ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.08 Справа № 32/149

Суддя Сухович Ю.О. при секретарі судових засідань Палюх Г.І. розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмакс», м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «БООС», м.Львів.

Про стягнення 3 510,95 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Смірнов О.О. –директор Львівської філії (довіреність від 01.06.2008р. № 71), Пантелєєва Т.В. –бухгалтер (без доручення).

Від відповідача: не з’явився

Права та обов’язки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України роз’яснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотань про технічну фіксацію судового процесу не надходило.

Суть спору: Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Будмакс», м.Київ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БООС», м.Львів 3 510,95 грн., з яких 2 999,99 грн. основного боргу, 419,96 грн. пені, 30,83 грн. інфляційних нарахувань, 60,16 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 06.06.2008р. порушено провадження у справі та призначено до судового розгляду на 17.06.2008р. Ухвалою суду від 17.06.2008р. розгляд справи відкладався на 08.07.2008р. Рішення прийнято 08.07.2008р.

Представник позивача в судове засідання з’явився, на вимогу суду подав уточнений розрахунок ціни позову, згідно якого основний борг становить 2 999,9 грн., пеня 299,9 грн., 3% річних 45,12 грн. та інфляційні нарахування 35,78 грн. Загальна сума боргу з урахуванням індексу інфляції, пені та 3% річних становить 3 380,96 грн.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання повторно не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, проти позовних вимог у встановленому порядку не заперечив, причин неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення № № 2980837, 3187812.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд,-

встановив:

06.06.2007р. між ТзОВ «Будмакс»в особі директора Львівської філії ТзОВ «Будмакс»(постачальник) та ТзОВ «БООС»(покупець) було укладено договір поставки №33 (далі по тексту –договір), відповідно до якого позивач зобов’язувався передати (поставити) будівельні та оздоблювальні матеріали та комплектуючі, а відповідач –прийняти та оплатити товар у кількості, в асортименті та цінах, зазначених у накладних, які є невід»ємними частинами договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання виконав, поставив відповідачу товар на загальну суму 19 160,60 грн.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується підписом представника відповідача на видаткових накладних № БМЛ-07/31/023 від 31.07.2007р. на суму 5 766,61 грн.; № БМЛ-07/31/009 від 31.07.2007р. на суму 1 945,95; № БМЛ-07/31/019 від 31.07.2007р. на суму 7 193,97 грн.; № БМЛ-08/07/015 від 07.08.2007р. на суму 807,75 грн.; № БМЛ-08/07/014 від 07.08.2007р. на суму 485,10 грн. та № БМЛ-08/21/029 від 21.08.2007р. на суму 2 961,22 грн. на підставі довіреностей: серія ЯМК № 501758 від 30.07.2007р.; серія ЯМК № 501763 від 07.08.2007р.; серія ЯМК № 501765 від 15.08.2007р.

Згідно п.п.4.2 договору покупець зобов»язується оплачувати товар протягом 14 календарних днів з моменту отримання відповідної партії товару від постачальника.

Однак, відповідач в повному обсязі не виконав своїх зобов'язань щодо оплати за отриманий товар, частково оплатив в сумі 7 020,68 грн.

26.09.2007р. відповідач повернув товар на суму 7 193,97 грн. згідно накладної про повернення товару № БМЛ-00001 від 26.09.2007р.

Позивачем було направлено відповідачу претензію вих. № 99 від 21.03.2008р. з вимогою здійснити остаточний розрахунок за отриманий товар, яка залишена без відповіді.

Станом на 01.06.2008р. сума основного боргу становить 2 999,99 грн.

За несвоєчасну оплату отриманого товару позивач п.5.2 договору нарахував відповідачу пеню, яка згідно поданого ним розрахунку становить 299,9 грн.

Крім цього позивач, керуючись ст.625 ЦК України нарахував 3% річних, що згідно поданого ним розрахунку становлять 45,12 грн. та інфляційні нарахування в сумі 35,78 грн.

При винесенні рішення суд виходить із наступного:

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З вищенаведеного, випливає вимоги позивача про стягнення з відповідача залишок основного боргу в сумі 2 999,99 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню згідно поданого ним уточненого розрахунку 45,12 грн. грн. інфляційних нарахувань та 35,78 грн. –3% річних.

Стосовно позовних вимог про стягнення пені за прострочення платежу, суд зазначає наступне: у відповідності із ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Згідно п.6 ст.231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, які визначаються обліковою ставкою НБУ за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до п. 5.2 договору покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховувалась пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

З вищенаведеного, із відповідача на користь позивача, підлягає стягненню згідно поданого ним розрахунку 299,97 грн. пені.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши представлені докази, суд вважає позов обгрунтованим, який слід задоволити, а саме: підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 3380,86 грн., з яких 2 999,99 грн. основного боргу, 299,99 грн. пені, 35,78 грн. інфляційних нарахувань, 45,12 грн. 3% річних.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.526,625 ЦК України, ст.ст.193, 230, 231 ГК України, ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БООС», вул.Коперніка, 20/16 м.Львів (р/р 0036 в ЛФ ВАТ «ВТБ Банк», МФО 385316 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмакс», вул.Бойківська,5 м.Львів (р/р в Райффайзен банк АВАЛЬ», МФО 325570, ) 3380,86 грн., з яких 2 999,99 грн. основного боргу, 299,99 грн. пені, 35,78 грн. інфляційних нарахувань, 45,12 грн. 3% річних, 102,00 грн. держмита, 118,00 грн. вартості витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати після вступу рішення в законну силу, в порядку ст.116 ГПК України.

4. В частині стягнення позовних вимог в сумі 130,0 грн. провадження у справі припинити.

5. Рішення вступає в законну силу відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Суддя