ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2008 р.

Справа № 5/769/07

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого                                                                       Лашина В.В.

Суддів :                                                                                Єрмілова Г.А.                                                                                                                Воронюка О.Л.

при секретарі                                                   Толок В.В.

за участю представників сторін:

Від скаржника - ( Головного управління юстиції у Миколаївській області)-Зубрицька А.О., довіреність № 153, дата видачі 18.03.08;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління юстиції у Миколаївськоій області

на окрему ухвалу господарського суду Миколаївської області від 25.02.2008р.

у справі № 5/769/07

за заявою кредитора Веселинівська МДПУ

до боржника ТОВ “Торговий дім “Доманівський”

про банкрутство

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 08.04.08р. провадження у справі було зупинено.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 15.08.08р. провадження було поновлено та призначено розгляд апеляційної скарги на09.09.08р.

В С Т А Н О В И Л А:

16 жовтня 2007 р. за заявою Веселинівської МДПІ у Миколаївської області було порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім Доманівський” (далі –ТОВ ТД „Доманівський”) за ознаками ст. 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його недійсним”.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 20.11.2007 р. ТОВ ТД „Доманівський” визнано банкрутом, визнані грошові вимоги Веселинівської МДПІ у Миколаївської області в сумі 2196,5 грн., відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Проскуріна С.І.

25.02.2008 р. господарським судом Миколаївської області (суддя Міщенко В.І.) на підставі ст. 90 ГПК України винесено окрему ухвалу у відношенні Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Миколаївської області (далі –ДВС Миколаївської області) та її надіслано Управлінню юстиції Миколаївської області для належного реагування. Підставою для її винесення місцевий господарський суд зазначає, що за період з 2005 р. по 12.09.2007 р. на виконанні ДВС Миколаївської області знаходились виконавчі написи про стягнення з ТОВ ТД „Дманівський” грошових коштів на користь ТОВ „Нібулон” на суму 77 174,79 грн., на користь АКІБ „УкрСиббанк” на суму 2 432 468,41 грн. та на користь ПСП ім. Щорса на суму 75 360,84 грн. У рамках зведеного виконавчого провадження згідно постанови від 14.11.2006 р. було накладено арешт на майно ТОВ ТД „Доманівський”, однак 03.07.2007 р. цей арешт був скасований на підставі заяви АКІБ „УкрСиббанк” про повернення виконавчого напису без виконання та закінчення виконавчого провадження, незважаючи на наявність інших кредиторів, та арешт знову не накладався, що дало можливість 08.08.2007 р. укласти договір купівлі-продажу майна за ціною 490 251 грн., тоді як оціночна ціна становить 1 010 965 грн.

Не погоджуючись з окремою ухвалою, Головне управління юстиції у Миколаївської області в апеляційній скарзі просить її скасувати, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, оскільки оскаржувана ухвала не містить жодної статті закону чи нормативно-правового акту, які були порушені державним виконавцем при виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення з ТОВ ТД „Доманівський” на користь стягувачів боргів. Також апелянт зазначає, що правомірність повторного не накладення арешту вже було предметом судового розгляду по справі № 17/584/06 та ухвалою господарського суду Миколаївської області від 12.12.2007 р. було відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця, що відповідно до ст. 35 ГПК України не потребує новому доведенню. Скаржник вказує, що ним здійснювались дії у цілковитій відповідності до приписів ст. 52 Закону України „Про виконавче провадження”.

Заслухавши пояснення представника Головного управління юстиції у Миколаївської області, перевіривши юридичну повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи, судова ко легія вважає апеляційну скаргу обґрунтованою та підлягаючою задоволенню з наступних під став.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні ДВС Миколаївської області знаходилось зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 1-5023, вчиненого 20.08.2004 р. державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори про звернення стягнення на заставлене майно, що належить на праві власності ТОВ ТД „Доманівський” та за рахунок коштів, отриманих від реалізації заставленого майна задовольнити вимоги АКІБ „УкрСиббанк” в розмірі 2 432 468,41 грн.; виконавчий напис № 118 від 27.01.2005 р. про стягнення на користь ТОВ „Нібулон” 77 174,79 грн.; наказ господарського суду № 11/324 від 23.12.2005 р. про стягнення на користь ТОВ „Нібулон” 84178,99 грн., а також наказ господарського суду Миколаївської області № 17/584 від 19.12.2006 р. про стягнення на користь ПСП ім. Щорса 75 360,84 грн.

Постановою ДВС Миколаївської області від 14.11.2006 р. по зведеному виконавчому провадженні був накладений арешт на нерухоме та рухоме майно ТОВ ТД „Доманівський” та встановлена заборона його відчуження.

Згідно з висновком по визначенню ринкової вартості об`єктів нерухомості, складеного ПП „Центр КОМ” та затвердженого Одеським НДІСЕ від 23.12.2005 р., вартість нерухомого майна ТОВ ТД „Доманівський”, розташованого по вул. Пастера, 31 в смт Доманівка Миколаївської області, складає 1 010 965 грн. без врахування ПДВ.

Між тим, на підставі заяви АКІБ „УкрСиббанк” про повернення виконавчого напису без виконання та закінчення виконавчого провадження, 03.07.2007 р. ДВС Миколаївської області було повернуто заявникові виконавчий напис № 1-5023 від 20.08.2004 р., знято арешт з майна боржника та в той же день проведено реєстрацію вилучення запису з Державного реєстру обтяжень.

Судова колегія вважає, що ДВС Миколаївської області передчасно був скасований арешт на майно ТОВ ТД „Доманівський”, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України „Про виконавче провадження” в разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону, - припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Частиною 5 ст. 59 зазначеного Закону також передбачено зберігання наявності арешту на майно боржника.

Разом з тим, судова колегія погоджується з посиланням апелянта щодо правомірності повторного ненакладення арешту у відповідності до приписів ч. 3 ст. 52 Закону України „Про виконавче провадження”, якою встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Рішення судів, на підставі яких виникли вимоги інших кредиторів винесено після виникнення права застави, та вартість предмета застави –1 520 970,83 грн., а розмір заборгованості ТОВ ТД „Доманівський” перед АКІБ „УкрСиббанк” –2 182 493,41 грн., тобто вартість предмета застави не перевищує розміру заборгованості боржника заставодержателю.

Крім цього, з оскарженої ухвали не вбачається відносно кого вона прийнята та що було ухвалено (які саме порушення чи недоліки та які вказівки необхідно виконати), а в резолютивній частині лише міститься про направлення цієї ухвали на адресу Управління юстиції Миколаївської області.

До того ж, виходячи з положень ч. 1 ст. 90 ГПК України, п. 2, 3 Роз`яснення Вищого господарського суду від 02.12.92 р. № 01-6/1444 в окремій ухвалі має бути зазначено закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його стаття, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. Просте перерахування допущених порушень без зазначення конкретних норм чинного законодавства або перерахування норм права, порушення яких встановлено у судовому розгляді, є неприпустимим. Вказівки, що містяться в окремій ухвалі, повинні бути максимально конкретними і реальними для виконання.

За таких обставин, судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду Одеської області не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 103-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління юстиції у Миколаївської області задовольнити, а окрему ухвалу господарського суду Миколаївської області від 25.02.2008 р. по справі № 5/769/07 - скасувати.

Головуючий                                         В.В. Лашин

Суддя                                                                        Г.А. Єрмілов

Суддя                                                                       О.Л. Воронюк

Постанова підписана________________