ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.08 Справа № 28/165/08

Суддя

За позивом: Закритого акціонерного товариства “Банг і Бонсомер”, м.Київ

До відповідача: Запорізького державного підприємства “Кремнійполімер”, м.Запоріжжя

Суддя О.В. Яцун

Представники:

від позивача: Жиляк А.Є. –представник на підставі довіреності №733 від 09.11.2007р.

від відповідача: Демченко В.Ф. –представник на підставі довіреності №409 від 26.05.2008р.

02.04.2008р. позивачем заявлені вимоги про стягнення 14 569, 50 грн. основного боргу, 3 795, 55 грн. інфляції, 1 253, 13 грн. пені та 3 % річних у розмірі 643, 75 грн.

Ухвалою суду від 02.04.2008р. порушено провадження у справі № 28/165/08, судове засідання призначено на 14.05.2008р.

Представником позивача було заявлено клопотання про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Уповноважений належним чином представник відповідача у судове засідання не з’явився. Довіреність № 976 від 13.03.2008р., якою Демченко В.Ф. уповноважується представляти інтереси ЗДП “Кремнійполімер”, підписана в.о. генерального директора ЗДП “Кремнійполімер” –Болотовим В.К., повноваження якого не встановлено та нічим не підтверджуються.

В той же час на адресу господарського суду Запорізької області надійшов відзив відповідача № 1664 від 14.05.2008р., в якому відповідач суму основного боргу визнає в повному обсязі у розмірі 14 569, 50 грн. Крім того, зазначив, що підприємство знаходиться в скрутному фінансовому становищі, на підставі чого просить суд штрафні санкцій не стягувати.

В порядку ст. 77 ГПК України у зв’язку з неявкою уповноваженого представника відповідача та з метою надання доказів по справі, зокрема, наказ (довіреність) на Болотова В.К. розгляд справи було відкладено на 02.06.2008р.

Представник позивача в судовому засіданні 02.06.2008р. наполягає на задоволені позовних вимог з підстав, що зазначені в позові.

Представник відповідача проти наявності заборгованості (14569грн.50коп.) не заперечує, в частині стягнення штрафних санкцій у розмірі 5692грн.44коп. просить суд відмовити.

Суд визнав надані матеріали достатніми для вирішення спору по суті та прийняття рішення. У відповідності до норм ст. 85 ГПК України представнику позивача за його згодою було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Матеріалами справи установлено:

Правовідносини сторін є господарськими.

Згідно з ч.І ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов’язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов’язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку. Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлені законом або договором терміни.

Згідно зі ст.193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як свідчать надані до суду документи, 24.03.2003р. між ЗАТ “Банг і Бонсомер” та Запорізьким державним підприємством “Кремнійполімер” було укладено контракт №24, за умовами якого позивач (продавець) взяв на себе зобов'язання продати відповідачу товар (хімічну сировину для виробництва фарб акрилову смолу Pliolite АС-80), а відповідач (покупець), в свою чергу, зобов'язався прийняти та оплатити товар. Згідно з 2.1 контракту ціна товару визначається у рахунку-фактурі до даного контракту особисто по кожній поставці. Пунктом 2.2 контракту встановлено, що загальна сума контракту за товар на 24.03.2003р. складає 1000000грн.00коп. (в тому числі 20% ПДВ). Пунктом 3.1 контракту зазначено, що оплата за поставлений товар здійснюється по кожній партії окремо: 50% попередня оплата; 50% остаточна оплата протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання товару зі складу продавця.

Сторони підписали протокол розбіжностей, яким зазначили, що (п.3.1) оплата за поставлений товар здійснюється через 30 днів після отримання.

На виконання умов договору позивач здійснив поставку відповідачу товару на загальну суму 14569грн.50коп., про що свідчить видаткова накладна №АО-0001052 від 28.07.2006р. на суму 1369грн.50коп, АО-0001107 від 07.08.2006р. на суму 6600грн, №АО-0001141 від 10.08.2006р. на суму 6600грн.

Відвантажений товар був прийнятий відповідачем, про що свідчать довіреності серії ЯЛР №314877 від 26.07.2006р., серії ЯЛР №314929 від 04.08.2006р., серії ЯЛР №314947 від 09.08.2006р., а також підписами уповноважених представників.

Однак, відповідач договірних зобов'язань належним чином не виконав, оплату за отриманий товар у встановлений договором строк, в повному обсязі не здійснив, чим порушив умови договору.

В зв’язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору сума заборгованості за контрактом складає 14569грн.50коп.

Факт наявності заборгованості у розмірі 14569грн.50коп. підтверджується матеріалами справи.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов'язання. Зобов'язання відповідача оплатити поставлений товар не припинено.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості у сумі 14569грн.50коп. слід визнати документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення пені у розмірі 1253грн.13коп.

На підставі ст. 611 ЦК України одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Відповідно до умов п.8.1 протоколу розбіжностей у разі порушення строків оплати за поставлений товар Покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до розрахунку позивача до стягнення пред'явлена сума пені за період прострочення з 28.08.2006р. по 08.03.2008р. у розмірі 1253грн.13коп.

Дана вимога заявлена позивачем обґрунтовано і підлягає задоволенню.

Разом з тим, згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Нормами ст. 83 ГК України зазначено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), які підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання.

Враховуючи вищенаведені норми закону та приймаючи до уваги фінансове становище відповідача, суд вважає за можливе суму пені зменшити, на підставі чого з відповідача слід стягнути пеню у розмірі 125грн.31коп.

Згідно з ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Інший розмір відсотків договором не встановлений.

Відповідно до розрахунку позивача сума інфляційних втрат за період прострочення з вересня 2006р. січень 2008р. складає 3795грн.55коп., річних за вказаний період складає 643грн.75коп.

Факт прострочення матеріалами справи доведений.

Таким чином, вимоги про стягнення інфляційних втрат та річних документально підтверджені, нормативно обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Судові витрати відносяться на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, ст.526, 611, 625 ЦК України, ст. ст. 175, 193 ГК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Запорізького державного підприємства “Кремнійполімер” (69009, м.Запоріжжя, вул Теплична, 7, п/р 260093721 в 3-ому відділенні ВАТ “Райфайзен Банк Аваль”, МФО 313827, ) на користь Закритого акціонерного товариства “Банг і Бонсомер” (03186, м.Київ, вул Антонова, 5, н/п в літ “Б”, 6 поверх, п/р 7001 в філії ВАТ КБ “Надра” Київське РУ, МФО 320564, ) 14569(чотирнадцять тисяч п’ятсот шістдесят дев’ять)грн. 50коп. заборгованості, 3795(три тисячі сімсот дев’яносто п’ять)грн. 55коп. інфляційних втрат, 643(шістсот сорок три)грн.75коп. 3% річних, 125(сто двадцять п’ять)грн.31коп. пені, 202(двісті дві)грн.61коп. держмита, 118(сто вісімнадцять)грн.00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Суддя О.В. Яцун

Рішення підписано: 09 червня 2008р.