ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2008 р.

№ 05-02-11/3159

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

Головуючого судді Кузьменка М.В.,

суддів Грека Б.М.,

Палій В.М.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека №172" на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.12.2007р.

у справі №05-02-11/3159 господарського суду Черкаської області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Аптека №172”

до відповідачів Черкаської обласної лікарні,

Приватного підприємства „АССПО”

треті особи            Управління охорони здоров’я Черкаської обласної

державної адміністрації,

Управління майном обласної комунальної власності,

Черкаська обласна рада,

про визнання недійсним договору, зобов’язання продовжити

строк дії договору

за участю представників:

ТОВ „Аптека №172” –Сирота М.І.;

Черкаська обласна лікарня –Лозовий В.Є.;

ПП „АССПО” –Лозовий В.Є.;

Управління охорони здоров’я Черкаської обласної державної адміністрації – не з’явилися;

Черкаська обласна рада – не з’явилися

в с т а н о в и л а :

Товариство з обмеженою відповідальністю „Аптека №172” звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом та просило суд:

- визнати недійсним договір оренди державного майна №29 від 01.04.2004р., укладений між відповідачами у справі - Черкаською обласною лікарнею та Приватним підприємством „АССПО”, а також застосувати до сторін договору двосторонню реституцію;

- зобов’язати Черкаську обласну лікарню продовжити дію договору оренди державного майна №11 від 01.12.98р., що укладений між нею та ТОВ "Аптека №172", на 5років 1 місяць, починаючи з дня фактичної передачі об’єкта оренди.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилався на те, що він як орендар, який належним чином виконує свої обов’язки за договором оренди, має переважне право на продовження договору оренди на новий строк. Між тим, як стверджує позивач, зазначене його право порушено укладенням відповідачами оспорюваного договору та відмовою орендодавця –Черкаської обласної лікарні продовжити строк дії договору оренди державного майна №11 від 01.12.98р. (т.1 а.с.2-3, 180).

До прийняття рішення по суті заявлених вимог, позивач фактично відмовився від заявлених ним вимог щодо застосування реституції (т.2 а.с.1).

Перший відповідач у справі –Черкаська обласна лікарня у відзиві проти позову заперечувала, вказуючи на те, що:

- договір оренди державного майна №11 від 01.12.98р., підписаний між ним та позивачем у справі, є неукладеним, оскільки у ньому не визначено місце розташування об’єкта оренди та розмір орендованого приміщення;

- в оренду другому відповідачу передано інше приміщення, яким позивач фактично не користувався;

- заявки на оренду приміщення, переданого ПП „АССПО” за спірним договором у користування, у встановленому ст.9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" порядку від позивача не надходило;

- приміщення, яким фактично користувався позивач, Черкаській обласній лікарні необхідно для власних потреб, що стало підставою для відмови у продовженні строку дії договору оренди;

- спірний договір розірвано за взаємною згодою сторін (т.1 а.с.51-52, т.2 а.с.266-268).

Доповнюючи мотиви відзиву на позов, Черкаська обласна лікарня вказує, що не є особою, яка уповноважена управляти комунальним майном, яким є об’єкт оренди за спірним договором, у зв’язку з чим не може продовжити строк дії договору оренди державного майна №11 від 01.12.98р. (т.2 а.с.5-6).

Другий відповідач –ПП „АССПО” у відзиві заявлені вимоги не визнає, при цьому, не зазначаючи доводів відхилення позовних вимог (т.1 а.с.64).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 30.09.2005р. до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору залучено Управління охорони здоров’я Черкаської облдержадміністрації, Управління майном обласної комунальної власності (т.2 а.с.35).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 19.10.2005р. до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено Черкаську обласну раду (т.2 а.с.88).

У наданому суду поясненні Управління охорони здоров’я вказує на те, що до нього не надходило звернень позивача та Черкаської обласної лікарні щодо продовження строку дії договору оренди від 01.12.98р. При цьому, до компетенції Управління належить погодження умов договорів оренди (т.2 а.с.91-92).

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 19.04.2007р. позов задоволено. Відповідно до рішення суду першої інстанції:

-          договір №29 оренди комунального майна від 01.04.2004р., укладений між Черкаською обласною лікарнею та ПП "АССПО" визнано недійсним;

- зобов’язано ПП "АССПО" повернути об’єкт оренди Черкаській обласній лікарні;

- продовжено на строк п’ять років і один місяць дію договору №11 оренди державного майна від 01.12.98р., укладеного між Черкаською обласною лікарнею та ТОВ "Аптека №172" з дня фактичної передачі об’єкта оренди;

-          зобов’язано Черкаську обласну лікарню, після приймання від ПП "АССПО", передати за актом приймання-передачі ТОВ "Аптека №172" кімнату загальною площею 18м2, яка розташована поряд з холом на першому поверсі дев’ятиповерхової будівлі Черкаської обласної лікарні за адресою: м. Черкаси, вул. Менделєєва, 3 (т.2 а.с.327-333).

Задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що:

- позивач має переважне право на продовження строку дії договору оренди та на укладення договору оренди на новий строк, оскільки не встановлено фактів порушення ним умов договору оренди;

- Черкаська обласна лікарня не надала доказів використання приміщення, яке орендувалось позивачем, для власних потреб після припинення дії договору оренди;

- перший відповідач не повідомив позивача про свій намір укласти новий договір оренди щодо приміщення, яке раніше використовував позивач;

- переважне право позивача було порушено укладенням спірного договору, у зв’язку з чим останній є недійсним;

- враховуючи недійсність спірного договору, ПП “АССПО” зобов’язано повернути Черкаській обласній лікарні орендоване приміщення.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.12.2007р. рішення господарського суду Черкаської області від 19.04.2007р. скасовано та прийнято нове рішення щодо відмови у задоволенні позову (т.3 а.с.87-93).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні заявлених вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що:

-          перший відповідач відмовив у продовженні договору оренди, оскільки мав намір використовувати спірне приміщення для власних потреб;

-          після припинення дії договору оренди, позивач не звертався в установленому порядку з пропозицією укласти новий договір оренди;

-          орендар, який належним чином виконував свої обов’язки має переважне право на укладення договору оренди на новий строк, лише за інших рівних умов, однак, позивач не надсилав письмових пропозицій укласти наступний договір на певних умовах.

Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції, ТОВ "Аптека №172" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та просить її скасувати, залишивши в силі рішення господарського суду Черкаської області від 19.04.2007р.

Вимоги касаційної скарги мотивовані порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідачі у справі –Черкаська обласна лікарня та ПП "АССПО" у відзиві на касаційну скаргу, вважаючи її доводи безпідставними, просять постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.12.2007р. залишити без змін.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 01.12.98р. між сторонами у справі –Черкаською обласною лікарнею та ТОВ „Аптека №172” укладено договір №11, за умовами якого позивачу у строкове платне користування надано нежиле приміщення –частину першого поверху дев’ятиповерхової будівлі по вул. Менделєєва,3 у м. Черкаси площею 18м2, яка є комунальною власністю. Даний договір погоджено з Управлінням майном області Черкаської облдержадміністрації.

Даний договір за своєю правовою природою відноситься до договорів найму, різновидом якого є оренда.

Відносини майнового найму (на момент укладення договору та його дії) врегульовані нормами глави 25 ЦК УРСР; відносини оренди державного та комунального майна - Законом України “Про оренду державного та комунального майна”, нормами якого, в силу ст.1 Закону, регулюються, зокрема, питання оренди комунального майна.

Відповідно до п.1 ст.17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, термін договору оренди визначається за погодженням сторін. При цьому, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Умовами вищевказаного договору сторонами визначений строк його дії - до 31.12.2003р. (п.9.1 договору).

Як встановлено судами, до закінчення дії договору, Черкаська обласна лікарня повідомила позивача про відсутність наміру продовжувати термін дії договору після 31.12.2003р.

Згідно п.2 ст.26 Закону, договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Отже, судами вірно встановлено, що вищевказаний договір оренди, укладений між позивачем та першим відповідачем, припинив свою дію 31.12.2003р.

Відповідно до п.3 ст.17 Закону (в редакції Закону, чинній на момент припинення дії договору та укладення спірного договору оренди), після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін.

Аналогічне положення щодо переважного права на продовження строку оренди містить ст.285 ГК України (який набрав чинності після закінчення строку оренди), в силу якої орендар має переважне право перед іншими суб'єктами господарювання на продовження строку дії договору оренди. При цьому, ст. 777 ЦК України визначено, що наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Судами першої та апеляційної інстанцій не встановлено фактів порушення позивачем умов договору оренди, отже, за змістом вказаних норм, ТОВ “Аптека №172” має переважне право на продовження оренди.

Судами встановлено, що позивач повідомив Черкаську обласну лікарню про свій намір продовжувати орендувати приміщення, надане за договором оренди №11 від 01.12.98р., однак, перший відповідач відмовив йому у продовженні строку оренди, мотивуючи необхідністю даного приміщення для використання у власних потребах.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Черкаська обласна лікарня зобов’язана була продовжити дію договору оренди, який укладений з позивачем, оскільки знало про намір позивача продовжувати орендні відносини.

Разом з тим, з таким висновком обґрунтовано не погодилась апеляційна інстанція.

Так, наявність переважного права означає, що особа, яка володіє певним правом має пріоритет перед іншими особами, які володіють аналогічним правом, при його реалізації.

Судами встановлено, що спірний договір оренди був укладений лише 01.04.2004р. між відповідачами у справі - Черкаською обласною лікарнею та ПП “АССПО”. Відповідно до вказаного договору, в оренду ПП АССПО" передано приміщення, яке раніше перебувало у користуванні позивача за умовами договору оренди державного майна №11 від 01.12.98р., у зв’язку з чим позивач вважає, що порушується його переважне право на оренду вказаного приміщення.

Однак, судами не встановлено, що в момент припинення дії договору оренди №11 від 01.12.98р. був укладений інший договір оренди на зазначене приміщення або були заяви інших осіб на оренду приміщення, які були б задоволені, що б у сукупності з іншими обставинами, могло свідчити про порушення переважного права позивача.

Порядок укладення договорів оренди комунального майна визначається ст.9 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”.

Судами не встановлено, що позивач, після припинення дії договору №11 від 01.12.98р. у зв’язку з відмовою у продовженні його строку, у встановленому ст.9 Закону порядку звертався з заявою про укладення договору оренди на новий строк. Так, судами не встановлено, що на момент укладення спірного договору були у наявності інші заяви осіб, подані в установленому порядку, про оренду відповідного приміщення, у т.ч. позивача.

Крім того, за змістом вищевказаних норм матеріального права, переважне право на продовження оренди, у відповідності з положеннями вищенаведених норм права, позивач має лише за рівних умов, що визначено ч.3 ст.17 Закону, а не на умовах попереднього договору. Умови спірного договору, на яких позивач просить продовжити орендні відносини, не є ідентичними умовам, на яких укладено договір оренди №11 від 01.12.98р.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, встановивши неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність заявлених вимог.

Враховуючи зазначене, підстав для зміни чи скасування постанови апеляційної інстанції не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.12.2007р. у справі №05-02-11/3159 господарського суду Черкаської області залишити без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека №172" –без задоволення.

Головуючий суддя Кузьменко М.В.

Судді Грек Б.М.

Палій В.М.