкової
адміністрації у Миколаївській області ОСОБА_3. та ОСОБА_4. 14 червня 2007 року
на підставі відповідних направлень від 14.06.2007 р. за №№ 1595/27-517
проведено перевірку господарської одиниці -палатки із стільцями та торгівельним
місцем, розташуванням в м. Миколаїв, вул. Комсомольська ріг проспекту Леніна,
орендованим підприємцем ОСОБА_1. У цей же день за наслідками перевірки складено
акт за №14000607/23-50 (надалі -акт), в якому серед іншого вказано про
порушення ст.15 Закону № 481/95-ВР, а саме, здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії.

За дане порушення на підставі
абзацу 5 ст. 17 Закону № 481/95-ВР РУ ДСАТ ДПА України в Миколаївській області
винесено оскаржуване рішення від 20.06.2007 р. за № 140238 про застосування до
підприємця ОСОБА_1. фінансових санкцій в сумі 1700 грн. згідно п.5 ст.17 Закону
№ 481/95-ВР.

Проте оскаржуване рішення не може
залишатися в силі у зв'язку з таким.

Статтею 19 Конституції України  встановлено, що  органи державної влади, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ст. 11 Закону
України “Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами
України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі
поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з
нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від
способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки
своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами,
їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають
статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів
підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із
законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і
збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ.

Статтею 11-1 вказаного Закону
передбачено підстави та порядок проведення органами державної податкової служби
планових і позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Отже, вказані вище норми -  пункт 1 статті  11
та  стаття 11-1 Закону України
“Про державну податкову службу в Україні” стосуються проведення перевірок
своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів) та не стосуються перевірок дотримання суб'єктами
господарювання вимог Закону України „Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів”.

Відповідно до ст. 16 Закону України
“Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” контроль за дотриманням
норм цього Закону здійснюють  органи,
які  видають  ліцензії,
а  також інші органи в межах
компетенції, визначеної законами України.

Право  податкового органу щодо контролю за наявністю
свідоцтв   про   державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності, ліцензій на
провадження  видів господарської
діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною
передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці документи,
торгових патентів встановлено пунктом 2 статті 11 Закону України “Про державну
податкову службу в Україні”, який зазначає, що такі перевірки здійснюються  у встановленому законом порядку.

Пунктом 2.1 додатку № 2 до наказу
ДПА України від 11.10.2005 р. №441 “Про затвердження методичних рекомендацій
щодо порядку складання плану-графіку перевірок суб'єктів господарювання та
взаємодії між структурними підрозділами при їх проведенні” передбачено, що
підрозділи  оперативного   контролю
організовують та проводять перевірки
на  підставі  статті
11  Закону  України "Про  державну
податкову службу в Україні" (із змінами та доповненнями). Вказані
підрозділи проводять перевірки  з  питань
дотримання суб'єктами господарювання встановленого порядку розрахунків
за готівку та порядку ведення касових операцій.

Частиною 7 ст. 11-1 Закону України
“Про державну податкову службу в Україні” встановлено, що позаплановими  перевірками, серед іншого, вважаються також
перевірки в межах повноважень  податкових   органів,
визначених  законами  України
“Про застосування
реєстраторів  розрахункових  операцій
у  сфері торгівлі,  громадського
харчування   та   послуг”, “Про державне  регулювання
виробництва  і обігу спирту
етилового,  коньячного і плодового,  алкогольних напоїв та тютюнових  виробів”.

З огляду на викладене перевірку
підприємця ОСОБА_1. проведено з порушенням наведеного вище чинного
законодавства.

Більше того, перевірку проведено
способом, який не передбачений законодавством про державну податкову службу та
щодо контролю обігу алкогольних напоїв, а саме, шляхом здійснення контрольної
закупівлі самими перевіряючими ОСОБА_3. та ОСОБА_4., після чого ними були
пред'явлені вказані вище направлення на перевірку. Дане тягне нелегітимність
самої перевірки та недопустимість складеного за її результатами акту за №
14000607/23-50 від 14.06.2007 р. як письмового доказу.

Поряд з викладеним, звертає увагу
неповнота перевірки підприємця ОСОБА_1., проведеної ОСОБА_3. та ОСОБА_4.,
оскільки останніми навіть не з'ясовувались обставини надходження для реалізації
спиртного, наявності чи відсутності в підприємця відповідних бухгалтерських
документів на оприбуткування спиртних напоїв.

Твердження позивача, що за
відсутності її згоди та відома перевірячим ОСОБА_3та ОСОБА_4. бармен ОСОБА_2.
реалізувала власне спиртне підтверджується показаннями  свідка ОСОБА_2. Остання в судовому засіданні
показала, що спиртне, котре вона реалізувала перевірячим, належить їй. Про
наявність у неї спиртного ОСОБА_1. не знала і дозволу на реалізацію спиртного
не давала. Спиртне їй ОСОБА_1. для реалізації не передавала за відсутності
ліцензії на торгівлю алкогольними напоями.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що підприємцем ОСОБА_1. не допущено порушень законодавства, що
регулює обіг алкогольних напоїв, і визнає, що в РУ ДСАТ ДПА у Миколаївській
області не було підстав для прийняття оскаржуваного рішення, а тому це рішення
підлягає скасуванню.

Що стосується доводів про пропуск
позивачем строку звернення до суду за захистом порушених прав, то вони є
необґрунтованими.

Так, ст.17 Закону № 481/95-ВР
передбачено місячний термін оскарження дій органів, які мають право контролю за
реалізацією норм цього Закону. Згідно предмету позову ОСОБА_1. просить визнати
недійсним і скасувати рішення органу державної податкової служби, а не його
дії.

Поряд з цим, оскаржуване рішення
направлено на адресу позивача 05.07.2007 р., про що свідчить копія повідомлення
про вручення поштового повідомлення. З цього ж повідомлення вбачається, що
оскаржуване рішення отримано 09.07.2007 р. Проте, позивачем надано конверт,
дата на поштовому штемпелі якого зазначена 15.07.2006, при цьому ОСОБА_1.
стверджує, що саме в цьому конверті знаходилося оскаржуване рішення, оскільки у
2006 році до неї ніяких повідомлень з РУ ДСАТ ДПА України у Миколаївській
області не надходило. Дані доводи відповідачем не спростовано.

Крім того, ОСОБА_1. надані письмові
докази (оригінал акту про не проживання по АДРЕСА_1, за підписом сусідів та
оригінал акту проживання за адресою: м. АДРЕСА_2, засвідчений КЖЕП
«Проспект»від 04.10.2007 р.) щодо її тимчасовому не проживанні за адресою, за
якою було направлено оскаржуване рішення, котрі суд визнає належними і
допустими доказами у справі. Із пояснень ОСОБА_1. випливає, що вона особисто не
отримувала поштового відправлення з оскаржуваним рішенням, а воно їй було
передано сусідами за декілька днів до 22.08.2007 р. Після отримання поштовим
відправленням з оскаржуваним рішенням вона 22.08.2007 р.  звернення з позовом про оскарження цього
рішення до господарського суду Миколаївської області у справі № 13/306/07,
позов по якій було залишено без розгляду.

За таких обставин суд вважає, що
позивачем пред'явлено позов у встановлений ч.2 ст.99 КАС України строк
звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав та інтересів
позивачем не пропущений.

Керуючись ст.ст. 159, 161-163 КАС
України, господарський суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним та скасувати
рішення Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом і обігом
спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів Державної податкової адміністрації
України у Миколаївській області від 20.06.2007 р. за № 140238 про застосування
фінансових санкцій в сумі 1700 грн. до підприємця ОСОБА_1.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Миколаївської
області протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження, з наступним поданням апеляційної скарги
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання постанови в повному обсязі
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Ю.М. Коваль