ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" липня 2008 р.

Справа № 32/259-07-8227

За позовом: ЗКАТ „Скломонтаж”,м.Київ

до відповідачів: МП „Аліса” Одеська область, Білгород-Дністровський район смт Затока

Затоківська селищна рада Білгород-Дністровського району Одеської області

про визнання недійсними договору оренди майна від 24.05.2000р. між МП „Аліса” та ЗКАТ „Скломонтаж”, договору оренди землі від 22.08.2001р. між Затоківською селищною радою Білгород-Дністровського району та МП „Аліса”; зобов’язання Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області укласти з ЗКАТ „Скломонтаж” договір оренди земельної ділянки.

та зустрічним позовом:

МП „Аліса” Одеська область, Білгород-Дністровський район смт Затока

до ЗКАТ „Скломонтаж”м. Київ

про визнання дійсним договору оренди №2 від 24.05.2000р. між ЗКАТ „Скломонтаж” та МП „Аліса” строком на 49 років; таким, що втратив чинність з 24.05.2005р. договору оренди №2 від 24.05.2000р. між ЗКАТ „Скломонтаж” та МП „Аліса” строком на 5 років; зобов’язання ЗКАТ „Скломонтаж” дати згоду на демонтаж тимчасових споруд згідно акту приймання-передачі, яке входить до цілісного майнового комплексу бази відпочинку „Стекломонтажник”, яка розташована за адресою: смт Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області, курортний район Сонячний; визнання дійсним договору оренди земельної ділянки від 22.08.2001р.

Суддя Грабован Л.І.

Представники сторін:

від позивача: Дєчева О.М. довіреність від 1.10.2007р.

від відповідачів: МП „Аліса” директор Довганюк Л.Ф., Піковська Л.М. довіреність №08 від 7.08.2007р.; Затоківська селищна рада –не з’явився

У засіданні суду оголошувались перерви у відповідності зі ст. 77 ГПК України з 27.11.2007р. до 30.11.2007р., з 30.11.2007р. до 7.12.2007р.,з 7.12.2007р. до 10.12.2007р., з 11.06.2008р. до 13.06.2008р., з 14.07.2008р. до 16.07.2008р., 16.07.2008р. до 16.00, з 16.07.2008р. до 18.07.2008р., 18.07.2008р. до 11.20.

Суть спору: Позивач - ЗКАТ „Скломонтаж” звернувся до суду із позовом (т.1 а.с.4-6) до відповідачів МП „Аліса” та Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання недійсними договорів оренди майна бази відпочинку „Скломонтаж” від 24.05.2000р. між МП „Аліса” та ЗКАТ „Скломонтаж”, оренди земельної ділянки від 22.08.2001р. між Затоківською селищною радою Білгород-Дністровського району та МП „Аліса”; зобов’язання Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області укласти з ЗКАТ „Скломонтаж” договір оренди земельної ділянки.

30.10.2007р. позивачем надано суду уточнення до позовної заяви (т.1 а.с.72-75), в якому він просить визнати недійсним на майбутнє договір оренди майна бази відпочинку „Скломонтажник” від 24.05.2000р. між МП „Аліса” та ЗКАТ „Скломонтаж” та визнати недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки від 22.08.2001р., між Затоківською селищною радою Білгород-Дністровського району та МП „Аліса”.

14.07.2008р. позивач остаточно уточнив позовні вимоги (т.3 а.с.5-9) у відповідності зі ст. 22 ГПК України, які пред’являються до відповідача МП „Аліса” та просить визнати недійсним на майбутнє договір оренди майна бази відпочинку “Скломонтажник” від 24.05.2000 р., укладений між МП “Аліса” ( код ЕДРПОУ 19061323) та ЗКАТ “Скломонтаж” (код ЕДРПОУ 01414005); повернути ЗКАТ “Скломонтаж” (код ЕДРПОУ 01414005) майно, яке було передане в оренду МП “Аліса”( код ЕДРПОУ 19061323) , а саме:

№

Інвент. №

Найменування

Кількість

1.

1-003

Побутовий будинок

1

2.

1-009

Пересувне приміщення

1

3.

1-010

Пересувне приміщення

1

4.

1-044

Будиночок КСО

1

5.

1-045

Будиночок КСО

1

6.

1-046

Будиночок КСО

1

7.

1-047

Будинок-вагончик

1

8.

1-048

Будинок-вагончик

1

9.

1-049

Будинок-вагончик

1

10.

1-050

Будинок-вагончик

1

11.

1-051

Будинок-вагончик

1

12.

1-052

Будинок-вагончик

1

13.

1-053

Будинок-вагончик

1

14.

1-054

Будинок-вагончик

1

15.

1-055

Будинок-вагончик

1

16.

1-056

Будинок-вагончик

1

17.

1-057

Будинок-вагончик

1

18.

1-058

Будинок КСО

1

19.

1-067

База відпочинку (клуб, кухня)

1

20.

9-897

Телевізор “Вемна” б/у

1

21.

9-829

Холодильник “Апшерон” б/у

1

22.

9-830

Холодильник “Апшерон” б/у

1

23.

Холодильник “Донбас” б/у

1

24.

9-813

Холодильник “Донбас” б/у

1

25.

9-888

Холодильник “Снєжок” б/у

1

26.

Холодильник “Донбас” б/у

4

27.

Холодильник “Кодри” б/у

5

28.

Ліжко дерев’яне б/у

48

29.

Ліжко металеве бу

18

30.

Шафа б/у

10

31.

Стіл б/у

19

32.

Стільці б/у

42

33.

Тумбочка б/у

16

34.

Матраци б/у

39

35.

Подушки пух. Б/у

53

36.

Полиці-вішалки

11

37.

Плечики-вішалки

21

38.

Графини

10

39.

Стакани

40

40.

Миски металеві б/у

8

41.

Совки б/у

15

42.

Мики пластмасові

12

43.

Відра оцинковані б/у

10

44.

Відра пластмасові

4

45.

Антресолі

4

46.

Ковдра б/у

44

47.

Ковдра б/у

55

48.

Простиня б/у

352

49.

Наволочки б/у

301

50.

Рушники махрові

81

51.

Ємність алюмінієва

2

52.

Ємність металева

1

53.

Ємність Г-8

1

54.

Стенд пожежний

1

55.

Сейф (металевий ящик)

2

56.

Вогнегасник

4

57.

Замок навісний

2

58.

Дзеркало

5

59.

Балони газві

8

Таким чином, суд розглядає позов ЗКАТ „Скломонтаж” до МП „Аліса” про визнання недійсним договору №2 від 24.05.2000р. та повернення орендованого майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення умов ст.ст.256, 262 Цивільного кодексу УРСР, ст. 10 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” при укладенні договору, оскільки в договорі фактично відсутні вказівки на індивідуальні ознаки, визначити які-небудь індивідуальні ознаки та особливості цього майна з тексту договору неможливо; порушення вимог ст.ст. 256, 638, 759 Цивільного кодексу УРСР, ст. 19 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” та відсутність в договорі істотної умови щодо оплати за користування цілісним майновим комплексом підприємства; відсутність такої суттєвої умови договору оренди, як повернення орендованого майна орендодавцю; недосягнення сторонами, при укладені договору оренди згоди щодо строку дії договору оренди. Також позивач посилається на наявність в умовах договору умов договору підряду, однак неможливість визнання його договором підряду, за відсутності істотних умов, які необхідні для такого виду договорів. Вказані обставини позивач вважає підставою для визнання недійсним договору у відповідності зі ст. ст. 48 Цивільного кодексу УРСР, ч. 1 ст. 203,215 Цивільного кодексу України

Відповідач –МП „Аліса” у відзиві на позов (т.1 а.с.45-48) проти позовних вимог заперечує, посилаючись на наявність преюдиційного рішення господарського суду Одеської області у справі №30/215-07-6121, яким у позові Затоківської селищної ради до МП „Аліса” за участю третьої особи на стороні відповідача ЗКАТ „Скломантаж” про розірвання договору оренди земельної ділянки від 22.08.2001р., укладеного Затоківською селищною радою та МП „Аліса” відмовлено повністю. При розгляді справи третя особи ЗКАТ „Скломонтаж” повністю підтримало заперечення МП „Аліса” на позов Затоківської селищної ради та зазначив, що 24.05.2000р. уклав з МП „Аліса” договір оренди №2 на 49 років. Відповідач вказує на те, що позивач не надав суду жодного доказу того, що в порушення прав позивача відповідач намагався заволодіти земельною ділянкою. Договір оренди від 24.05.2000р., на думку відповідача, на час його укладення відповідав вимогам ч.2 ст. 44 ЦК УРСР, ст. 153 ЦК УРСР, його укладено у письмовій формі та підписано особами, які його уклали та між сторонами в потрібній формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Згідно п.3.4 цього договору МП „Аліса” взяло на себе чітко обумовлені обов’язки провести реконструкцію та капітальне будівництво бази відпочинку „Скломонтажник”, які належним чином виконує. Крім того, відповідач зазначає, що у складі цілісного майнового комплексу бази відпочинку „Скломонтаж” відсутнє нерухоме майно, що підтверджується листом КП „Білгород-Дністровське БТІ” за №1600 від 16.10.2007р. Відповідач вважає що позивач не надав жодного доказу порушення вимог законів України, які дають правові підстави визнати недійсними обидві угоди щодо оренди та просить відмовити у позові.

Ухвалою від 1.07.2008р. (т.2 а.с.141-142) судом прийнято до розгляду зустрічний позов відповідача МП „Аліса” (т.1 а.с.126-131) від 27.06.2008р. до ЗКАТ „Скломонтаж” та Затоківської селищної ради, в якому він просить визнати дійсним договір №2 від 24.05.2000р., укладений між ЗКАТ „Скломонтаж” та МП „Аліса” щодо оренди цілісного майнового комплексу бази відпочинку „Стекломонтажник” строком на 49 років; вважати таким, що втратив чинність з 24.05.2005р. договір оренди №2 від 24.05.2000р., укладений ЗКАТ „Скломонтаж” та МП „Аліса” щодо оренди цілісного майнового комплексу бази відпочинку „Стекломонтажник” строком на 5 років; зобов’язати ЗКАТ „Скломонтаж” дати згоду на демонтаж тимчасових споруд згідно акту приймання-передачі, яке входить до цілісного майнового комплексу бази відпочинку „Стекломонтажник”, яка розташована за адресою: смт Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області, курортний район Сонячний; визнати дійсним договір оренди земельної ділянки від 22.08.2001р.

Заявою від 14.07.2008р. (т.3 а.с.11-13) МП „Аліса” змінило підставу та предмет позову та просить визнати дійсним договір №2 від 24.05.2000р., укладений між ЗКАТ „Скломонтаж” та МП „Аліса” щодо оренди цілісного майнового комплексу бази відпочинку „Стекломонтажник” строком на 49 років; вважати втратившим чинність з 24.05.2005р. договір оренди №2 від 24.05.2000р., укладений ЗКАТ „Скломонтаж” та МП „Аліса” щодо оренди цілісного майнового комплексу бази відпочинку „Стекломонтажник” строком на 5 років.

У зв’язку з цим суд не розглядає зустрічний позов в частині зобов’язання ЗКАТ „Скломонтаж” дати згоду на демонтаж тимчасових споруд згідно акту приймання-передачі, яке входить до цілісного майнового комплексу бази відпочинку „Стекломонтажник”, яка розташована за адресою: смт Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області, Курортний район Сонячний; визнання дійсним договору оренди земельної ділянки від 22.08.2001р.

В обґрунтування позовних вимог, заявлених у зустрічному позові МП „Аліса” посилається на те, що з дня укладення між сторонами договору №2 від 24.05.2000р., згідно якого в оренду передано цілісний майновий комплекс бази відпочинку „Стекломонтажник” строком на 49 років. Згідно з актом приймання-передачі майна, яке було передано орендарю, це майно мало нульову залишкову вартість, у зв’язку з цим неможливо було встановити ціну договору оренди. Оплата передбачена в договорі у п.3.2, згідно з яким на період реконструкції б/в орендар безкоштовно повинен надавати два чотирьохмісних будиночка, які знаходяться на б/в „Зорі Тирасполя” для відпочинку співробітників ЗКАТ „Скломонтаж”. На час укладання договір оренди майна №2 відповідав вимогам ч.2 ст. 44 ЦК України, ст. 153 ЦК України. Обов’язки, передбачені п.3.4. договору по реконструкції та капітальному будівництву бази відпочинку „Скломонтажник” МП „Аліса” належним чином виконує, що підтверджується наступним. Відповідно до рішень виконкому Затоківської селищної ради №75 від 5.06.2007р. та №451 від 27.06.2003р. щодо надання дозволу на проектування генплану та робочого проекту реконструкції б/в „Скломонтажник” МП „Аліса” був замовлення робочий план та генплан, але з виниклими обставинами реконструкція б/в „Стекломонтажник” до цього часу не почалась. Не надано орендодавцем згоди на демонтаж тимчасових споруд, які перешкоджають будівництву. Відповідач повідомляє, що у судовому засіданні йому стало відомо про те у позивача інший примірник договору оренди №2 про оренду майна бази відпочинку від 24.05.2000р., який укладено між сторонами на п’ять років. Термін дії договору, зазначає відповідач, закінчився 24.05.2005р., умови продовження дій цього договору сторонами не передбачені. Але після збігу строку його дії продовжували виконувати свої зобов’язання за договором, оскільки дійсний договір оренди майна на 49 років. Договір оренди земельної ділянки, як вказує МП „Аліса” уклало із Затоківською селищною радою 22.08.2001р. за умовами обох договорів на строк дії договору оренди №2 від 24.05.2000р. Відповідно до рішення Затоківської селищної ради №551-ХХ111 від 28.12.2003р. „Про розгляд листа МП „Аліса”, яким МП „Аліса” ЗКАТ „Скломонтаж” своїм листом №77 від 28.09.2000р. дало згоду на складання договору оренди на земельну ділянку, яка використовується під розміщення бази відпочинку „Стекломонтажник”. Згідно з п.п.3.3,3.4 договору оренди майна від 24.05.2000р. МП „Аліса” взяло на себе чітко обумовлені обов’язки провести інвентаризацію земельної ділянки щодо обслуговування бази відпочинку, які належним чином виконало. В обґрунтування позовних вимог МП „Аліса” посилається на наявність рішення господарського суду Одеської області у справі №30/215-07-6121 за позовом Затоківської селищної ради до МП „Аліса” за участю третьої сторони ЗКАТ „Скломонтаж” про розірвання договору оренди земельної ділянки від 4.10.2007р. про відмову у задоволенні вимог Затоківської якої селищної ради та вказує, що цим рішенням встановлені такі факти: третя особа ЗКАТ „Скломонтаж” підтримала заперечення на позов Затоківської селищної ради, надані МП „Аліса” та представник третьої особи зазначив, що ЗКАТ „Скломантаж”, як власник бази відпочинку „Стекломонтажник” 24.05.2000р. уклав з МП „Аліса” договір оренди №2, згідно якого у володіння та користування МП „Аліса” надано цілісний майновий комплекс бази відпочинку „Скломонтаж” строком дії на 49 років. Відповідач зазначає, що строк дії договору, укладеного на п’ять років сплинув, однак КЗАТ продовжував видавати путівки для відпочинку своїх працівників, умови продовження дії договору сторонами не були передбачені.

18.07.2008р. відповідачем МП „Аліса” подано суду заяву (т.3 а.с. 123-126) про зміну підстав зустрічного позову, в якій доповнює вимоги, викладені у п.п.1,2 зустрічного позову вимогою про спонукання ЗКАТ „Скломонтаж” внести зміни відповідно до вимог чинного законодавства до договору оренди №2 від 24.05.2000р., який укладено між ЗКАТ „Скломонтаж” та МП „Аліса” щодо оренди цілісного майнового комплексу бази відпочинку „Стекломонтажник”, яка розташована за адресою: смт Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області, курортний район Сонячний для організації відпочинку після проведення реконструкції та капітального будівництва бази відпочинку строком на 49 років, посилаючись на положення ч.2 ст. 651, ч.2 ст. 628 ЦК України та те, що договорі може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховує при укладенні договору. При цьому відповідач вказує, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір) та до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідач вважає, що належним чином виконував умови договору, та вказує, що у випадку задоволення судом вимог за первісним позовом МП понесе значні матеріальні збитки.

18.07.2008р. позивачем подано клопотання про призначення судової економічної експертизи (т.3 а.с.114) з питанням до експерта: чи увійшов майновий комплекс б/в „Стекло монтажник”, яка розташована за адресою: смт Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області курортний район Сонячний до статутного капіталу ЗКАТ „Скломонтаж” та чи підтверджується документально вартість майнового комплексу бази відпочинку „Стекло монтажник”, яка розташована за адресою: смт Затока м. Білгород-Дністровський курортний район Сонячний, яка згідно довідки ЗКАТ „Скломонтаж” станом на 1.01.2000р. становила 165 802,57 грн.; чи дійсно на даний час матеріальні цінності б/в знаходяться на обліку по рахунку 425 та з яких підстав.

Ухвалою суду від 10.12.2007р. (т.2 а.с.20-21) провадження у справі зупинялось у зв’язку з призначенням судових технічної та почеркознавчої експертиз за клопотаннями сторін.

Ухвалою суду від 6.06.2008р. (т.2 а.с.111) провадження у справі поновлено у зв’язку з надходженням до суду висновків судових експертиз.

Ухвалою від 13.06.2008р. (т.2 а.с.121) строк розгляду справи продовжено у відповідності з п.4 ст. 69 ГПК України за клопотанням відповідача, погодженим з позивачем (т.2 а.с.117).

Відповідач –Затоківська сільська рада у засідання не з’явився, відзив на позов не надав, незважаючи на належне повідомлення про дату та місце засідання суду, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення №288965 вручене 30.10.2007р., №2928924, вручене 6.11.2007р., № 798851 вручене 20.11.2007р., № 3627910, вручене 13.06.2008 (т.1 а.с.17,66,152, т.2 а.с.112). Позовні вимоги, які пред’являлись до Затоківської селищної ради судом не розглядаються, оскільки позивачем після уточнення позову вони не пред’явлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив:

Відповідачем МП „Аліса” надано суду оригінал договору оренди №2 від 24.05.2000р. (т.2 а.с.73-74), укладеного між Київським ЗАТ „Скломонтаж” (орендодавець) та МП „Аліса” (орендар) строком на 49 років.

Позивачем ЗКАТ „Скломонтаж” надано суду оригінал договору №2 від 24.05.2000р. (т.2 а.с.75-76) укладеного між Київським ЗАТ „Скломонтаж” (орендодавець) та МП „Аліса” (орендар) строком на 5 років.

За положеннями договорів, тексти яких фактично ідентичні, крім вказівки строку дії та положення щодо можливості продовження договору (п.1.2), орендодавець передає орендарю у володіння та користування цілісний майновий комплекс бази відпочинку „Стекломонтаж”, розташований за адресою: смт. Затока, курортний район „Сонячний”, для організації відпочинку після проведення реконструкції та капітального ремонту бази відпочинку. (п.1.1 договору). Згідно з п.1.3 основні засоби та „малоцінка” б/в „Стекломонтаж” передаються на баланс МП „Аліса”. Амортизаційні відрахування залишаються у орендаря та направляються на обновлення орендованого майна. Орендар зобов’язується здійснити вдосконалення майна у вигляді капітального будівництва, капітального ремонту та реконструкції за узгодженням із Затоківською сільською радою. (п.п.1.4,1.5 договору). П.1.6 договору передбачені обов’язки орендодавця, в які входить передача орендатору згідно акту цілісного майнового комплексу бази відпочинку „Стекломонтажник”. Обов’язки орендаря встановлені у р.111 договору та в них входить використання орендованого майна з метою організації відпочинку після проведення капітального будівництва, капітального ремонту та реконструкції цілісного майнового комплексу бази відпочинку „Стекломонтаж”; на період реконструкції безкоштовне передання орендарем двох чотирьохмісних будиночка для відпочинку співробітників ЗАТ „Скломонтаж”; проведення інвентаризації земельної ділянки, яка надана для обслуговування бази відпочинку та укладення договору оренди на право користування земельною ділянкою із Затоківською селищною радою на строк дії договору оренди.

Відповідно до ст. 153 Цивільного кодексу УРСР (1963 р.) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду.

Положеннями ст. 256 Цивільного кодексу України (1963р.), який діяв на момент укладення договору оренди, по договору майнового найму, різновидом якого є оренда, передбачено, що наймодавець зобов’язується надати наймачу майно у тимчасове користування за плату. При цьому, предметом договору майнового найму (оренди) можуть бути тільки індивідуально-визначені речі.

Відповідно до ст. 262 Цивільного кодексу України (1963р.) наймодавець зобов’язаний передати наймачу майно у стані, який відповідає умовам договору та призначенню майна. Наймодавець не відповідає за недоліки майна, які були ним оговорені при укладенні договору. З цього витікає, що договір оренди обов’язково повинен містити положення щодо індивідуально-визначеного майна, яке передається в оренду та його стану.

Згідно з ч.4 ст. 1 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” №2269-Х11 від 10.04.1992р. (із змінами) оренда майна інших форм власності (крім державної та комунальної) може регулюватися положеннями цього Закону, якщо інше не передбачено законодавством та договором оренди. Враховуючи умови договору оренди №2 від 24.05.2000р., правовідносини, які склались між сторонами мають регулюватись Цивільним кодексом УРСР, Цивільним кодексом Законом України “Про оренду державного та комунального майна” №2269-Х11 від 10.04.1992р.

Статтею 10 цього Закону встановлюється, що істотними умовами договору оренди є об’єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов’язань; забезпечення виконання зобов’язань; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об’єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов’язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

В порушення умов ст. ст. 256, 262 Цивільного кодексу України (1963р.), ст. 10 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” №2269-Х11 від 10.04.1992р. (із змінами) за договором оренди №2 від 24.05.2000р. в оренду передано майно, відносно якого в договорі фактично відсутні вказівки на індивідуальні ознаки, визначити які-небудь індивідуальні ознаки та особливості цього майна з тексту договору неможливо. В договорі відсутні характеристика об’єктів, відомостей щодо технічної документації (інвентаризації, технічні паспорти), опис розташування переданого майна, у тому числі розташування відносно всього майнового комплексу, відсутні вказівки на площу об’єктів оренди, що свідчить про неможливість індивідуалізації цих об’єктів.

Крім того, в порушення положень ст. 11 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, якою встановлено, що оцінка об’єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України та передує укладенню договору оренди, оцінку об’єкта, переданого в оренду за договором №2 від 24.05.2000р. проведено не було. Не визначені у договорі оренди порядок та умови передачі та повернення об’єктів оренди, чим порушені вимоги ст. 13 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”.

Надані суду позивачем та відповідачем оригінали договорів №2 від 24.05.2000р., у зв’язку з наявністю розбіжностей (вказівки строків оренди) було надіслано для проведення судових технічної експертизи, експертизи печатних форм, призначених судом за клопотаннями сторін з метою встановлення достовірності підписів уповноважених осіб на договорах, строків, порядку та приладів, якими виконано договори та підписи на них та достовірності печаток на договорах.

Згідно висновку №3976,3977/03 судово-технічної експертизи документів від 13.05.2008р. (т.2 а.с.95-104), виконаної експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз В.І. Тихоновою відтиски печатки з текстом „Мале підприємство „Аліса”, які розміщені на других аркушах наданих на експертизу двох договорів оренди від 24.05.2000р., нанесені однією і тією ж печаткою, а саме печаткою МП „Аліса”, вільні зразки відтисків якої надані для порівняльного дослідження. Відтиски печатки з текстом „Скломонтаж” які розміщені на других аркушах, наданих на експертизу двох договорів оренди від 24.05.2000р., нанесені однією і тією ж печаткою, а саме печаткою „Скломонтаж”, вільні зразки відтисків якої надані для порівняльного дослідження.

Згідно висновку №3991/02 судово-почеркознавчої експертизи від 1.04.2008р. (т.2 а.с.106-106), виконаної експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Г.В. Логвіною, підписи від імені Довганюка Л.Ф. у наданих на дослідження документах: договорі оренди №2 від 24.05.2000р. на термін оренди 49 років, договорі оренди №2 від 24.05.2000р. на термін оренди 5 років виконані самим Довганюком Л.Ф.

Таким чином, враховуючи наявність двох оригіналів договорів оренди від 24.05.2000р. у сторін ідентичного змісту, підписаних уповноваженими особами підприємств, підписи яких засвідчені печатками підприємства, однак із вказівкою різних строків оренди, суд доходить висновку про недосягнення згоди ЗКАТ „Скломонтаж” та МП „Аліса” по такій істотній умові договору оренди, як його строк.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу УРСР за договором майнового найму наймодавець зобов’язується надати наймачеві майно у тимчасове користування за плату, тобто при укладені договору оренди повинен бути передбачений розмір плати за користування майном. Аналогічні вимоги містяться у статтях 638, 759 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 19 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” орендар за користування об’єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Річна орендна плата за користування цілісним майновим комплексом підприємства, його структурним підрозділом не може перевищувати десяти відсотків вартості орендованого майна. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі. В договорі №2 від 24.05.2000р. вказана істотна умова не передбачена. Посилання відповідача на те, що оплата за договором встановлена п.1.6 та п.3.2 договору не приймається судом до уваги, оскільки у них вказано: „по закінченню реконструкції орендатор передає по акту два капітальних будиночка безкоштовно ЗАТ „Скломонтаж”, „на період реконструкції орендатор безкоштовно надає два чотирьхмісних будиночка для відпочинку співробітникам ЗАТ „Скломонтаж”, що не відповідає вимогам до встановлення розміру та порядку внесення оплати за оренду майна визначеним вказаними нормами законодавства.

Крім цього, договір оренди майна повинен містити таку суттєву умову, як повернення орендованого майна орендодавцю. З тексту договору вбачається, що ця умова ним не передбачена. Як було зазначено, передане майно у договорі не індивідуалізоване.

Суттєвим порушенням вимог законодавства про оренду є і відсутність в договорі від 24.05.2000р. положень щодо порядку здійснення орендодавцем контролю за станом об’єкта оренди; відповідальності сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов’язків сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Вказані обставини є суттєвим порушенням положень ст. 256 Цивільного кодексу України (1963р.), що потягло за собою порушення прав і охоронюваних інтересів позивача.

Крім цього з п. 1.5 договору витікає обов’язок орендатора здійснити вдосконалення майна у вигляді капітального будівництва, капітального ремонту та реконструкції, однак не встановлено якого майна та яким чином. Незрозумілий правовий статус майна, яке буде побудовано та на яких підставах.. Вказані умови договору є по своїй правовій природі умовами договору підряду, оскільки передбачають фактично створення нових об’єктів орендодавця, а договір підряду є правовою формою відносин, пов’язаних з виконанням різних робіт, направлених на створення нового продукту, ремонт існуючих речей, переробку та виконання інших робіт. Більш того орендатор взяв на себе обов’язок здійснити капітальне будівництво за положеннями договору від 24.05.2000р. Укладення договорів підряду на капітальне будівництво, який є одним із різновидом договорів підряду регламентувалось на час укладення договору ст. 353 ЦК УРСР та було обов’язковим на будівництво, реконструкцію або капітальний ремонт підприємств, приміщень, споруд та інших об’єктів у будівництві. По договору підряду на капітальне будівництво організація-підрядник зобов’язується своїми силами та коштами збудувати та здати організації-замовнику передбачений планом об’єкт у відповідності із затвердженою проектно-кошторисною документацією та в установлений строк, а замовник зобов’язується надати підрядчику будівельну площадку, передати йому затверджену проектно-кошторисну документацію, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти об’єкти, будівництво яких закінчено та оплатити їх. Тобто, істотними умовами договору підряду є визначення предмету договору, який визначається його найменуванням (будівництво споруди, реконструкція) з посиланням на здійснення робіт у відповідності із розробленою проектно-кошторисною документацією; ціна договору, яка визначається на підставі базисного рівня кошторисної документації та додаткових затрат підрядника; наявність проектно-кошторисної документації, яка визначає обсяг та зміст робіт, інші вимоги, які пред’являються до робі та кошторису. Жодна з цих істотних умов договору сторонами не визначена. Як вбачається з пояснень сторін, інших договорів, які б визначали порядок проведення будівництва та ремонту об’єктів не укладалось. Вказані обставини викликали неможливість виконання цих положень договору, внаслідок неузгодження сторонами генерального плану та робочого проекту реконструкції бази відпочинку, незважаючи на надання рішенням Затоківської селищної ради №451 від 27.06.2003р. (т.1 а.с.55) дозволу на це.

За положеннями ст. 48 Цивільного кодексу України (1963р.) недійсною визнається угода, що не відповідає вимогам закону.

Враховуючи те, що умови договору оренди №2 від 24.05.2000р. не відповідають вимогам ст. ст. 256, 262,353 Цивільного кодексу України (1963р.), ст. 10,11,13 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, суд визнає договір недійсним у відповідності з положеннями ст. 48 Цивільного кодексу України (1963р.) на майбутнє, з врахуванням положень ст. 59 Цивільного кодексу України, оскільки зі змісту угоди про оренду випливає, що її може бути припинено тільки на майбутнє, у зв’язку з неможливістю повернути одержане за нею, так як користування майном вже здійснено.

Відповідно до ч.1.ст. 203 Цивільного кодексу України (2003р.) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним суспільства.

Положеннями ч.1, ч.3 ст. 215 Цивільного кодексу України (2003р.) передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою, шостою статті 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Судом застосовуються положення вказаної статті Цивільного кодексу України, оскільки на договори поширюються загальні положення щодо двосторонніх правочинів, передбачені главою 16 цього Кодексу. При цьому вказаний договір визнається недійсним у відповідності з положеннями ч. 2 ст. 236 Цивільного кодексу України (2003р.).

Незважаючи на те, що в договорі оренди майна від 24.05.2000р. відсутня така суттєва умова, як повернення орендованого майна орендодавцю та передане майно у договорі не індивідуалізоване, відповідно до акту передачі майна ЗКАТ “Скломонтаж” в оренду МП “Аліса” було передане певне майно, як підтвердили сторони, на виконання договору від 24.05.2000р., інших договірних відносин між сторонами не існує. Таким чином, внаслідок визнання недійсним договору оренди №2 від 24.05.2000р. суд задовольняє вимоги про повернення МП „Аліса” ЗКАТ „Скломонтаж” майна, яке передане за актом передачі майна (т.1 а.с.142-143).

Посилання МП „Аліса” на наявність рішення господарського суду у праві №30/215-07-6121, яким встановлено факти які мають значення для цієї справи не приймаються судом до уваги, оскільки питання дотримання вимог законодавства при укладенні договору оренди №2 від 24.05.2000р. судом при розгляді цієї справи не досліджувалось, а розглядались вимоги щодо розірвання договору оренди землі від 22.08.2001р., тоді як згідно ч.2 ст. 35 ГПК України не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду справи.

Вимоги, викладені у зустрічному позові МП „Аліса” з врахуванням положень ст. 32 ГПК України, якою передбачено, що доказами у справі є буді-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору; ст. 33 ГПК України про обов’язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, в частині визнання договору оренди №2 від 24.05.2000р. дійсним судом не задовольняться, оскільки стороною не надано доказів правомірності укладення договору та відповідності його вимогам законодавства.

Надані МП „Аліса” копії договору №278 від 3.10.2002р. на виконання проектних робіт, акт здачі-приймання проектної документації по цьому договору, паспорт , робочій проект реконструкції бази відпочинку, акти вибору земельної ділянки, узгодження та висновки щодо можливості реконструкції бази відпочинку, архітектурно-планувальне завдання на проектування, технічні умови (т.3 а.с. 17-101), не можуть бути прийняті судом як докази в порядку ст. ст.34,36 ГПК України в обґрунтування відзиву на позов ЗКАТ „Скломонтаж” та зустрічного позову МП „Аліса”, оскільки не спростовують висновків щодо невідповідності умов договору оренди №2 від 24.05.2000р. вимогам чинного законодавства.

Вимоги, викладені у п.2 зустрічного позову, судом не розглядаються та провадження у справі у цій частині підлягає припиненню, оскільки ці позовні вимоги не підлягають розгляду у господарському суді, оскільки такого способу захисту цивільних прав та інтересів особи, як визнання таким, що втратив чинність договір, ст. 16 ЦК України, якою передбачені види цих способів, не містить.

Позовні вимоги, викладені у п.3 заяви про зміну підстав зустрічного позову щодо спонукання внести зміни до договору судом не задовольняються, оскільки, по-перше, судом встановлено невідповідність умов договору вимогам чинного законодавства у зв’язку з чим він визнається недійсним; по-друге, підстав, встановлених для зміни договору за рішенням суду у відповідності з ч.2 ст. 651 ЦК України не виявлено. При цьому, суд зауважує, що подання відповідачем зустрічного позову про внесення змін до договору без конкретизації яких саме змін, а з вказівкою „відповідно до вимог чинного законодавства”, розцінюється судом як визнання відповідачем невідповідності вимогам законодавства договору №2 від 24.05.2000р., укладеного між ЗКАТ „Скломонтаж” та МП „Аліса”.

При вказаних обставинах, суд вважає що позовні вимоги, заявлені у первісному позові ЗКАТ „Скломонтаж” до МП „Аліса” з врахуванням уточнень обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позовні вимоги викладені у зустрічному позову МП „Аліса” до ЗКАТ „Скломонтаж” з врахуванням уточнення до позову не підлягають задоволенню в частині п.п.1,3.

Клопотання МП „Аліса” про призначення судової економічної експертизи судом не задовольняється, оскільки за положеннями ст. 41 ГПК України господарський суд призначає експертизу для роз’яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору та потребують спеціальних знань, тоді як питання про те, що увійшов майновий комплекс б/в до статутного капіталу ЗКАТ „Скломонтаж” та чи підтверджується документально вартість майнового комплексу бази відпочинку, на думку суду, не мають значення для правильного вирішенні спору про відповідність умов договору оренди вимогам чинного законодавства.

Витрати по держмиту та послуги з ІТЗ судового процесу віднести за рахунок відповідача згідно ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 60, 77, п.1 ч.1 ст.80, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов ЗКАТ „Скломонтаж” до МП „Аліса” задовольнити.

2. Визнати недійсним договір оренди майна бази відпочинку “Скломонтажник” від 24.05.2000 р., укладений між МП “Аліса” ( код ЕДРПОУ 19061323) та ЗКАТ “Скломонтаж” (код ЕДРПОУ 01414005);

3. МП „Аліса” (Одеська область,Білгород-Дністровський район, смт Затока ) повернути ЗКАТ “Скломонтаж” (м. Київ, вул. Ярославів вал. буд,28-в, код ЕДРПОУ 01414005) майно, яке було передане в оренду МП “Аліса”( код ЕДРПОУ 19061323) , а саме:

№

Інвент. №

Найменування

Кількість

1.

1-003

Побутовий будинок

1

2.

1-009

Пересувне приміщення

1

3.

1-010

Пересувне приміщення

1

4.

1-044

Будиночок КСО

1

5.

1-045

Будиночок КСО

1

6.

1-046

Будиночок КСО

1

7.

1-047

Будинок-вагончик

1

8.

1-048

Будинок-вагончик

1

9.

1-049

Будинок-вагончик

1

10.

1-050

Будинок-вагончик

1

11.

1-051

Будинок-вагончик

1

12.

1-052

Будинок-вагончик

1

13.

1-053

Будинок-вагончик

1

14.

1-054

Будинок-вагончик

1

15.

1-055

Будинок-вагончик

1

16.

1-056

Будинок-вагончик

1

17.

1-057

Будинок-вагончик

1

18.

1-058

Будинок КСО

1

19.

1-067

База відпочинку (клуб, кухня)

1

20.

9-897

Телевізор “Вемна” б/у

1

21.

9-829

Холодильник “Апшерон” б/у

1

22.

9-830

Холодильник “Апшерон” б/у

1

23.

Холодильник “Донбас” б/у

1

24.

9-813

Холодильник “Донбас” б/у

1

25.

9-888

Холодильник “Снєжок” б/у

1

26.

Холодильник “Донбас” б/у

4

27.

Холодильник “Кодри” б/у

5

28.

Ліжко дерев’яне б/у

48

29.

Ліжко металеве бу

18

30.

Шафа б/у

10

31.

Стіл б/у

19

32.

Стільці б/у

42

33.

Тумбочка б/у

16

34.

Матраци б/у

39

35.

Подушки пух. Б/у

53

36.

Полиці-вішалки

11

37.

Плечики-вішалки

21

38.

Графини

10

39.

Стакани

40

40.

Миски металеві б/у

8

41.

Совки б/у

15

42.

Мики пластмасові

12

43.

Відра оцинковані б/у

10

44.

Відра пластмасові

4

45.

Антресолі

4

46.

Ковдра б/у

44

47.

Ковдра б/у

55

48.

Простиня б/у

352

49.

Наволочки б/у

301

50.

Рушники махрові

81

51.

Ємність алюмінієва

2

52.

Ємність металева

1

53.

Ємність Г-8

1

54.

Стенд пожежний

1

55.

Сейф (металевий ящик)

2

56.

Вогнегасник

4

57.

Замок навісний

2

58.

Дзеркало

5

59.

Балони газві

8

4. У задоволенні зустрічного позову МП „Аліса” до ЗКАТ „Скломонтаж” в частині визнання дійсним договору оренди від 24.05.2000р. №2, укладеного між МП „Аліса” та ЗКАТ „Скломонтаж” строком на 49 років та зобов’язання внести до нього зміни відмовити.

5.Провадження у справі в частині вимог зустрічного позову щодо визнання таким, що втратив чинність договір №2 від 24.05.2000р. між ЗКАТ „Скломонтаж” та МП „Аліса” строком на 5 років припинити.

6.Стягнути з МП „Аліса” (Одеська область,Білгород-Дністровський район, смт Затока ) р/р 121 у Білгрод-Дністровському відд Ощадбанку №6707 МФВ 388034 на користь ЗКАТ „Скломонтаж” (м. Київ, вул. Ярославів вал. буд,28-в, код ЕДРПОУ 01414005 р/р 2848 в Київському міському відд. ПІБ м. Києва МФВ 322250 170 (сто сімдесят) гривень витрат по держмиту та 118 (сто вісімнадцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає чинності відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Наказ видати у відповідності зі ст.116 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Грабован Л.І.