ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2008 р.

№
1/499

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
судді

Кривди
Д.С. -(доповідача у справі),

суддів
:

Жаботиної
Г.В., Уліцького А.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу

Приватного
підприємця ОСОБА_1

на  постанову Луганського апеляційного господарського
суду від  12.02.2008 року

у
справі

№1/499
господарського суду Луганської області

за
позовом

Приватного
підприємця ОСОБА_1

до

Приватного
підприємця ОСОБА_2

третя
особа

Управління
праці та соціального захисту населення м.Первомайська Луганської області

про

стягнення
суми,

за участю
представників сторін від:

позивача: не з'явились

відповідача: ОСОБА_2 -підприємець, ОСОБА_3 -за
довіреністю від 17.09.2007р.

третьої особи: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Луганської області від 03.12.2007р. (суддя Зюбанова Н.М.)
позов задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь позивача 32520грн.
боргу, 325,20грн. державного мита та 118грн. витрат на   інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

Постановою
Луганського апеляційного господарського суду від 12.02.2008р. (судді Лазненко
Л.Л. -головуючий, Медуниця О.Є., Перлов Д.Ю.) рішення господарського суду
Луганської області від 03.12.2007р. скасовано; в позові відмовлено; стягнуто з
Приватного підприємця ОСОБА_1 на користь Приватного підприємця ОСОБА_2 судові
витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги в сумі
162,60грн.

В
касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову апеляційної інстанції,
посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, а рішення
місцевого господарського суду -залишити в силі.

Колегія
суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет
правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права,
заслухавши пояснення представників відповідача, дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України
касаційна інстанція виходить з встановлених у даній справі обставин.

Як
встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та відповідачем  було укладено
договір оренди посадочних місць в автомобілях, які здійснюють пільгове
перевезення громадян від 01.05.2006р.

За
умовами укладеного договору позивач прийняв на себе зобов'язання здійснювати
перевезення пільгової категорії громадян на двох  посадочних місцях в кожному з автомобілів
/марки Івєко НОМЕР_1, ПАЗ НОМЕР_2, Газель СПВ НОМЕР_3 за маршрутами:
Первомайськ-Гірське /2 маршрути/, Первомайськ-п.Стахановець/, а
відповідач - перераховувати оплату на рахунок позивача.

Позивач
у справі має ліцензію Міністерства транспорту України від 29.08.2004 зі строком
дії до 29.08.2007 на здійснення діяльності по внутрішнім перевезенням
пасажирів.

Дослідивши
вказаний договір та надавши йому правову оцінку, суд першої інстанції дійшов
висновку, що  укладений сторонами договір
від 01.05.2006р. за характером правовідносин
сторін є договором про надання послуг, правове регулювання якого  здійснюється ст.901 Цивільного кодексу
України.

За
приписами статті 901 названого Кодексу, за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення
певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену
послугу, якщо інше не встановлено договором.

На
підставі матеріалів справи та укладеного сторонами договору місцевий
господарський суд встановив, що проведення розрахунків за договором
пов'язувалось з фактом одержання відповідачем державних субвенцій, оскільки ним
було укладено договори від 01.04.2006 та від 22.08.2006 з Управлінням праці та
соціального захисту населення Первомайської міської ради про відшкодування
витрат по перевезенню автотранспортом пільгової категорії населення на міських
та приміських маршрутах. У відповідності до наданих третьою особою у справі
платіжних доручень та листа Управління державного казначейства у м.
Первомайську від 02.10.2007 № 741 відповідачем одержано 569999грн. державних
субвенцій.

Також
суд дослідив лист Управління праці та соціального захисту населення Первомайської
міської ради від 27.11.2007 №10-3876, згідно якого відповідач здійснював
перевезення особистим транспортом, який обліковувався у відповідних
розрахунках, фінансування здійснювалось тільки ОСОБА_2, за автомобілі марки
Івєко НОМЕР_1, ПАЗ НОМЕР_2, Газель СПВ НОМЕР_4 фінансування не проводилось.

При
цьому судом встановлено, що виконання позивачем своїх зобов'язань по наданню
послуг на загальну суму 33600грн. за вказаним договором за період з
травня по грудень 2006 року підтверджено матеріалами справи, зокрема, доданими
до справи дублікатами /копіями/ дорожніх листів з врахуванням листа Луганського
регіонального управління автобусних станцій від 20.11.2007 №8/24-777, у
якому зазначено, що за даними диспетчерських журналів Горської автобусної
станції маршрут “Первомайськ-Горськ АС” обслуговувався у 2006 році автомобілями
марки Івєко НОМЕР_1, ПАЗ НОМЕР_2.

Посилання
відповідача на неналежне надання послуг по перевезенню місцевий господарський
суд мотивовано відхилив, враховуючи наступне. Так, згідно п. 4.3 договору від
01.05.06 відповідач зобов'язаний перевіряти наявність орендованих місць та їх
використання. За наданими відповідачем актами, складеними в односторонньому
порядку без участі позивача, по двох зазначені інші автомобілі, ніж передбачені
договором. За актом від 25.08,06 вказано про відсутність надання послуг по
перевезенню пільгової категорії з 10.00 по 11.30, але зміст укладеного договору
не містить умов, яким чином має коригуватись сума вартості послуг щоденно при
кількості рейсів в день - 10. Також відсутні у договорі від 01.05.2006 умови
щодо того, якими документами мають підтверджуватись надані послуги, а тому
позивач не обмежений у колі доказів, які надаються ним у підтвердження позову,
у тому числі договори про надання послуг від 19.05.06 № 9, трудові договори з
водіями, паспорти міського та приміського автобусного маршруту загального
користування /з щоденним режимом перевезення/.

Листом
від 11.01.2007 № 1/2007 позивачем заявлено відповідачу претензію про сплату
боргу у сумі позову, яку відповідачем одержано та надано відповідь.

Однак,
відповідач здійснив оплату послуг лише частково у сумі 1080грн., у зв'язку з
чим утворилась заборгованість на суму 32520грн.

У
відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким
чином, суд першої інстанції, дослідивши обставини виконання позивачем
зобов'язань по вказаному договору, а також неналежне виконання відповідачем
зобов'язань по його оплаті, та з урахуванням вказаних норм законодавства дійшов
обґрунтованого висновку, що сума боргу в розмірі 32520грн. доведена позивачем
на підставі вказаних вище доказів.

Вищевикладене
не було враховано апеляційним господарським судом, що призвело про безпідставного
скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно
до статті 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для
скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;
недоведеність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду,
обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Проте,
скасовуючи рішення господарського суду Луганської області, суд апеляційної
інстанції не спростував висновків суду першої інстанції та встановлених ним
обставин справи.

У
оскаржуваній постанові Луганського апеляційного господарського суду фактично не
наведено обґрунтування порушення або неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права судом першої інстанції, рішення якого
оскаржувалось в апеляційному порядку.

За
таких обставин постанова апеляційного господарського суду підлягає скасуванню з
залишенням в силі рішення місцевого господарського суду.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, п.6 ч.1
ст.1119, 11110, ст.11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,  -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу задовольнити.

Постанову
Луганського апеляційного господарського суду від 12.02.2008 року у справі
№1/499 скасувати, а рішення господарського суду Луганської області від
03.12.2007 року у даній справі залишити без змін.

Головуючий  суддя
Д.Кривда

Судді
Г.Жаботина

А.Уліцький