ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2008 р.

№ 47/113-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

Головуючого

Кочерової Н.О.

суддів

Самусенко С.С.

Черкащенка М.М.

розглянув

касаційну скаргу

ДП "Харківська біологічна фабрика"

на постанову

від 26.03.2008

Харківського апеляційного господарського суду

у справі

№ 47/113-07 господарського суду Харківської області

за позовом

ДП "Сан Сплеш Україна" ЗАТ "Сан Сплеш" в особі Харківської філії

до

ДП "Харківська біологічна фабрика"

про

стягнення 151 555,84 грн.

за участю представників сторін:

від позивача Жупинський М.А. дов. від 10.03.2008р.

від відповідача

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2007 року дочірнє підприємство "Сан Сплеш Україна" закритого акціонерного товариства "Сан Сплеш" в особі Харківської філії звернулось до господарського суду з позовом до ДП "Харківська біологічна фабрика" про стягнення заборгованості в розмірі 136 812,70 грн., інфляційних у розмірі 12 313,14 грн., 3% річних у розмірі 2 497,50 грн., які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов’язань за договором № 25 від 03.03.2005.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Позивач неодноразово змінював позовні вимоги, в грудні 2007 року збільшивши їх просив стягнути заборгованість у розмірі 133 312,70 грн., інфляційні у розмірі 29 528,76 грн., 3% річних у розмірі 5 622,48 грн. та судові витрати.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.01.2008 (суддя Светлічний Ю.В.) позовні вимоги задоволені повністю.

Стягнуто з Харківської державної біологічної фабрики основної заборгованості у розмірі 133 312,70 грн., інфляційних у розмірі 29 528,76 грн.,

3% річних у розмірі 5 622,48 грн., держмита у розмірі 1 515,60 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.03.2008 (судді: Могилєвкін Ю.О. –головуючий, Пушай В.І., Плужник О.В.) рішення залишено без змін.

Задовольняючи позов та залишаючи рішення без змін, господарські суди виходили з обґрунтованості позовних вимог.

В касаційній скарзі ДП "Харківська біологічна фабрика" просить постанову апеляційного господарського суду та рішення господарського суду скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого господарського суду або постанова апеляційного господарського суду прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судовими інстанціями, 31.12.06 між ДП "Сан Сплеш Україна" ЗАТ "Сан Сплеш" в особі Харківської філії та ДП "Харківська біологічна фабрика" укладено договір № 25, відповідно до умов якого позивач зобов’язався поставляти відповідачу зазначені в договорі товари, а відповідач прийняти товар та оплатити його вартість.

Пунктом 1.2 договору сторони передбачили, що поставка товарів здійснюється партіями. Під партією товарів слід розуміти сукупність товарів, які поставляються поставщиком покупцю по одній специфікації, а при відсутності специфікації –по одній накладній.

Разом з тим, п.1.4 спірного договору передбачено, що поставка окремих товарів може здійснюватися без підписання між сторонами специфікацій. У випадку поставки товарів без підписання специфікації, отримання покупцем товарів в асортименті, кількості та по цінам, зазначеним в накладній, є згодою покупця на покупку та оплату товарів в строки, погоджені відповідно до договору. На поставки товарів які здійснюються без підписання специфікацій повністю розповсюджуються усі норми цього договору.

Обидві сторони, згідно п. 1.5 цього договору, признають на накладних –додаткових угодах до цього договору, підписи та печатки (штампи) сторін, які свідчать про факт приймання товарів, факт досягнення згоди по строкам оплати і факт досягнення згоди по цінам на товар який поставляється.

Відповідно до п. 3.2 оплата кожної поставленої партії товарів здійснюється на умовах відстрочки платежу на 30 календарних днів. В разі, якщо строк оплати товарів, поставлених на умовах відстрочки їх оплати, не буде вказаний в специфікації або накладній, відповідач зобов’язаний здійснити оплату такої партії товарів в строк не більше 7 календарних днів з дня отримання цієї партії товарів.

Судовими інстанціями досліджено та матеріалами справи, а саме видатковими накладними: ВН № 1-00000419 від 07.09.05, ВН № 1-00000426 від 14.09.05, ВН № 1-00000566 від 14.12.05, ВН № 1-00000035 від 25.01.06, ВН № 1-00000047 від 30.01.06, ВН № 1-00000068 від 10.02.06, ВН № 1-00000140 від 31.03.06, ВН № 1-00000162 від 18.04.06, ВН № 1-00000220 від 30.05.06, ВН № 1-00000270 від 22.06.06, ВН № 1-00000419 від 10.10.06 підтверджено, що на виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар, який отриманий представником відповідача Темнохуд за довіреностями серії ЯКП № 19762 від 15.12.05, ЯКЛ № 119789 від 26.01.06, серії ЯЛТ № 753204 від 31.01.06, серії ЯЛТ № 753211 від 10.02.06, серії ЯЛТ № 753284 від 31.03.06, серії ЯЛТ № 444543 від 26.04.06, серії ЯЛТ № 444595 від 30.05.06, серії ЯЛТ № 444641 від 22.06.06, серії ЯМТ № 522090 від 10.06.06

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного судового розгляду є вимоги про стягнення заборгованості за неналежне виконання умов договору поставки продукції № 25 від 03.03.2005.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судовими інстанціями встановлено та відповідачем не спростовано, що на час вирішення спору за отриману продукцію на загальну суму 268 523,27 грн. ДП "Харківська біологічна фабрика" розрахувалося частково в сумі 131 710,57 грн. що підтверджується відповідними банківськими виписками, у зв’язку з чим за ним рахується борг в сумі в сумі 136 812,70 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 1 ст. 530 ЦК України Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов’язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Матеріали справи свідчать про те, що судові інстанції, враховуючи п. 3.2 спірного договору, яким визначено строк оплати відповідачем отриманих товарів, всебічно, повно і об’єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; належним чином проаналізували зобов’язальні відносини сторін, разом з тим встановили неналежне виконання ДП "Харківська біологічна фабрика" зобов’язань та керуючись нормами Цивільного кодексу підставно і обґрунтовано задовольнили позовні вимоги стягнувши заборгованість в сумі 133 312,70 грн.

Разом з тим, господарськими судами правомірно не прийнято до уваги доводи відповідача про те, що оскільки в спірних накладних не зазначено підстав передання товарів то в даному випадку нібито має місце позадоговірний характер поставки, у зв’язку з тим, що відповідачем не надано жодних доказів існування між сторонами інших господарських відносин крім договору № 25 від 03.03.2005, а наданими сторонами доказами підтверджено поставку товару тільки за спірним договором.

Касаційна інстанція погоджується з висновком судових інстанцій щодо стягнення інфляційних у розмірі 29 528,76 грн. та 3% річних у розмірі 5 622,48 грн., у зв’язку з їх обґрунтованістю.

Матеріали справи свідчать про те, що судові інстанції в порядку ст. 43 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно дослідили матеріали справи в їх сукупності і підставно застосували норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин, прийняті судові рішення відповідають матеріалам справи та вимогам закону, підстав для їх скасування не вбачається.

Доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі, не спростовують правильного висновку суду і не заслуговують на увагу.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ДП "Харківська біологічна фабрика" залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.03.2008 та рішення господарського суду Харківської області від 23.01.2008 у справі № 47/113-07 без змін.

Головуючий Н.Кочерова

Судді: С.Самусенко

М.Черкащенко