КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2008                                                                                           № 16/444

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Сотнікова С.В.

суддів:           Дзюбка П.О.

Дикунської С.Я.

при секретарі:           Галак Д.Ю.

За участю представників:

від позивача:

Потапчик Н.О. дов. бн від 20.12.2007 р.

Семиренко А.О. дов. бн від 20.12.2007 р.

від відповідача:

Меланчук І.О. дов. №106 від 26.03.2007 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Іноземне підприємство "Яхт-Клуб"

на рішення Господарського суду м.Києва від 27.02.2008

у справі № 16/444 (Ярмак О.М.)

за позовом                               Іноземне підприємство "Яхт-Клуб"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Лірона"

про                                                  стягнення 48960,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 27.03.2008 у справі №16/444позов Іноземного підприємства “Яхт - Клуб” до ТОВ “Лірона” про стягнення 48960,16 грн. задоволено частково. Стягнуто з ТОВ “Лірона” на користь Іноземного підприємства “Яхт - Клуб” 24480,08 грн. основного боргу, 244,08 грн. державного мита та 118 грн. витрат н6а інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду Іноземне підприємство “Яхт - Клуб” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати дане рішення частково в частині відмови у задоволенні позовних вимог в розмірі 50% і прийняти нове, яким задовільнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а саме ст.858 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-2, 34, 43,84 ГПК України.

Представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги в судовому засіданні та просив апеляційну скаргу задовільнити, оскаржувану ухвалу скасувати.

Представник відповідача не надав суду відзив на апеляційну скаргу, однак в судовому засіданні заперечував вимоги апеляційної скарги та просив останню залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановила, що рішення місцевого господарського суду слід скасувати частково, а апеляційну скаргу задовольнити повністю з наступних мотивів:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення 48960 грн. 16 коп. грошових коштів за неякісне виконані роботи та відшкодування завданих збитків по договору від 15.06.2006 р. відповідно до розрахунку ціни позову 47955,00 грн. –сума на яку було знецінено загальну вартість робіт, внаслідок допущення порушень відповідачем Державних будівельних норм та стандартів України (сума визначена незалежним судовим експертом) та 1005,16 грн. – витрати по проведенню експертизи, також позивач просив стягнути суму сплаченого державного мита в розмірі 489,60 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в розмірі 118,00 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.06.2006 року між сторонами був укладений договір, згідно якого позивач доручив, а відповідач прийняв на себе зобов’язання по виконанню та монтажу дверних блоків, меблів, обшивки стін та стель.

Згідно п.4.1. Договору від 15 червня 2006 року ціна виконаних робіт визначається кошторисною документацією та становить 305 310,00 гривень.

Згідно п. 9.1 Договору від 15 червня 2006 року відповідач гарантує первісну якість своїх виробів протягом одного року з моменту передачі виробів замовнику та їх монтажу.

29.12.2006 року сторонами були підписані акти виконаних робіт по Договору від 15червня 2006 року.

В процесі використання виробів із дерева були виявлені скриті дефекти та недоліки, які зафіксовані Актом від 10 травня 2007 року, складеним в присутності представників ІП “Яхт-Клуб” та директора ТОВ “Лірона” Іванова А.В. Директор відповідача Іванов А.В. отримав Акт, складений позивачем, для розгляду та опрацювання.

Відповідачем було запропоновано власну редакцію Акту від 10.05.2007, згідно з яким визнав наявність недоліків, які виникли в процесі експлуатації виробів із дерева, запропонував усунути деякі недоліки, та погодився на проведення незалежної експертизи за його участю.

Запропонований відповідачем Акт від 10.05.2007 був відхилений позивачем, як зазначає позивач, через неповноту вказаних недоліків та неприйнятність порядку і способу їх усунення.

15.08.2007 року позивачем було оформлено та відправлено замовлення на проведення експертного дослідження незалежному судовому експерту і спеціалісту з будівельно-технічної експертизи Карасьову Сергію Борисовичу, який з виїздом на місце провів експертне дослідження скритих недоліків, які виникли в процесі експлуатації виробів з дерева та оформив результати такого дослідження у вигляді висновку спеціаліста №12 від 31 травня 2007 року.

У висновку спеціаліста № 12, складеного спеціалістом Карасьовим С.Б. зазначено, що при виконанні робіт по виготовленню та монтажу дверних блоків, меблів та обшивки стін, та стелі на об'єкті позивача, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Либідська, 1В, (третій поверх: приймальня (кабінет №1), кімната очікування (кабінет №2), перемовна (кабінет 4), кабінет директора (кабінет №5) були допущені грубі порушення Державних будівельних норм та стандартів України, які викликали руйнування та знецінення виконаних робіт на 15,7% або на 47955 (сорок сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят п'ять) гривень 00 копійок від загальної вартості робіт по Договору від 15.06.2006 року, укладеного між ІП “Яхт-Клуб” та ТОВ “Ліона”.

Для вжиття заходів досудового врегулювання спору, щодо якості виконаних робіт, позивачем було надіслано відповідачу претензію №122 від 08 листопада 2007 року, яка залишена без задоволення.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст.857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам Договору, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у Договорі, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до Договору або для звичайного використання роботи такого характеру.

Відповідно до ч.4 ст.853 ЦК України у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Як зазначено в рішення суду першої інстанції відповідач погодився на проведення незалежної експертизи, але про вибір експерта та проведення дослідження експертом не був повідомлений належним чином. Належних доказів повідомлення відповідача про вибір експерта та проведення експертизи позивачем на думку суду першої інстанції не надано. Також, судом першої інстанції зазначено, що оскільки позивач заперечив проти клопотання відповідача про призначення судової експертизи, а питань на вирішення експертизи не надав, суд вирішив, що вимоги про стягнення коштів за неякісне виконані роботи підлягають задоволенню частково, в розмірі 50% від заявленої суми, що становить 24480 грн.08 коп. В решті позову вимоги, на думку суду першої інстанції, задоволенню не підлягають.

Однак, з даним твердження суд апеляційної інстанції не може погодитись, оскільки в матеріалах справи міститься лист незалежного судового експерта №06 від 28.0.12008 р., з якого вбачається, що під час проведення експертизи на об’єкті дослідження, була присутня фізична особа, яка представилась директором ТОВ “Лірон” Івановим А.В..

В матеріалах справи міститься копія поштової квитанції №6706 від 22.05.2007р. з описом вкладення, з яких вбачається, що позивачем було повідомлено листом №62 від 22.05.2007 р. про проведення експертизи з зазначенням місця та часу і з проханням направити представника відповідача.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представником відповідача надано пояснення, що в судовому засіданні місцевого господарського суду, судом відхилено запропоновані ним питання для експертизи та відповідачем було зазначено, що у нього немає інших питань і він не може повідомити експертної організації, яка б провела судову експертизу.

Таким чином, суд першої інстанції прийняв неправомірне рішення про часткову відмову у задоволенні позовних вимог, висновки якого не відповідають та суперечать обставинам справи, та про які взагалі не зазначено в оскаржуваному рішенні, а саме: про подані позивачем докази щодо участі відповідача у проведенні дослідження, повідомлення відповідача про проведення експертного дослідження та не наведено доводів їх відхилення; про те, що судом було відхилено поставленні відповідачем запитання для вирішення судовим експертом, зазначення самого відповідача про неможливість повідомлення експертної організації, яка б провела судову експертизу. Отже, неприйняття місцевим господарським судом до уваги даних доказів є порушенням ст.34 ГПК України, оскільки обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами.

З оскаржуваного рішення вбачається, що відповідачем були допущені недоліки та відступи від договору, що підтверджується актами від 10.05.07р.

Відповідно до ст. 858 Цивільного кодексу України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору, замовник має право пропорційного зменшення ціни роботи.

У висновку спеціаліста №12, складеного незалежним судовим експертом Карасьовим С.Б., зазначено, що при виконанні робіт по виготовленню та монтажу дверних блоків, меблів та обшивки стін та стелі відповідачем були допущенні грубі порушенні Державних будівельних норм та стандартів України, які викликали руйнування та знецінення виконаних робіт на 15,7 % або на 47 955 грн. 00 коп. від загальної вартості робіт по договору від 15.06.2006 р.

Таким чином, суд першої інстанції, визнаючи вину відповідача прийшов до висновку задовольнити вимоги частково, в розмірі 50% в порушення вимог ст. 858 ЦК України, згідно з якою позивач має право на зменшення ціни роботи на суму 47955,00 грн. згідно із розрахунку незалежного судового експерта та не надав належного обґрунтування часткової відмови у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки господарського суду першої інстанції, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог в розмірі 50% підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції неповно встановив фактичні обставини справи, не дав їм належну оцінку та прийняв незаконне та необґрунтоване рішення в порушення вимог процесуального та матеріального права.

З огляду на викладене вище та керуючись ст.ст. 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Іноземного підприємства “Яхт-Клуб” на рішення Господарського суду м. Києва від 27.02.2008 року у справі № 16/444 задовольнити повністю.

2.Скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 27.02.2008 року у справі № 16/444 частково, в частині відмови у задоволенні позовних вимог в розмірі 50%.

3.Стягнути з ТОВ “Лірона” на користь Іноземного підприємства “Яхт-Клуб” 24480,08 грн. основного боргу, 244,80 грн. державного мита.

3.В іншій частині рішення Господарського суду м. Києва від 27.02.2008 року у справі № 16/444 залишити без змін.

4. Видати наказ.

5.Матеріали справи № 16/444 повернути Господарському суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до ВГС України протягом одного місяця з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги до апеляційного суду, який прийняв оскаржувану постанову.

Головуючий суддя                                                                      Сотніков С.В.

Судді                                                                                          Дзюбко П.О.

Дикунська С.Я.

26.05.08 (відправлено)