ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.08 Справа № 21/99

За позовом: закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Українська страхова група”, м. Київ

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю “Агропромислове підприємство “Львівське”, с. Зубра, Львівська область

про стягнення 3804,11 грн..

Суддя Масловська Л.З.

Представники:

від позивача – Харамбура С.О. - представник

від відповідача –не з’явився

Суть спору: Позовну заяву подано закритим акціонерним товариством “Страхова компанія “Українська страхова група”, м. Київ, до товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислове підприємство “Львівське”, с. Зубра, Львівська область, про стягнення 3804,11 грн..

Провадження у справі було порушене 31.03.2008 р. та призначено розгляд справи на 06.05.2008 р.. Розгляд справи відкладався з мотивів, викладених в ухвалі суду від 06.05.2008 р., 03.06.2008 р.. Представникам сторін роз’яснювались їх права згідно зі ст. 22 ГПК України. У відповідності до ст. 75 ГПК України справа слухається за наявними у ній матеріалами.

В судових засіданнях представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що 27.06.2007 р. на західному обході в м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу страхувальника позивача –Госа В.М.. Відповідно до договору добровільного страхування №28-1301-0084 від 03.10.2006 р. позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування в сумі 3804,11 грн.. Ствердив, що постановою від 27.11.2007 р. Пустомитівського районного суду Львівської області у вчиненні адміністративного правопорушення визнано винним працівника відповідача –Дубницького В.І.. Враховуючи, що до страховика в силу ст. 27 Закону України “Про страхування” перейшло право вимоги до винної особи в межах фактичних затрат, просить позов задовольнити.

Представник відповідача вимог ухвал суду не виконав, у судове засідання не з’явився, відзиву по справі не надав. Зі змісту клопотання вбачається, що представник відповідача позов заперечує, посилається на звернення до прокурора Пустомитівського району про принесення протесту на постанову Пустомитівського районного суду від 27.11.2007 р. з тих мотивів, що Дубницький В.І. не був повідомлений Пустомитівським районним судом про слухання справи та затягування розслідування органами внутрішніх справ України. Просить у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

03.10.2006 р. між позивачем (страховик) та Госом Володимиром Михайловичем (страхувальник) укладено договір добровільного страхування №28-1301-0084 щодо автомобіля ВАЗ 21150, реєстраційний номер ВС9878АЕ. В якості страхового випадку визначено, зокрема, ДТП. Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону України "Про страхування", страхувальниками визнаються юридичні особи та дієздатні громадяни, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України. Згідно із ч. 1 ст. 4 вказаного закону, об'єктами страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать законодавству України.

З матеріалів справи вбачається, що за участю автомобіля реєстраційний номер ВС9878АЕ 27.06.2007 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода внаслідок зіткнення п’яти автомобілів, у тому числі належного відповідачеві автомобіля МАЗ державний №17166ТА, під керуванням працівника відповідача Дубницького В.І., внаслідок чого автомобілю реєстраційний номер ВС1579АС було завдано шкоди на загальну суму 3804,11 грн., що підтверджується, зокрема, страховим актом, розрахунком суми страхового відшкодування, звітом №3644/07 про оцінку автомобіля ВАЗ 21150 держномер ВС9878АЕ тощо.

Сторонами визнано, та матеріалами справи підтверджується, що автомобілем МАЗ державний №17166ТА керував Дубницький Володимир Іванович, який перебував у трудових відносинах із відповідачем. Сторони зазначену обставину не заперечували. Згідно із ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов’язків.

Платіжним дорученням №514 від 25.07.2007 р. на суму 3804,11 грн. підтверджується факт виплати позивачем зазначеного страхового відшкодування.

Згідно із ст. 27 Закону України “Про страхування”, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічна норма міститься і у ст. 993 ЦК України.

Згідно із ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, зокрема, майну юридичної чи фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа звільняється від відповідальності, якщо доведе, що шкода завдана не з її вини. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов’язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка здійснює цю діяльність, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Таким чином, за даних обставин законодавство покладає обов’язок відшкодувати завдану шкоду на винну особу.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.11.2007 р. по справі №3-8217/07, хоча і закрито провадження по справі про притягнення Дубницького Володимироа Івановича до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП за спливом строку накладення адміністративного стягнення, тим не менш, визнано вину Дубницького В.І. у порушенні правил дорожнього руху, яке призвело до зіткнення і пошкодження транспортних засобів. Постанова не скасована, доказів її опротестування не надано. Більше того, з заяви Дубницткого В.І. вбачається заперечення не по суті постанови, а з формальних міркувань.

Таким чином, матеріали справи свідчать про вину у заподіянні шкоди страхувальнику з боку особи, яка перебувала у трудових відносинах із відповідачем. Наявність передбачених законом підстав для відмови у задоволенні позовних вимог не доведена суду у встановленому порядку належними доказами.

Згідно із ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. За таких обставин судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.27 Закону України “Про страхування”, ст.993,1166,1187,1188 ЦК України, ст. 12, 33-35, 45, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

вирішив:

1.           Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Агропромислове підприємство “Львівське” (Львівська область, с. Зубра, вул. Хмельницького, 144, , р/р 5005 в ЗГРУ КБ “Приватбанк” м. Львова) на користь закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Українська страхова група”, м. Київ, 3804,11 грн.

3.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Агропромислове підприємство “Львівське” (Львівська область, с. Зубра, вул. Хмельницького, 144, , р/р 5005 в ЗГРУ КБ “Приватбанк” м. Львова) на користь закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Українська страхова група”, м. Київ, 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Накази видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Масловська Л.З.