ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008 р.

№ 20/403

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Кочерової Н.О., -головуючого,

Дунаєвської Н.Г.,

Черкащенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги

ВАТ “Страхова компанія “Астарта”

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2008 року

у справі господарського суду

м. Києва

за позовом

ЗАТ “Кула-Крим”

до

ВАТ “Страхова компанія “Астарта”

про

стягнення 55413,35 грн.,

в судове засідання прибули представники сторін:

позивача:

Кудря Є.С.,

відповідача:

Саратов О.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2007 року ЗАТ “Кула-Крим” звернулось до господарського суду з позовом до ВАТ “Страхова компанія “Астарта” про стягнення 14719,59 грн. страхового відшкодування, 2693,76 грн. пені, 38000,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням господарського суду м. Києва від 16.01.2008 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь позивача 14714,33 грн. страхового відшкодування та 178,47 грн. судових витрат. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2008 року рішення місцевого господарського суду від 16.01.2008 року змінено. Позов задоволено частково. Стягнуто на користь позивача 13988,77 грн. страхового відшкодування та 169,67 грн. судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, ВАТ “Страхова компанія “Астарта” подало касаційну скаргу, в якій просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2008 року та рішення господарського суду Київської області від 16.01.2008 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Доповідач: Черкащенко М.М.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судами неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконних судових рішень.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 1 постанови від 29.12.76 №11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Судові рішення цим вимогам не відповідають.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 26.04.2004 року між ВАТ Страхова компанія “Астарта” та ЗАТ "Кула-Крим" було укладено договір №1/2-108 добровільного страхування наземного транспорту , відповідно до якого страховик у разі настання страхового випадку зобов"язується виплатити страхове відшкодування або відшкодувати спричинений збиток у межах страхової суми страхувальнику, а страхувальник зобов"язується сплачувати страхові платежі у встановлені строки та виконувати інші умови договору страхування.

Згідно з додатком до договору страхування, об"єктом страхування є зокрема транспортний засіб МАЗ-543208020, номер двигуна 14860Д. Розмір страхової суми по застрахованому об"єкту становить 30000,00 грн.

Відповідно до ст. 8 Закону України “Про страхування” страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхове відшкодування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 21.01.2005 року на 214 км. Автошляху "Бориспіль-Дніпропетровськ" сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме автомобіль МАЗ- 543208020, державний номер 13911 КО, під керуванням водія Синьоокого С.А. здійснив наїзд на автомобіль КАМАЗ-54112, державний номер 15594 СН, під керуванням Склярова Ю.Є.

Згідно з п.9.1 договору, виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком на підставі заяви страхувальника та страхового акту. Даний пункт договору кореспондується із ст. 990 ЦК України, відповідно до якої страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Вирішуючи питання про наявність підстав для виплати страховиком страхової виплати страхувальнику суди попередньої інстанцій не надали належної юридичної оцінки п.8.1.8 договору страхування та не дослідили належне виконання обов"язку покладеного цим пунктом договору на страхувальника, зокрема щодо надання страховику всіх необхідних документів, та не встановили у разі невиконання цього пункту об"єктивність причин, що зумовили таке невиконання.

Крім того, суди попередніх інстанцій під час розгляду даної справи не надали належної юридичної оцінки тій обставині, що відсутній страховий акт, який складається страховиком або уповноваженою їм особою (аварійним комісаром) та не врахували, що наявність цього акту є обов"язковою для виплати страхового відшкодування страхувальнику.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суди порушили вимоги ст.43 ГПК України і постановили незаконні судові рішення.

Згідно до частини 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Правова оцінка обставин та достовірності доказів по справі є виключна прерогатива першої та апеляційної інстанції.

За таких обставин, постановлені судові рішення підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд.

При новому розгляді суду необхідно витребувати докази у відповідності з вимогами ст.36 ГПК України, повно, всебічно та об’єктивно дослідити всі обставини справи, перевірити доводи позивача та відповідача, дати їм належну юридичну оцінку та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2008 року та рішення господарського суду м. Києва від 16.01.2008 року у справі № 20/403 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий, суддя                                Н. Кочерова

Судді Н. Дунаєвська

М. Черкащенко