ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 20/216

02.07.08

За позовом          Закритого акціонерного товариства «Науково-виробнича фірма «Елекомс»

До                    Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Телеком»

Про                     спонукання до вчинення дій, а саме, спонукання змінити умови Угоди

№4-79/2005 від 20.12.2005р.

Суддя В.В. Палій

Секретар Н.С. Молочна

Представники:

Від позивача Пєнкіна О.П.- предст. (дов. від 10.05.2008р.)

Від відповідача Шевченко Ю.М.- предст. (дов. від 26.12.2007р.), Ковтунець О.М.- предст.

(дов. від 26.12.2007р.)

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про спонукання відповідача до вчинення дій, а саме, спонукання змінити умови Угоди №4-79/2005 від 20.12.2005р. в частині, запропонованій позивачем листом №051 від 02.03.2006р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2008р. порушено провадження у справі №20/216, прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 21.05.2008р.

Представник відповідача у судове засідання 21.05.2008р. не з’явився, відзиву на позов не надав.

У судовому засіданні 21.05.2008р. представник позивача надав суду уточнення позовних вимог, а саме, просить суд внести зміни до договору №4-79/2005 від 20.12.2005р. з моменту укладення, тобто з 20.12.2005р.

Уточнені позовні вимоги прийняти судом до розгляду.

У зв’язку з неявкою у судове засідання представників відповідача та неподання витребуваних судом документів, розгляд справи 21.05.2008р. відкладено.

У судовому засіданні 11.06.2008р. представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд залишити позов без розгляду, посилаючись на те, що в провадженні господарського суду знаходиться справа між тими ж сторонами, з тих же підстав, що випливають з Угоди №4-79/2005 про надання послуг зв’язку.

З метою витребування у відповідача додаткових доказів по справі, розгляд справи 11.06.2008р. відкладено.

25.06.2008р. судом одержано доповнення до відзиву від відповідача, у якому відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві.

У судовому засіданні 25.06.2008р. судом оголошено перерву до 02.07.2008р., з метою виготовлення повного тексту рішення по справі.

Проаналізувавши матеріли справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.12.2005р. між позивачем та відповідачем укладено договір №4-79/2005 про надання послуг зв’язку, відповідно до п. 2.1.2 якого ТОВ «Голден Телеком»зобов’язалось забезпечувати ЗАТ НВФ «Елекомс»послугами, зазначеними в додатках до договору, а саме, (згідно додатку №2 до договору): з 20.02.2006р. ТОВ «Голден Телеком»надає ЗАТ НВФ «Елекомс»послуги комутованого телефонного зв’язку за напрямками і за розрахунковими ставками, вказаними в таблицях. Відповідно до п. 2.2.2 договору ЗАТ НВФ «Елекомс»зобов’язалось проводити з ТОВ «Голден Телеком» розрахунки за послуги в порядку, передбаченому договором.

Згідно з п. 2.1.4 договору до обов’язків ТОВ «Голден Телеком»належить, зокрема, щомісяця надавати ЗАТ НВФ «Елекомс»рахунок за послуги з інформацією, наведеною в Додатку №3.

В розділі 3 договору сторони погодили порядок розрахунків, зокрема, відповідно до п. 3.1 договору, щомісяця, до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, ТОВ «Голден Телеком»надає ЗАТ НВФ «Елекомс»рахунок на оплату послуг, наданих протягом розрахункового місяця, і в разі потреби інформацію про послуги, надані протягом розрахункового місяця, у вигляді файлу .xls або .dbf.

На виконання умов договору відповідач виставляв позивачу рахунки. Проте, як зазначає позивач, сума у виставлених рахунках значно перевищує облікову суму по отриманим позивачем послугам. Від уточнень кількості та обсягу наданих послуг відповідач ухиляється, що унеможливлює здійснити належний розрахунок, оскільки зайво сплачена сума відобразиться на фінансовому становищі позивача.

Враховуючи наведене, позивач направляв на адресу відповідача Акти наданих послуг, проте відповідач відмовився їх підписувати або проводити звірку наданих послуг, мотивуючи зазначене тим, що в Угоді №4-79/2005 про Акт наданих послуг сторони не домовлялись.

З урахуванням розбіжностей у сумах та враховуючи те, що рахунок не є первинним документом, який відображає сам факт отримання послуг, позивач звернувся до відповідача з пропозицією про внесення змін до договору стосовно порядку розрахунків, а саме, доповнити договір пунктом, яким передбачити складання Акту наданих послуг. Проте, відповідач відповіді позивачу не надіслав, у зв’язку з чим, позивач звернувся з позовом та суду та просить суд прийняти рішення, яким внести відповідні зміни до договору №4-79/2005 з моменту укладення, тобто з 20.12.2005р.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, посилається на те, що за умовами договору позивач мав право звернутись до відповідача із письмовим обґрунтуванням по розрахунках, що було б підставою для складення акту та коригування рахунків, проте, позивач не звертався до відповідача із таким обґрунтуванням та продовжував споживати послуги. Факт відповідності фактичного обсягу наданих відповідачем послуг відображених у виставлених рахунках встановлений постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 22.01.2008р. №2/199-07 та не потребує повторного доведення.

Також у відзиві зазначається, що у зв’язку з неналежним виконанням позивачем умов Договору №4-79/2005 в частині здійснення оплати за надані послуги, відповідач, 23.06.2008р. надіслав на адресу позивача лист (вих. №462-Б від 20.06.2008р.) про розірвання договору. Договір вважається таким, що припинив свою дію наступного дня з дати одержання такого листа позивачем.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відмовляє у їх задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.2 договору рахунок виставляється згідно з формою, наведеною у Додатку №3 і повинен містити інформацію про обсяг наданих протягом зазначеного періоду послуг. Рахунок виставляється в національній валюті України –гривнях. Сума оплати послуг АМНТС «Голден Телеком»визначається тарифікацією кожного здійсненого виклику відповідно до розрахункових ставок і тарифікаційних інкрементів, зазначених у додатках до Договору.

Відповідно до п. 3.5 договору розбіжності сторін з питань обсягів нарахованих доходів та обсягів послуг розглядаються сторонами в п’ятиденний термін з дня надіслання письмового обґрунтування розбіжностей по розрахунках стороною, що незгодна з отриманим рахунком. За результатами розгляду розбіжностей сторони зобов’язані скласти Акт та здійснити на його підставі коригування рахунків.

Матеріали справи не містять доказів надсилання позивачем письмового обґрунтування відповідачу у випадку незгоди із виставленим відповідачем рахунком. Також позивач не надав суду доказів того, що ним надсилалась на адресу відповідача вимога про надання інформації про послуги, надані протягом розрахункового місяця (п. 3.1 договору).

Факт виставлення рахунків відповідачем позивач не заперечує.

Послуги комутованого зв’язку відносяться до телекомунікаційних послуг, порядок надання та отримання яких, а також відносини між операторами, провайдерами телекомунікацій і споживачами телекомунікаційних послуг регулюються, зокрема, Законом України «Про телекомунікації»від 18.11.2003р. №1280-IV та Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005р. №720.

У відповідності до п. 5 ст. 39 Закону України «Про телекомунікації»оператори телекомунікацій зобов’язані вести достовірний облік телекомунікаційних послуг, що надаються споживачеві. Такий же обов’язок оператора передбачено ч. 5 п. 28 Правил.

Таким чином, надані послуги відображаються та фіксуються операторами та у разі потреби (п. 3.1 договору) могли бути надані позивачу.

Факт відповідності фактичного обсягу наданих послуг відображених у виставлених відповідачем рахунках за період з вересня 2006р. по січень 2007р. встановлений у постанові Житомирського апеляційного господарського суду від 22.01.2008р. у справі №2/199-07 за позовом ТОВ «Голден-Телеком»до ЗАТ НВФ «Елекомс»про стягнення 307082,50грн. заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання ЗАТ НВФ «Елекомс»умов договору №4-79/2005 про надання послуг зв’язку, та не потребує повторного доведення (ст. 35 Господарського процесуального кодексу України).

З урахування вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено істотного порушення договору відповідачем, що було б підставою для внесення змін до чинного договору.

При цьому суд зазначає, що матеріали справи містять докази того, що відповідач на підставі п. 6.5 договору (у зв’язку з порушенням позивачем умов договору в частині оплати наданих послуг) в односторонньому порядку розірвав договір №4-79/2005 про надання послуг зв’язку. При цьому у листі, направленому відповідачем на адресу позивача 23.06.2008р. зазначено, що договір вважається таким, що припинив свою дію наступного дня з дати одержання такого листа позивачем.

Відповідно до п. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до п. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов’язання сторін припиняються.

Чинним законодавством передбачено внесення змін до договірних відносин сторін, які тривають. Такі зміни не можуть бути внесені до договору, який розірваний в односторонньому порядку, у зв’язку з чим зобов’язання сторін припинились.

Суд критично оцінює посилання позивача на те, що у зв’язку з розбіжностями між сумою, вказаною у рахунках та обліковою сумою по отриманим послугам, та враховуючи істотне порушення умов договору відповідачем, позивач звертався до відповідача з пропозицією внести зміни до договору, оскільки, як вбачається із доданого до позовної заяви листа (вих. №051 від 02.03.2006р.), підставою для його направлення була не зазначена вище розбіжність, а те, що абоненти постійно затримують строки оплати за надані послуги та загроза застосування відповідних санкцій до оператора зв’язку.

Щодо посилання позивача на те, що рахунок не є первинним документом, який відображає сам факт отримання послуг, що не дає позивачу можливості відобразити у бухгалтерських документах факт отримання послуг, то суд вважає за необхідне зазначити, що рахунок є комерційним документом, у якому зазначається сума належного за послуги платежу і який виписується управленою на отримання такого платежу стороною, тобто у рахунку відображається сума, на яку позивачу були надані послуги. Обґрунтованих підстав, за яких позивач позбавлений можливості відобразити у бухгалтерських документах факт отримання послуг, позивач не зазначив.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 5 ст. 188 Господарського кодексу України якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набранням чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до п. 3 ст. 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов’язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Тобто, аналізуючи зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що договір вважається зміненим з дня набранням чинності (законної сили) даним рішенням або із визначеної дати у майбутньому, якщо про це зазначено у рішення суду. Проте, така зміна договору не може стосуватись того проміжку часу, у якому існували договірні відносини сторін до прийняття судового рішення (у даному випадку, як зазначив позивач у уточненні позовних вимог – з початку існування договірних відносин сторін за договором №4-79/2005 про надання послуг зв’язку).

Суд також критично оцінює посилання відповідача на те, що в провадженні господарського суду знаходиться справа між тими ж сторонами, з тих же підстав, що випливають з Угоди №4-79/2005 про надання послуг зв’язку, що у свою чергу є підставою для припинення провадження у справі №20/216, оскільки матеріали справи №20/216 не містять доказів того, що в провадженні господарського суду є справа зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав або є рішення господарського суду з такого спору.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати у відповідності до ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його прийняття.

Суддя

В.В. Палій