ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

29.05.08 р.                     Справа № 43/48

Господарський суд Донецької області у складі судді Зубченко І.В.

При секретарі судового засідання Башевій В.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Селидівського міжрайонного прокурора, м. Селидове в інтересах держави в особі Міністерства вугільної промисловості України, м. Київ та Державного підприємства “Селидіввугілля”, м. Селидове

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства Державна холдінгова компанія “Донвуглереммаш”, м. Макіївка

про стягнення пені за несвоєчасне виконання ремонтів у сумі 10 074,52 грн., штрафу за несвоєчасне виконання ремонтів у сумі 12 950,00 грн., всього – 23 024,52 грн.

Представники:

від прокурора: Лисенко С.І. за посвідченням №1348 від 08.07.1998р.

від позивача: Форись В.І. за дов. №1/320 від 28.05.2008р.

від відповідача: Анушкевич О.В. за дов. №88/07-14 від 03.01.2008р.

ВСТАНОВИВ:

Селидівський міжрайонний прокурор, м. Селидове в інтересах держави в особі Міністерства вугільної промисловості України, м. Київ та Державного підприємства “Селидіввугілля”, м. Селидове звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Відкритого акціонерного товариства Державна холдінгова компанія “Донвуглереммаш” про стягнення пені за несвоєчасне виконання ремонтів у сумі 10 074,52 грн., штрафу за несвоєчасне виконання ремонтів у сумі 12 950,00 грн., всього – 23 024,52 грн.

Прокурор у позовній заяві посилається на те, що відповідачем порушені умови договору про надання послуг з капітального ремонту техніки, вимоги цивільного та господарського законодавства.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор та позивач посилаються на договір про надання послуг з капітального ремонту техніки №02-01/1-КР47від 16.05.2007р.;специфікації №1, №2, №3, №4, №5; платіжні доручення №1263 від 02.10.2007р., №1297 від 19.10.2007р., №1260 від 02.10.2007р., №1289 від 10.10.2007р., №756 від 27.06.2007р., №1261 від 02.10.2007р., №1262 від 02.10.2007р., №758 від 27.06.2007р.;акт здачі – прийомки виконаних робіт №90 від 28.12.2007р.; накладну №28-12/2007-МГ-1 від 28.12.2007р.; акт від 03.07.2007р.; акт здачі – прийомки виконаних робіт №100 від 21.11.2007р., акт №104 від 21.01.2008р., акт №118 від 09.04.2008р., акт №114 від 20.12.2007р., акт №116 від 18.03.2008р., акт №11 від 21.09.2007р., акт №35 від 11.04.2008р., акт №120 від 29.12.2007р., акт №64 від 02.08.2007р., акт №1 від 11.01.2008р., акт стендових іспитів насоса від 11.01.2008р.; претензію №10/1966 від 25.09.2007р., претензію №1/656а від 09.11.2007р., претензію №1/754а від 06.12.2007р., претензію №1/805а від 24.12.2007р., претензію №1/169 від 17.03.2008р., розрахунок суми позову, розрахунок пені та штрафу станом на 14.03.2008р.

Відповідач, відповідно до відзиву за №88/07-401від 23.05.2008р. позовні вимоги не визнав в повному обсязі.

Заперечуючи проти позову, вказував на те, що прокурор може бути представником сторони у справі тільки у випадку, коли цією стороною у справі є орган державної влади або орган місцевого самоврядування, наділені повноваженнями виконавчої влади. Державне підприємство “Селидіввугілля” є юридичною особою, самостійно здійснює господарську діяльність в межах своєї компетенції, має право від свого імені набувати майнових і немайнових прав, бути позивачем і відповідачем в суді, укладати угоди, тобто є окремим господарюючим суб’єктом, а не органом державної влади або органом місцевого самоврядування, наділеним повноваженнями виконавчої влади. Таким чином, прокурором заявлено позов не в інтересах держави, а в інтересах суб’єкта господарювання, управління господарською діяльністю якого здійснюється через його органи управління.

Зважаючи на те, що:

За приписами статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачає можливість порушення справ господарськими судами за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави з зазначенням органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Разом з тим, в преамбулі позовної заяви прокурор визначає в якості позивача Міністерство вугільної промисловості України, м. Київ, та Державне підприємство “Селидіввугілля”, м. Селидове

Водночас, у резолютивній частині позовної заяви прокурор просить стягнути з відповідача заборгованість на користь Державного підприємства “Селидіввугілля” м. Селидове.

Тобто, фактичним позивачем у справі, вимоги якого захищає прокурор, є державне підприємство “Селидіввугілля” м. Селидове.

Як зазначено, у Схемі організації та взаємодії центральних органів виконавчої влади, затвердженою Указом Президента України від 15.12.1999 р. № 1573/99 міститься вичерпний перелік органів виконавчої влади. Державне підприємтсво “Селидіввугілля” м. Селидове у цьому переліку не значиться, не є воно і органом місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади (абз. 2 п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999р. у справі № 1-199).

Позовні вимоги (підстава, предмет) є наслідками суто господарської діяльності між позивачем та відповідачем, як господарючими суб’єктами.

Тобто, позов підтриманий прокурором, як особою, яка не має належних повноважень на підписання позовної заяви в інтересах державного підприємства “Селидіввугілля” м. Селидове, оскільки останнє не є органом виконавчої влади.

За змістом пункту 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Надавши належну правову оцінку матеріалам справи, суд вважає, що накладні та акти сдачі-прийому відремонтованого обладнання передавались відповідачем державному підприємству “Селидіввугілля”, а не Міністерству вугільної промисловості України. Розділом 7 договору передбачена відповідальність за порушення умов договору саме платника – Державного підприємства “Селидіввугілля” та виконавця – Відкритого акціонерного товариства Державна холдингова компанія “Донвуглереммаш”, а не замовника – Міністерства вугільної промисловості України. Тому суд вважає, що порушення строку виконання ремонтних робіт прямо зачіпає інтереси державного підприємства “Селидіввугілля”, як господарюючого суб’єкта. Тобто позивачем по справі фактично є саме це підприємство.

Крім цього, згідно з резолютивною частиною вказаної позовної заяви, прокурором вимог на користь Міністерства вугільної промисловості України не заявлено.

Таким чином, господарський суд вважає, що позов Селидівського міжрайонного прокурора, м. Селидове в інтересах держави в особі Міністерства вугільної промисловості України, м. Київ та Державного підприємства “Селидіввугілля”, м. Селидове до Відкритого акціонерного товариства Державна холдінгова компанія “Донвуглереммаш”, м. Макіївка про стягнення пені за несвоєчасне виконання ремонтів у сумі 10 074,52 грн., штрафу за несвоєчасне виконання ремонтів у сумі 12 950,00 грн., всього – 23 024,52 грн. слід залишити без розгляду.

В зв'язку з викладеним, керуючись п.1 ст.81 , ст.ст.86, 87 ГПК України, господарський суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Селидівського міжрайонного прокурора, м. Селидове в інтересах держави в особі Міністерства вугільної промисловості України, м. Київ та Державного підприємства “Селидіввугілля”, м. Селидове до Відкритого акціонерного товариства Державна холдінгова компанія “Донвуглереммаш”, м. Макіївка про стягнення пені за несвоєчасне виконання ремонтів у сумі 10 074,52 грн., штрафу за несвоєчасне виконання ремонтів у сумі 12 950,00 грн., всього – 23 024,52 грн. слід залишити без розгляду.

Водночас, позивач не позбавлений права звернутися з цим позовом до господарського суду в загальному порядку.

Суддя Зубченко І.В.

Надруковано 6 прим.:

2 – прокурору; 2 – позивачу; 1 – відповідачу;1 – у справу.

Тел.: 381-86-46