СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

22 травня 2008 року

Справа № 2-1/777-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Маслової З.Д.,

суддів                                                                      Лисенко В.А.,

Котлярової О.Л.,

за участю представників сторін:

позивача: Вашатко Л.С., дов. № 299 від 29.01.2007 р. (Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Дружба народів");

відповідача: Лисякова М.П., дов. № 2579/40/01 від 22.10.2007 р. (Фонд комунального майна Сімферопольської міської ради);

третьої особи: не з'явився (Сімферопольська міська рада);

третьої особи: не з'явився (Комунальне підприємство житлово-експлуатаційне об'єднання Центрального району міста Сімферополя);

третьої особи: Вовк В.М., дов. № 1315 від 16.10.2006 р. (Республіканський комітет з охорони культурної спадщини Ради Міністрів Автономної Республіки Крим);

розглянувши апеляційну скаргу Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Ковтун Л.О.) від 14 березня 2008 року у справі №2-1/777-2008

за позовом           Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба народів" (Петрівка, Красногвардійський р-н,97012)

до           Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради (вул. Толстого, 15,Сімферополь,95000)

треті особи: 1. Сімферопольська міська рада (вул. Толстого, 15,Сімферополь,95000)

2. Комунальне підприємство житлово-експлуатаційне об'єднання Центрального району міста Сімферополя (вул. Кримських партизан, 13,Сімферополь,95013)

3. Республіканський комітет з охорони культурної спадщини Ради Міністрів Автономної Республіки Крим (вул. Гоголя, 14,Сімферополь,95011)

про спонукання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 14 березня 2008 року у справі № 2-1/777-2008 задоволено позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба народів" до Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради про спонукання до виконання певних дій.

Суд забов’язав Фонд комунального майна Сімферопольської міської ради надати Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Дружба народів" дозвіл на приватизацію та провести приватизацію нежитлової нерухомої будівлі, яка віднесена до пам’ятників місцевого значення, що розташована в місті Сімферополі по пр-к. Кірова, 44.

Не погодившись з вказаним судовим актом, Фонд комунального майна Сімферопольської міської ради звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та прийняти нове, котрим відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з’ясовані усі обставини справи, що призвело до прийняття неправильного рішення. Апелянт зазначає, що на приватизацію нежитлових приміщень будинку по пр-к. Кірова, 44 у місті Сімферополі встановлені обмеження відповідно до статті 1 Закону України „Про тимчасову заборону приватизації пам’ятників культурної спадщини” № 2391-IV від 01.02.2005 р., оскільки зазначена будівля відноситься до пам’ятників архітектури місцевого значення (культурної спадщини), включена до реєстру нерухомих пам’ятників історії та культури Республіки Крим № 1289, поставлений на державний облік рішенням Кримського облвинкому від 05.06.1984 р. № 284.

Розпорядженням про заміну складу колегії від 22 травня 2008 року у зв’язку з відпусткою судді Прокопанич Г.К. та з метою дотримання розгляду справ, суддю Прокопанич Г.К. замінено на суддю Котлярову О.Л.

У судове засідання, призначене на 22 травня 2008 року, представники Сімферопольської міської ради та Комунального підприємства житлово-експлуатаційне об'єднання Центрального району міста Сімферополя не з’явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином.

Розглянувши повторно в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив наступне.

31 січня 2003 року між Комунальним підприємством житлово-експлуатаційне об'єднання Центрального району міста Сімферополя (Орендодавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Дружба народів" (Орендар) був укладений договір оренди за № 365 нежитлового приміщення площею 145 кв.м. на першому поверсі нежитлового будинку . На підставі вказаного договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду нежитлові приміщення, які розташовані за адресою: місто Сімферополь, пр. Кірова, 44, загальною площею 145 кв.м. Строк дії договору встановлений до 31 грудня 2008 року.

Рішенням виконавчого комітету Кримської обласної ради народних депутатів від 05.06.1984 р. №284 „Про взяття під державну охорону знову виявлених пам’ятників архітектури Кримської області” відповідно до постанови Ради міністрів УРСР від 03.09.1982 р. №453 „Про заходи із забезпечення видавництва томів „Зводу пам’ятників історії та культури народів СРСР по Українській РСР”, рішення виконавчого комітету обласної ради від 21.02.1984 р. № 96 „Про складання анотованих переліків до „Зводу пам’ятників історії та культури народів СРСР” по Кримській області”. На підставі вказаних рішень, взято під державну охорону пам’ятники відділу архітектури згідно додатку № 1, до яких був віднесений колишній житловий будинок по пр-к. Кірова,44 в місті Сімферополі.

17 серпня 2001 року між Республіканським комітетом з охорони культурної спадщини Ради Міністрів Автономної Республіки Крим та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Дружба народів" укладено охоронний договір на пам’ятник культурної спадщини, колишній житловий будинок, розташований за адресою: пр-к. Кірова,44 в місті Сімферополі.

У 2004 році Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Дружба народів" відповідно до Закону України „Про приватизацію державного майна” звернулось до Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради з заявою про включення об’єкта нежилої нерухомої споруди, віднесеної до пам’ятника місцевого значення, до переліку майна на приватизацію, розташованого за адресою: місто Сімферополь, пр-к. Кірова,44, в якому позивач орендує під магазин у балансоутримувача Комунального підприємства житлово-експлуатаційне об'єднання Центрального району міста Сімферополя 145 кв.м. площі не першому поверсі.

Як вбачається з матеріалі в справи, рішенням 25-сесії Сімферопольської міської ради 4-го скликання від 18 лютого 2005 року за № 380 „Про затвердження переліку об’єктів комунальної власності Сімферопольської міської ради, які підлягають приватизації ”, приміщення магазину по пр-к. Кірова, 44 в місті Сімферополі включено до переліку об’єктів, які підлягають приватизації шляхом викупу.

18 травня 2007 року Фонд комунального майна Сімферопольської міської ради листом за № 1362/40/03 відмовив Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Дружба народів" в наданні дозволу в приватизації нежилої нерухомої споруди у зв’язку з тим, що з 01.02.2005 р. дії Закон України „Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини” № 2391-IV, заборона триватиме до зняття мораторію.

Вказані обставини стали підставою для звернення Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба народів" до господарського суду з позовом до Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради про спонукання до виконання певних дій.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 14 березня 2008 року у справі №2-1/777-2008 позов задоволено (а.с. 81-83).

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши доводи сторін, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення –скасуванню, виходячи з наступного.

Включення нежитлових приміщень по пр-к. Кірова, 44 у місті Сімферополі до переліку об’єктів, які підлягають приватизації шляхом викупу, проведено відповідно до Порядку подачі та розгляду заяв про включення об’єкту в перелік об’єктів, котрі підлягають приватизації і заяви про приватизацію об’єктів груп А, Д і Ж, затвердженого Наказом Фонду державного майна України від 17.04.1998 р. № 772.

Як вбачається з матеріалів справи, підстав для відмови Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Дружба народів" про включення спірного нежитлового приміщення у програму приватизації об’єктів комунальної власності у 1998 році не було.

Частиною 5 статті 7 „Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” орган приватизації розглядає подану заяву і в разі відсутності підстав для відмови у приватизації включає підприємство до переліків, зазначених у частині першій цієї статті. Результати розгляду не пізніш як через місяць з дня подання заяви доводяться до заявника у письмовій формі.

Відмова у приватизації можлива тільки у випадках, коли:

- особа, яка подала заяву, не може бути визнана покупцем підприємства згідно з цим Законом;

- є законодавчо встановлене обмеження на приватизацію цього підприємства;

- не затверджено переліків, передбачених частиною першою цієї статті.

На приватизацію орендуємого нежитлового приміщення в місті Сімферополі по пр-к. Кірова, 44, загальною площею 145,0 кв.м., є законодавчо встановлене обмеження, яке полягає у наступному.

Ст. 1, ч. 2 ст. 2 Закон України „Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини” від 01.02.2005 р. № 2391-IV, відповідно до якого заборонено приватизацію пам’яток культурної спадщини до затвердження Верховною Радою України переліку пам’яток культурної спадщини, які не підлягають приватизації.

Житловий будинок № 44 по пр-к. Кірова у місті Сімферополі є пам’ятником архітектури міського значення.

Як вже зазначалось вище, між Республіканським комітетом з охорони культурної спадщини Ради Міністрів Автономної Республіки Крим та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Дружба народів" був укладений охоронний договір 17.08.2001 р. на пам’ятник культурної спадщини, колишній житловий будинок по пр-к. Кірова, 44 в місті Сімферополі (а.с. 33-34).

Отже, позивача належним чином повідомлено про статус орендованих приміщень, як пам’ятника культурного спадку.

Згідно із пунктом 4 розділу 2 Заключних положень Закону України від 16.12.2004 р. „Про внесення змін у Закон України „Про охорону культурної спадщини” об'єкти, включені до списків (переліків) пам'яток історії та культури республіканського чи місцевого значення відповідно до Закону Української РСР "Про охорону і використання пам'яток історії та культури, до вирішення питання про їх включення (невключення) до Реєстру вважаються пам'ятками відповідно національного чи місцевого значення.

На підставі Закону України „Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини” Республіканським комітетом з охорони культурної спадщини Ради Міністрів Автономної Республіки Крим було видано повідомлення № 962 від 22.07.2005 р. „Про мораторій на приватизацію пам’ятників міського значення”. Відповідно до якого мораторій на здійснення приватизації пам’ятників торкається перш за все пам’ятників міського значення.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України „Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини” Кабінет Міністрів України у шестимісячний термін з дня набрання чинності цим Законом повинен подати на розгляд Верховної Ради України проект Закону України про затвердження переліку пам'яток культурної спадщини, які не підлягають приватизації.

Однак, на момент розгляду справи судом Закон України „Про затвердження переліку пам'яток культурної спадщини, які не підлягають приватизації” не прийнятий.

Отже, Закон України „Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини” є діючим.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 8 статті 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно із частиною 2 статті 327 Цивільного кодексу України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 5 статті 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Крім того, відповідно до приписів пункту 30 статті 26, пункту 6 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції міської ради, як власника комунального майна, належить прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна, затвердження місцевих програм приватизації, переліку об’єктів комунальної власності, які підлягають приватизації, визначення доцільності, порядку та умов приватизації таких об’єктів.

Отже, станом на 15.01.2008 р. звернення позивача з цим позовом і ухвалення судових актів у цій справі існує законодавча заборона на приватизацію спірного майна, що не прийнято до уваги судом першої інстанції і є порушенням норм матеріального права.

Посилання позивача на відсутність такої заборони на момент звернення позивача з заявою у 2004 році до Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради про включення до переліку об'єктів, що підлягають приватизації спірного нежилового приміщення, колегія суддів не приймає до уваги так як зазначена заява не є вимогою укласти договір купівлі-продажу об’єкту, щодо якого вже була виконана передприватизаційна підготовка, оскільки процес приватизації спірного приміщення до прийняття Закону України "Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини" від 01.02.2005 навіть не розпочинався.

Суд першої інстанції при задоволені позову посилається на рішення 25-ої сесії Сімферопольської міської ради 4-го скликання від 18 лютого 2005 року за № 380 „Про затвердження переліку об’єктів комунальної власності Сімферопольської міської ради, які підлягають приватизації”, як на підставу для надання дозволу та проведення приватизації спірних приміщень.

Судова колегія не погоджується з цим висновком так як відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що рішення по справі прийнято при порушені норм матеріального права, у зв'язку з чим вимоги Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради, викладені в апеляційній скарзі, підлягають задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, з постановкою нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради задовольнити.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 14 березня 2008 року у справі №2-1/777-2008 скасувати.

3. Прийняти нове рішення: „Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Дружба народів" Красногвардійського району АРК у задоволенні позовних вимог відмовити”.

Головуючий суддя                                                  З.Д. Маслова

Судді                                                                                В.А. Лисенко

О.Л. Котлярова