ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2008 р.

Справа № 9/47

Господарський суд Івано-Франківської області у складі суду: судді Фанди Оксани Михайлівни при секретарі судового засідання Олейняш Еліні Михайлівні розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Територіального управління державної судової адміністрації в Івано-Франківській області, вул. Грюнвальдська,11, м. Івано-Франківськ,76300

до відповідача Прокуратури Івано-Франківської області, вул. Грюнвальдська,11, м. Івано-Франківськ,76300

про визнання договору оренди недійсним та усунення перешкод у користуванні

За участю представників сторін:

Від позивача: Федорів Роман Миколайович - головний спеціаліст, ( довіреність № 01-02/461 від 22.05.08 року; паспорт серія СС 362823від 10.09.97 року)

Від відповідача: Коновалова Олена Володимирівна - прокурор відділу прокуратури області, ( посвідчення № 26 від 06.05.06 року)

Від позивача: Гутич Петро Федорович - голова Богородчанського районного суду, ( довіреність б/н від 27.05.08 року)

СУТЬ СПОРУ: Заявлено вимогу про визнання договору оренди нежитлового приміщення від 01.09.04 року № 9, укладений між Богородчанською селищною радою та прокуратурою Богородчанського району недійсним, а також про зобов»язання прокуратури Івано-Франківської області звільнити приміщення другого поверху адміністративного будинку № 68 по вул. Шевченка, с.м.т. Богородчани та не чинити перешкод у його користуванні.

Представником відповідача подано суду письмове клопотання про зупинення провадження у справі від 29.05.08 року, в обґрунтування якого зазначено наступне.

В основу позовних вимог у даній справі покладена постанова господарського суду Івано-Франківської області від 29.05.07 року по справі № А-18/31-12/79 за адміністративним позовом Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області до Богородчанської селищної ради, Богородчанської районної ради в Івано-Франківській області про визнання неправомірним рішення виконкому Богородчанської селищної ради від 08.02.05 року № 62, нечинним Свідоцтва про право власності на частину нерухомого майна від 06.06.05 року та зобов»язання Богородчанської районної ради передати будинок № 68 по вул. Шевченка в с.м.т. Богородчани на баланс ТУ ДСА в Івано-Франківській області.

Представник відповідача зазначив, що 18.03.08 року дане судове рішення та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.11.07 року були оскаржені першим заступником прокурора Івано-Франківської області до ВАС України, на доказ чого суду подано копію касаційної скарги, копію поштової квитанції та копію витягу з журналу вихідної кореспонденції прокуратури Івано-Франківської області.

Судом розглянуто вказане клопотання та встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи органом, що вирішує господарські спори, або відповідного питання компетентними органами.

Оскільки представником відповідача не подано суду доказів відкриття касаційного провадження у вказаній справі Вищим адміністративним судом України, суд відмовив в задоволенні поданого клопотання.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив наступне.

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 29.05.07 року задоволено позов Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області до Богородчанської селищної ради, Богородчанської районної ради в Івано-Франківській області та зобов»язано Богородчанську районну раду передати будинок № 68 по вул. Шевченка в с.м.т. Богородчани на баланс ТУ ДСА для розміщення Богородчанського районного суду. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.11.07 року вказане рішення залишено без змін і набрало законної сили.

Розпорядженням голови Богородчанської райдержадміністрації від 02.08.07 року № 240 «Про передачу будинку» спірний будинок переданий на баланс ТУ ДСА, про що складено акт передачі від 09.08.07 року.

Представник позивача зазначив, що на даний час частину приміщення адміністративного будинку по вул. Шевченка, 68 в с.м.т. Богородчани безпідставно займає структурний підрозділ прокуратури Івано-Франківської області - прокуратура Богородчанського району. Між Богородчанською селищною радою та прокуратурою Богородчанського району 01.09.04 року було укладено договір оренди нежитлового приміщення, однак термін його дії закінчився 01.09.07 року.

Представник позивача зазначив, що договір про подальшу оренду приміщення з новим балансоутримувачем ТУ ДСА в Івано-Франківській області прокуратурою не укладався.

Із посиланням на норми ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ст. 203,215 Цивільного кодексу України представник позивача просив позовні вимоги задоволити, оскільки при укладанні оскаржуваної угоди Богородчанська селищна рада розпорядилась майном, що не належить їй.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив та просив суд в їх задоволенні відмовити. В обгрунтування заявлених заперечень представник відповідача вказав, що позивачем в позовній заяві не було зазначено жодної підстави та порушення вимог ст. 203 та 215 Цивільного кодексу України, які б давали привід для визнання спірного договору оренди нежитлового приміщення недійсним.

Із посиланням на норми ст. 15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» представник відповідача зазначив, що у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права та обов»язки за договором оренди. Таким чином, ТУ ДСА в Івано-Франківській області після 09.08.07 року отримувало права та обов»язки по договору оренди від 01.09.04 року як орендодавця.

Представник відповідача також наголосив на тому, що в передбачений договором строк новий балансоутримувач, а саме ТУ ДСА в Івано-Франківській області, як новий орендодавець, не направляло будь-яких заяв щодо припинення договору оренди або зміну умов оренди приміщення. Тобто, вказаний договір необхідно вважати таким, що продовжений на той самий строк і на тих самих умовах.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Між Богородчанською селищною радою та прокуратурою Богородчанського району 01.09.04 року було укладено договір оренди нежитлового приміщення, термін дії якого закінчився 01.09.07 року.

Відповідно до п. 1.1 договору оренди нежитлового приміщення орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове користування нежитлове приміщення за адресою с.м.т. Богородчани, вул. Шевченка, 68 загальною площею 134 кв.м.

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 29.05.07 року по справі № А-18/31-12/79 за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області до Богородчанської селищної ради, до Богородчанської районної ради в Івано-Франківській області, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Богородчанский районний суд про визнання неправомірним рішення виконкому Богородчанської селищної ради від 08.02.05 року № 62, нечинним Свідоцтва про право власності на частину нерухомого майна від 06.06.05 року та зобов»язання Богородчанської районної ради передати будинок № 68 по вул. Шевченка в с.м.т. Богородчани на баланс ТУ ДСА в Івано-Франківській області, позовні вимоги задоволено повністю. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.11.07 року вказане рішення залишено без змін і набрало законної сили.

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 29.05.07 року по справі № А-18/31-12/79 встановлено, що Богородчанською селищною радою всупереч рішенню Богородчанською районної ради та з порушенням вимог ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» без згоди на те районної ради прийняла рішення № 62 від 08.02.05 року, яким визнала за собою право власності на 34/100 адміністративних приміщень за адресою вул. Шевченка, 68, с.м.т. Богородчани.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Приписи ч. 2 ст. 19 Конституції Укаїни визначають, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вказує, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України.

За наведених обставин, Богородчанська селищна рада без належних повноважень,а саме не будучі власником спірного майцна, всупереч вимог закону, уклала 01.09.04 року договір оренди нежитлового приміщення з прокуратурою Богородчанського району.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Розпорядженням голови Богородчанської райдержадміністрації від 02.08.07 року № 240 «Про передачу будинку» спірний будинок по вул. Шевчека, 68 в с.м.т. Богородчани переданий на баланс ТУ ДСА в Івано-Франківській області, про що складено акт приймання-передачі від 09.08.07 року.

Частина 3 ст. 137 Господарського кодексу України вказує, що право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

Частина 3 ст. 186 Цивільного кодексу України встановлює, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частина 1 ст. 15 Цивільного кодексу України вказує, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частина 1 ст. 16 Цивільного кодексу України зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За наведених обставин позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача, то слід зазначити наступне. Посилання на те, що договір оренди є продовженим для нового власника на тих же умовах і на той же строк є безпідставникм, оскільки в спірному випадку угода є недійсною, тобто вона є недійсною з моменту її укладання.

Керуючись ст. 19, 24, 124 Конституції України, ст. 15, 16, 186, 215, 387 Цивільного кодексу України, ст. 137 Господарського кодексу України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Визнати договір оренди нежитлового приміщення від 01.09.04 року № 9, укладений між Богородчанською селищною радою та прокуратурою Богородчанського району недійсним.

Зобов»язати прокуратуру Івано-Франківської області звільнити приміщення другого поверху адміністративного будинку № 68 по вул. Шевченка, с.м.т. Богородчани та не чинити перешкод у його користуванні.

Стягнути з відповідача прокуратури Івано-Франківської області, вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76300 на користь позивача Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області, вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76300: 85 грн. –витрат по сплаті державного мита та 118 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

рішення виготовлено та підписано 10.06.08 року

Виготовлено в АС "Діловодство суду" Олейняш Е.М.