КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

25.09.08 р.                                                                                          № 14-10-08/1005

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді          Яковлєва М.Л., (доповідач по справі),

суддів:                              Шевченко В.Ю.,

Тарасенко К.В.,

При секретарі судового засіданні –Гонтарі О.В.,

за участю представників сторін відповідно протоколу судового засідання від 25.09.2008 року.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіа», м. Вишневе на ухвалу господарського суду Черкаської області від 01.07.2008 року,

у справі № 14-10-08/1005 (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою Уманської об’єднаної державної податкової інспекції

до           відкритого акціонерного товариства «Тікач», с. Червоний Кут, Жашківський р-н., Черкаська обл..

про визнання банкрутом,

В С Т А Н О В И В:

10.02.2000 року відкрите акціонерне товариство «Тікач», с. Червоний Кут, Жашківський р-н., Черкаська обл.. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

В межах ліквідаційної процедури, ліквідатор відкритого акціонерного товариства «Тікач»звернувся до місцевого господарського суду із заявою № 1222/14-10-08-1005 від 25.06.2008 року про визнання договору № 1411/00 купівлі-продажу активів підприємства банкрута від 14.11.2003 року, укладений відкритим акціонерним товариством «Тікач»та товариством з обмеженою відповідальністю «Рубіа», а також у заяві заявлено клопотання про вжиття заходів забезпечення, передбачені ст. 67 ГПК України, шляхом накладення арешту на майно, що відчужено за оспорюваним договором, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю «Рубіа».

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 01.07.2008 року визначена дата розгляду заяви ліквідатора Юдицького О.В. до товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіа»про визнання договору купівлі-продажу від 23.11.2003 року недійсним та введена заборонена товариству з обмеженою відповідальністю «Рубіа» здійснювати відчуження придбаного за договором від 23.11.2003 року майна: димової труби металевої, інв. № 39, димової труби цегляної, інв. № 50, боров парокотельні, інв. № 51, які знаходяться за адресо: Черкаська обл. Жашківський район, с. Червоний Кут, вул. Шевченка,9 . Також зобов’язано ДВС направити суду до дня судового засідання постанову про оголошення заборони відчуження майна.

Не погоджуючись із даною ухвалою місцевого господарського суду, товариство з обмеженою відповідальністю «Рубіа», м. Вишневе звернулось до Київського міжобласного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу повністю.

У якості доводів скасування ухвали місцевого господарського суду товариство з обмеженою відповідальністю «Рубіа»зазначає: по-перше, порушення судом приписів ст. 15 ГПК України щодо територіальної підсудності справ, а саме, що спір про недійсність договору має бути розглянутий за місцезнаходженням сторони, зобов’язаної за договором купівлі-продажу, тобто у господарському суді Київської області; по-друге, судом порушено та неправильно застосовано приписи ст. ст. 12, 17, 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Київським міжобласним апеляційним судом 04.08.2008 року у справі № 14-10-08/1005 було винесено ухвалу, якою дану апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.08.2008 року.

У зв’язку із відпусткою Головуючого судді у справі –Яковлєва М.Л., а також для повного вивчення матеріалів справи, що дасть можливість всебічно розглянути справу, винести законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів вирішила відкласти судовий розгляд, на 25.09.2008 року, відповідно до ст. 77 ГПК України.

Відкрите акціонерне товариство «Тікич» подало відзив на апеляційну із проханням залишити оскаржувану ухвалу без змін, з підстав зазначених у відзиві.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства України, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 27.10.2006 року у справі № 01-05-14-08/2820 без змін, виходячи з наступного.

Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

За змістом п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України держава забезпечує особам право на апеляційне оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно ч. 1 ст. 106 ГПК України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Як вбачається з резолютивної частини оскаржуваної ухвали, за винятком п. 4 де господарським судом накладена заборона на здійснення відчуження майна боржника, дана ухвала оскарженню не підлягає, оскільки лише регламентує рух справи, а отже апеляційний господарський суд здійснює апеляційний перегляд ухвали саме в оскаржуваній частині

Відповідно ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі-Закон) провадження у справах про банкрутство регулюється названим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

При цьому, названий Закон слід розглядати як законодавчий акт, що містить спеціальні норми, які мають пріоритет по відношенню до норм загальних щодо регулювання порядку провадження у справах про банкрутство.

Як вже було зазначено, боржника було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру мета якої продаж майна банкрута та задоволення вимог кредиторів.

Відповідно ст. 25 Закону, з підстав, передбачених частиною 10 ст. 17 цього Закону, ліквідатор подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника.

Ст. 17 Закону, передбачає розгляд заяв керуючого санацією (у даному випадку ліквідатора) про визнання угод недійсними і повернення всього отриманого за такою угодою господарським судом у процедурі провадження у справі про банкрутство, а не у окремому позовному провадженні.

Зазначене вище спростовує твердження скаржника щодо порушення господарським судом ст. 15 ГПК, яка регламентує територіальну підсудність розгляду справ, оскільки провадження у справі про банкрутство відкритого акціонерного товариства «Тікач»здійснюється господарським судом Черкаської області.

Стосовно накладення заборони відчуження майна товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіа», апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Як вже було зазначено вище, у даній справі заяву про заборону відчуження майна подано ліквідатором у справі, який є учасником судового провадження, однак наведена норма передбачає прийняття такого рішення судом навіть самостійно – з своєї ініціативи.

Оскільки спір, а саме, визнання договору № 1411/00 купівлі-продажу активів підприємства банкрута від 14.11.2003 року, укладений відкритим акціонерним товариством «Тікач»та товариством з обмеженою відповідальністю «Рубіа», не розглянутий по суті у межах справи про банкрутство, існує загроза відчуження майна за оспорюваним договором.

На думку колегії суддів, заборона відчуження майна, а саме, димової труби металевої, інв. № 39, димової труби цегляної, інв. № 50, боров парокотельні, інв. № 51, які знаходяться за адресо: Черкаська обл. Жашківський район, с. Червоний Кут, вул. Шевченка,9 . не тягне за собою заборону у використанні у господарській діяльності, що в свою чергу ніяким чином не порушує права товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіа».

Тим більше, що як вбачається з оскаржуваної ухвали заборона відчуження введена лише на оспорюване майно.

На думку суддів апеляційного суду, суд першої інстанції, при введенні заборони відчуження майна товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіа», мав на меті збереження необхідної матеріальної бази для задоволення кредиторських вимог, у разі визнання договору купівлі-продажу недійсним у майбутньому.

Також ліквідатором у судове засідання апеляційного суду подано лист Голови Червонокутівської сільської ради із якого вбачається, що до сільської ради 04.08.2008 року звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Рубіа»про надання довідки про адресу місцезнаходження таких об’єктів як труба цегляна та боров парок отельні з метою оформлення документів для відчуження даних об’єктів.

Відповідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Беручи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіа».

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 99, 101-106 ГПК України, Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, Київський міжобласний апеляційний господарський суд,

п о с т а н о в и в:

1.          Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіа», м. Вишневе на ухвалу господарського суду Черкаської області від 01.07.2008 року у справі № 14-10-08/1005 –залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Черкаської області від 27.10.2006 року у справі

№ 14-10-08/1005 –залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 14-10-08/1005 повернути до господарського суду Черкаської.

Головуючий суддя: М.Л. Яковлєв

судді: В.Ю. Шевченко

К.В. Тарасенко

Дата відправки 29.09.08