ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"02" вересня 2008 р. № 02-03/2564/15

ЗСуддя Рябцева О.О. розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

за позовом           Науково-виробничого підприємства „ОМіТех” , м. Київ

до                    Державного підприємства „Міжнародний аеропорт „Бориспіль”, Київська обл., м. Бориспіль,

Акціонерного товариства „МКТ- Комюнікейшн”, м.Київ

про                     визнання недійсним контракту .

Встановив:

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство на підставі якого подається позов, зміст позовних вимог.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки позовна заява не містить викладу обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги та змісту позовних вимог. Позивачем у позовній заяві не зазначено на яких обставинах ґрунтується вимога про визнання недійсним контракту №02.2.2-25.71-120 від 17.09.2007року, укладеного між Державним підприємством „Міжнародний аеропорт „Бориспіль” та акціонерним товариством „МКТ-Комюнікейшн”. Позивач не зазначає жодної підстави з якої контракт №02.2.2-25.71-120 від 17.09.2007року має бути визнаний недійсним та не посилається на те, які вимоги якої частини ст. 203 Цивільного кодексу України були недодержані сторонами в момент вчинення правочину, що є обов’язковою підставою для визнання правочину недійсним. Також вимога щодо застосування наслідків недійсності правочину немає чіткого змісту, оскільки взагалі не зазначено, що саме просить у суду позивач. В позовній заяві взагалі не зазначено які дії були вчинені сторонами на виконання контракту.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з п.п. “а” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” зі змінами згідно Закону України від 25.03.2005р. № 2505 –IV “Про внесення змін до Закону України “Про державний бюджет на 2005рік” та деяких інших законодавчих актів України” із позовних заяв майнового характеру справляється державне мито у розмірі 1 відсоток від ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (від 102 грн. до 25500грн.) також згідно з п.п. “б” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993р. № 7-93 “Про державне мито” із позовних заяв немайнового характеру справляється державне мито у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (85 грн.)

Позивач звертається до суду з двома позовними вимогами. Державне мито до Державного бюджету України сплачено позивачем згідно з платіжними квитанціями № 21 від 04.03.2008 р. у сумі 85,00 грн. та № 22 від 04.03.2008р. у сумі 85,00грн., як за позовні вимоги немайнового характеру. Проте, оскільки друга позовна вимога (щодо застосування наслідків недійсності правочину) не викладена належним чином, неможливо встановити розмір державного мита, що підлягає сплаті за дану позовну вимогу.

Отже, позовна заява з вказаних підстав підлягає поверненню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачеві без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи на 89 аркушах, конверт –в першу адресу.

Суддя                      Рябцева О.О