ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.04.08
р.
Справа № 39/75пн

Господарський
суд Донецької області у складі головуючого судді Морщагіній Н.С.

при
секретарі судового засідання Бахрамовій А.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За
позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Донецьк

До
відповідача: Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації м.
Донецьк” м. Донецьк

про:
визнання права власності

За
участю представників сторін

від
позивача не з'явився;

від
відповідача Малюк Л.В. - за довіреністю;

В С Т
А Н О В И В:

Позивач,
Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 м. Донецьк, звернувся до господарського
суду Донецької області з позовом до відповідача, Комунального підприємства
“Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк” м. Донецьк, про визнання права
власності самовільно забудовану будівлю продовольчого магазину, що розташована
за адресою м. Донецьк, вулиця Університетська, 56.

В
обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір оренди земельної
ділянки від 21.08.2007 р., рішення виконавчого комітету Донецької міської ради
№ 457/3 від 25.07.2007 р., акт приймання-передачі від 21.08.2007 р., розрахунок
розміру орендної плати, довідку № Ф-5918/2008, паспорт  на об'єкт обслуговування населення.

Представник
відповідача в судове засідання з'явився, надав відзив на позов, проти позовних
вимог заперечив, вважав доводи позивача безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

В
порядку статті 41 ГПК України, судом призначено судову будівельно-технічну
експертизу, за висновками якої, спірний об'єкт є нерухомим майном та відповідає
вимогам будівельних норм та правил.

Вислухавши
пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши
подані докази, господарський суд встановив.

Рішенням
виконавчого комітету Донецької міської ради № 457/3 від 25.07.2007 р.
позивачеві виділено земельну ділянку (кадастровий номер 000020983)
площею 0, 0121 га.

На
підставі вказаного рішення, в порядку, визначеному ст.ст. 759-786, 792 ЦК
України, Закону України “Про оренду землі”, Земельного кодексу України,
21.08.2007 р. між виконавчим комітетом Донецької міської ради  та
позивачем укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого
останній набув у платне строкове користування земельну ділянку площею 0, 0121
га.

Факт
передачі земельної ділянки підтверджується актом приймання-передачі від 21.08.2007
р.

Відповідно
до п. 1 Договору, п. 1 Рішення земельна ділянка передана позивачеві в оренду
для експлуатації існуючого торгового павільйону по вул. Університетська, 56 в
Ворошиловському районі.

Як
вказує позивач в позовній заяві, ним без належного дозволу виконано будівельні
роботи щодо існуючого торгового павільйону по вул. Університетська, 56 в
Ворошиловському районі м. Донецька, відповідно до проектно-кошторисної
документації, що не затверджена належним чином компетентними органами.

Внаслідок
здійснених позивачем будівельних робіт було фактично збудовано магазин, який є
капітальною спорудою, а не легкоз'ємною конструкцією, у зв'язку з чим не може
бути перенесений з земельної ділянки без втрати якісних показників та
призначення та являє собою нерухоме майно.

Висновком
судово-технічної експертизи ПП “ЕКСПЕРТ-ОЦІНКА” № 9/23/04/08 встановлено, що
об'єкт дослідження - будівля магазину, що розташована за адресою м. Донецьк,
вулиця Університетська, 56, виконано у відповідності з вимогами чинних будівельних
норм та правил є нерухомим майном та придатне для подальшої експлуатації за
призначенням.

За
характеристиками провідних опорних конструкцій об'єкт може бути віднесенний до
3 групи капітальності. Будівля розрахована на тривале перебування людей.

Таким
чином судом встановлено, що нежитлове приміщення - будівля продовольчого
магазину, що розташована за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 56 є
нерухомим майном.

Житловий
будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно
з п. 3 статті 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка
здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена
для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Земельна
ділянка під спірним об'єктом виділена позивачеві у платне строкове користування
для експлуатації існуючого торгового павільйону по вул. Університетська, 56 в
Ворошиловському районі на підставі договору оренди земельної ділянки від
21.08.2007 р.

Згідно
ч. 5 ст.376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати
за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо
це не порушує права інших осіб.

Відповідно
до ст. 33 ГПК України  сторона повинна
довести ті обставини справи на які вона посилається,  як на підставу своїх вимог та заперечень.

На
час розгляду справи суду не надані документи, які б підтверджували, що
збудоване спірне майно порушує чиї-небудь права.

Позивач
на час розгляду справи володіє, користується та розпоряджається вказаним
майном.

З
огляду на наведене, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази
неправомірності набуття позивачем права власності на спірне майно, позовні
вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на будівлю продовольчого
магазину, що розташована за адресою м. Донецьк, вулиця Університетська, 56,
підлягають задоволенню.

Судові
витрати  за клопотанням позивача
підлягають віднесенню на нього.

На
підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд
-

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Донецьк - задовольнити.

Визнати
за Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 м. Донецьк  право власності на будівлю продовольчого
магазину, що розташована за адресою м. Донецьк, вулиця Університетська, 56.

В
судовому засіданні оголошено повний текст рішення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може
бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку
протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом
одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя