ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2008р.

м.Київ

№ 45/270-А

15:20

За позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Ельдорадо-центр"

До:

Київського обласного управління у справах захисту прав споживачів

Предмет адміністративного позову:

скасування постанови № 911

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Царікова О.В.

Представники сторін:

Позивача: Хрустицька О.А., дов. № б/н від 17.06.08

Відповідача: Ткаченко С.С., дов. № 1494 від 25.06.08

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з адміністративним позовом про визнання про скасування постанови Київського обласного управління у справах захисту прав споживачів від 11.04.2007 року № 911 про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України “Про захист прав споживачів”.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувана постанова вказує на порушення позивачем вимог ст.ст. 14, 15 Закону України "Про захист прав споживачів", натомість позивач вважає, що останній вказаних норм не порушував та надав споживачам необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про товар і докази цього були надані під час перевірки, проте вони необґрунтовано не були прийняті до уваги перевіряючими.

Також позивач вважає, що Акт перевірки не відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема, позивач вказує що відповідачем зафіксовано певні порушення, які викладені відповідачем незрозуміло, всі вказані із недопустимими скороченнями. Крім того, Акт містить не застережені креслення й виправлення, а також не містить повного найменування та реєстраційного номеру нормативного акта, вимоги якого відповідач вважає порушеними, а зміст порушення не конкретизований та не викладений відповідно до норм законодавства.

На думку позивача, для проведення перевірки не було правових підстав.

Позивач вважає, що розмір штрафних санкцій, визначений відповідачем, не відповідає чинному законодавству України та за розрахунком позивача мало б становити 6955,47 грн., а не 7383,12 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечив та вказав, що перевірка проведена відповідно до направлення (розпорядження) на проведення перевірки. Також відповідач вказав, що на час перевірки не було надано прибуткові документи на проінспектовані товари, а виявлені порушення були зафіксовані в Акті перевірки, з яким директор магазину ознайомився та зауважень не надав, і зазначив, що сертифікати відповідності на товари будуть надані до 31.01.2007, проте інформацію про усунення недоліків позивачем було надіслано поштою лише 26.02.2007.

Крім того, відповідач вказав що в оскаржуваній постанові зазначено за які саме порушення та на підставі яких норм застосовано штрафні санкції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2007 відкрито провадження у справі № 45/270-А та призначено попереднє судове засідання на 29.05.2007.

У зв’язку з відпусткою судді Балац С.В., судове засідання у справі № 45/270-А, призначене на 29.05.2007 перенесено на 07.06.2007.

Ухвалою від 07.06.2007 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 02.07.2007.

Ухвалою від 02.07.2007 розгляд справи відкладався на 19.07.2007, у зв’язку з неявкою відповідача у судове засідання.

19.07.2007 у судовому засіданні оголошено перерву до 08.08.2007, про що сторони повідомлені під розписку.

У судовому засіданні 08.08.2007 оголошено перерву до 15.08.2007, про що сторони повідомлені під розписку, та зобов’язано позивача надати суду належним чином засвідчені копії видаткових накладних, за якими позивач отримав товар на реалізацію.

Ухвалою від 15.08.2007 у зв’язку з неявкою позивача та відповідача, судовий розгляд справи відкладався на 04.09.2007.

В судовому засіданні 04.09.2007 оголошено перерву до 10.09.2007, про що сторони повідомлені під розписку.

Ухвалою від 10.09.2007 призначено комплексну судову почеркознавчу та економічну експертизу, а на час її проведення провадження у справі зупинено.

До суду повернулися матеріали справи без висновку експерта, у зв’язку з тим, що вартість експертизи не оплачена.

Ухвалою від 02.06.2008 поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи на 19.06.2008.

В судовому засіданні 19.06.2008 оголошено перерву до 26.06.2008, про що сторони повідомлені під розписку.

У судовому засіданні 26.06.2008 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши наявні у справі докази суд -

ВСТАНОВИВ:

Начальником Київського обласного управління у справах захисту прав споживачів затверджено план проведення контрольних перевірок з дотримання чинного законодавства про захист прав споживачів спеціалістами управління у січні 2007 року.

Відповідно до п. 23 цього Плану перевірці підлягав магазин "Ельдорадо" ТОВ "Ельдорадо-Центр", що знаходиться в пр-т. 50 річчя Перемоги, 44/2.

30.01.2007 начальник управління видав головному спеціалісту Київського обласного управління у справах захисту прав споживачів направлення на перевірку № 143. Відповідно до цього направлення відповідач доручив Дідику Ф.А. здійснити державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів у суб’єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, які розташовані на території Київської області, зокрема, у м. Біла Церква, пр-т. 50 річчя Перемоги 44/2, магазин "Ельдорадо" з питань дотримання вимог Закону України "Про захист прав споживачів".

За наслідками перевірки складено Акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 30.01.2007 № 000218 (далі - Акт).

В Акті зазначено, що перевірка проводиться на підставі листа Білоцерківського міського відділу Головного управління МВС України в Київській області від 25.01.2007 № 1860 та повноважень визначених ст. 26 Закону України "Про захист прав споживачів".

Цим Актом встановлено, що на час перевірки в торговельному залі пропонувались до реалізації непродовольчі товари, які були перевірені на дотримання вимог нормативних документів, що діють на території України. При контрольно вибірковому інспектуванні товарів встановлено, що в порушення ст.ст. 14, 15 Закону України "Про захист прав споживачів" товари реалізовувалися (п. 1. –п. 13 таблиці 1) без необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про виробника, дату виготовлення, без інформації про сертифікацію товару. Також в Акті зазначено, що вказані в Акті факти свідчать про порушення позивачем вимог п. 18, 21 "Правил торговельного обслуговування населення", затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 № 833.

В поясненнях до Акту від 30.01.2007 № 000218 Петренко О.Є. Директор Білоцерківської філії ТОВ "Ельдорадо-Центр" вказав, що необхідні документи –сертифікати відповідностіта товарні накладні будуть представлені в установлений термін.

30.01.2007 відповідачем видано Припис керівнику господарюючого суб’єкта, яким на підставі результатів перевірки та з метою припинення порушень законодавства про захист прав споживачів, керуючись ст. 5 Закону України “Про захист прав споживачів” тимчасово припинено відвантаження, реалізацію, продаж товарів та зобов’язано усунути виявлені недоліки, доповісти Управлінню в установленим термін та пред’явити прибуткові документи до 31.01.2007.

Відповідач листом від 19.03.2007 № 1179 втретє повідомив позивача про те, що для розгляду справи про накладення стягнень йому необхідно з’явитися 11 квітня 2007 року з 11:00 до 17:00 години за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 6, кімн. 612.

11.04.2007 відповідачем винесено постанову про накладення стягнень передбачених статтею 23 Закону України “Про захист прав споживачів” № 911 (оскаржувана постанова). Вказаною постановою за реалізацію товарів без необхідної, достовірної, доступної та своєчасної інформації про товар застосовано до позивача штраф у розмірі 7383,12 грн.

Спір виник внаслідок того, що позивач вважає що оскаржувана постанова прийнята з порушенням встановленого порядку проведення перевірки та за відсутності факту порушень.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2, 5, 12 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про захист прав споживачів" спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право: перевіряти у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг; безперешкодно відвідувати та обстежувати відповідно до законодавства будь-які виробничі, складські, торговельні та інші приміщення цих суб'єктів; одержувати безоплатно від суб'єктів господарювання, що перевіряються, копії необхідних документів, які характеризують якість продукції, сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, що використовуються для виробництва цієї продукції; накладати на винних осіб у випадках, передбачених законодавством, адміністративні стягнення.

Відповідно до п. 1 наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики “Про підвищення ефективності роботи державних органів у справах захисту прав споживачів при здійсненні перевірок суб'єктів господарської діяльності” від 14.03.2003 № 42 встановлено, що державні органи у справах захисту прав споживачів проводять планові перевірки додержання суб'єктами господарської діяльності сфери торгівлі якості товарів (робіт, послуг), додержання на підставі затвердженого начальникам управління щоквартального плану проведення перевірок. Пунктами 3, 3.1. цього наказу керівників територіальних органів у справах захисту прав споживачів Держкомстандарту зобов’язано видати письмові розпорядження на проведення перевірок суб'єктів господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи керівник відповідача затвердив план-графік проведення перевірки на січень 2007, та видав направлення, яке є письмовим оформленням розпорядження керівника територіального органу. Отже під час підготовки до проведення перевірки позивачем дотримано вимоги п. 3., 3.1. наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики “Про підвищення ефективності роботи державних органів у справах захисту прав споживачів при здійсненні перевірок суб'єктів господарської діяльності” від 14.03.2003 № 42.

Отже, для проведення відповідачем перевірки позивача були належні правові підстави.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України "Про захист прав споживачів" інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Порядок та правила визначають загальні умови провадження торговельної діяльності, основні вимоги до торговельної мережі, мережі закладів ресторанного господарства і торговельного обслуговування громадян, які придбавають товари для власних побутових потреб у підприємств, установ, організацій незалежно від організаційно-правової форми і форм власності, фізичних осіб - підприємців та іноземних юридичних осіб, що провадять підприємницьку діяльність на території України (далі - суб'єкти господарювання) регламентовано Порядком провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування населення (далі - Порядок), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 № 833 (п. 1 Порядку).

Згідно п. 18 Порядку зазначено, що у документах на товари, що підлягають обов'язковій сертифікації, повинні зазначатися реєстраційні номери сертифіката відповідності чи свідоцтва про визнання відповідності та/або декларації про відповідність, якщо це встановлено технічним регламентом.

Відповідно до п. 21 Порядку суб'єкт господарювання зобов'язаний: надавати споживачеві у доступній формі необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про товари; усіляко сприяти споживачеві у вільному виборі товарів і додаткових послуг, на його вимогу провести перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни товарів з наданням йому контрольно-вимірювальних приладів, документів, які підтверджують якість, безпеку, ціну товарів.

Згідно п. 17 Порядку забороняється продаж товарів, що не мають відповідного маркування, належного товарного вигляду, на яких строк придатності не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативних документів, строк придатності яких минув, а також тих, що надійшли без документів, передбачених законодавством, зокрема які засвідчують їх якість та безпеку.

Отже, необхідна, доступна, достовірна та своєчасна інформація про товар доводиться до споживачів відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів", Порядку провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 № 833.

Натомість позивач реалізовував товари без необхідної, достовірної та своєчасної інформації про товар, чим порушив вимоги ст. 14, 15 Закону України "Про захист прав споживачів".

Щодо відповідності Акту перевірки вимогам законодавства України, то відповідно до п. 3.2. Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 25.10.2006 № 311 при описі виявлених порушень вимог законодавства повинні бути зазначені нормативно-правові акти чи нормативні документи, вимоги яких порушені, їх повне найменування та реєстраційний номер. Зміст порушення має бути конкретизований та викладений відповідно до норм законодавства. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів та документів не допускаються. Опис порушень закінчується аргументованими висновками з посиланням на відповідні законодавчі, нормативно-правові акти та нормативні документи. Згідно п. 3.5. Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 25.10.2006 № 311 з метою недопущення можливості додаткових записів записи в акті перевірки ведуться на всьому полі аркуша. Незаповнені місця в акті, укладених аркушах та таблицях перекреслюються значком "Z". Скорочення слів, назв та інше, крім загальноприйнятих абревіатур, не допускається. Виправлення в акті, укладених аркушах та таблицях допускаються лише за умови їх погодження підписом осіб, що беруть участь у перевірці.

Твердження позивача про те, що "відповідачем зафіксовано певні порушення, які викладені відповідачем незрозуміло, всі вказані з недопустимими скороченнями" приймається лише частково в частині того, що дійсно в Акті перевірки відповідачем зафіксовано саме допущені позивачем порушення. Проте, твердження позивача про те, що відповідачем викладено порушення незрозуміло, всі вказані з недопустимими скороченнями судом відхиляється, оскільки Акт перевірки та таблиця 1 не містить недопустимі скорочення, а порушення викладені зрозуміло.

Твердження позивача про те, що Акт перевірки містить не застережені закреслення й виправлення приймається лише частково виходячи з наступного.

Виправлення являє собою закреслення певного написаного тексту та заміну викресленої частини іншим текстом. Закреслення являє собою вичеркування написаного тексту без заміни останнього.

Відповідно, судом не приймається твердження позивача про те, що Акт перевірки містить виправлення, оскільки вказаний Акт виправлень не містить.

Проте Акт перевірки містить закреслення, які не застережені. Проте, враховуючи те, що вказане закреслення має місце у недописаній до кінця фразі, що міститься між найменуванням посадової особи керівника позивача та найменуванням позивача, то вказане закреслення не стосується зафіксованих в Акті перевірки порушень, допущених позивачам, та не впливає на юридичне значення Акту перевірки, як документу, що фіксує відповідні порушення.

Щодо розміру штрафних санкцій, то відповідно до п. 7 ч.1 ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому розмір відповідальності господарюючих суб'єктів за порушення, передбачені у ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів", повинен встановлюватись виходячи з вартості партії товару, одержаного для реалізації від поставщика, а не з ціни, за якою господарюючий суб'єкт реалізовує цей товар.

Як вбачається з матеріалів справи, вартість товару, з приводу продажу якого позивачем допущено порушення, визначено на підставі видаткових накладних від 15.03.2006 № 730942, від 23.01.2007 № 43225, від 15.10.2006 № 1087044, від 24.06.2006 № 962053_2, від 28.07.2007 № 994111, від 27.01.2007 № 45992, від 12.01.2007 № 34073, від 27.12.2006 № 21360, від 12.01.2007 № 33491, від 12.01.2007 № 24830 за якими позивач отримав вказаний товар від ТОВ "Ельдорадо-Інвест".

Виходячи з вказаних накладних, загальна вартість партії товару, отриманого позивачем для реалізації, складає 24610,405 грн.

Відповідно розмір штрафу складає 24610,405 грн. х 30% / 100% = 7383,1215 грн. ? 7383,12 грн., що відповідає сумі штрафу визначено в оскаржуваній постанові.

Твердження позивача про те, що для обрахунку вартості партії товару мали б прийматися до уваги накладні на внутрішнє переміщення від 24.06.2006 № 962053_2, від 15.10.2006 № 1087044, від 27.01.2007 № 45992, від 15.03.2006 № 730942, від 23.01.2007 № 43225, від 27.12.2006 № 21360, від 12.01.2007 № 24830, від 12.01.2007 № 33491, від 12.01.2007 № 34073, від 28.07.2006 № 994111 судом відхиляється, оскільки з вказаних накладних вбачається, що товар переміщувався з одного складу позивача на інший склад, в той час як штраф визначається виходячи з вартості партії товару, одержаного для реалізації від поставщика. Крім того, з метою з’ясування вартості оприбуткованої позивачем партії товару, ухвалою від 10.09.2007 № 45/270-А судом призначалася комплексну судову почеркознавчу та економічну експертизу на вирішення якої були поставлені відповідні питання, а оплату вартості експертизи покладено на позивача. Проте, позивач ухилився від оплати вказаної експертизи, чим своїми діями унеможливив отримання результатів зазначеної експертизи.

Отже, відповідачем доведено, що оскаржувана постанова прийнята обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття її прийняття, добросовісно та розсудливо, пропорційно, тобто з дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована така постанова, а позивач відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України не довів неправомірність оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 70, 71, 86, 94, 163, 185-187 Кодексу адміністративного судочинства, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.Балац

Дата складання постанови в повному обсязі 04.07.2008