ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.08.08 р.                     Справа № 6/109

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Подколзіної Л.Д.

При секретарі Шабановій Н.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства “Електрокомплект” м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-будівельна компанія ”Прогрес ЛТД” м.Донецьк

третьої особи ____________________________________________________________________

про стягнення 15 544грн. 48коп.

за участю

прокурора

представників сторін:

від позивача – Есауленко М.В. – представник по довіреності №230/01/03 від 01.09.2006р.

від відповідача – Єфанова Н.В.- представник по довіреності від 20.08.2008р.,

Янковська Л.В. – представник по довіреності від 20.08.2008р.

від третьої особи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Приватне підприємство “Електрокомплект” м.Київ, звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-будівельна компанія ”Прогрес ЛТД” м.Донецьк основного боргу у сумі 15 544грн. 48коп. відповідно договору №133 від 09.01.2007р.

Справа слуханням відкладалася, у зв”язку з неявкою представника відповідача у судове засідання та непредставленням ним відзиву на позовну заяву.

У процесі слухання справи позивач надав заяву у порядку ст..22 ГПК України, в якій зменшив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача основний борг у сумі 2 865грн. 67коп. Суд приймає до уваги дану заяву та розглядає справу по суті.

Відповідач відзив на позов не надав, але у судовому засіданні не заперечував факт наявності заборгованості у сумі 2 865грн. 67коп.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в :

9 січня 2007р. між Приватним підприємством “Електрокомплект” м.Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю “Виробничо-будівельна компанія ”Прогрес ЛТД” м.Донецьк був укладений договір №133, згідно умов якого позивач (Постачальник) взяв на себе зобов”язання передати у власність відповідача (Покупця) товар, а відповідач зобов”язався прийняти та своєчасно оплатити його вартість.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач посилається на виконання своїх договірних зобов’язань у повному обсязі, де він у виконання умов договору, по ряду накладних за довіреностями здійснив поставку товару у адресу відповідача на загальну суму 2 865грн. 67коп. У підтвердження заявлених вимог позивачем представлені суду докази поставки товару, а саме: накладні на відвантаження товару, податкові накладні, довіреності та банківські виписки і переконав суд у факті поставки товару у адресу Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-будівельна компанія ”Прогрес ЛТД” м.Донецьк.

Пунктом 2.3 договору №133 від 09.01.2007р. сторони встановили, що оплата за поставлений товар здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача протягом п”яти календарних днів з дати поставки товару. Але відповідач свої зобов”язання за договором не виконав, в результаті чого у Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-будівельна компанія ”Прогрес ЛТД” м.Донецьк перед позивачем виник борг у сумі 2 865грн. 67коп., який до теперішнього часу нею не погашений.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання прийнятих на себе зобов’язань згідно до вказівок закону, договору, не допускається. (ст.525 ЦК України).

Однак, відповідач всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов’язання по оплаті поставленого товару своєчасно не виконав.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Оскільки відповідачем до теперішнього часу поставлений позивачем товар у сумі 2 865грн. 67коп. не оплачений, то суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню повністю.

Витрати по сплаті держмита та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, пропорційно стягнутої суми, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Приватного підприємства “Електрокомплект” м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-будівельна компанія ”Прогрес ЛТД” м.Донецьк про стягнення 2 865грн. 67коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-будівельна компанія ”Прогрес ЛТД” (83086, м.Донецьк, вул..Артема, 41, оф.206, р/р № у ВАТ „Райффайзенбанк Аваль” м.Києва, МФО 380805, ) на користь Приватного підприємства “Електрокомплект” (04073, м.Київ, вул. Сирецька, 28/2, р/р № 9441 у КМФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 322012, ) основний борг у сумі 2 865грн. 67коп., витрати по сплаті держмита у сумі 102грн. 00коп. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118грн.

Рішення було оголошено у судовому засіданні 20.08.2008р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Суддя