КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2008                                                                                           № 42/64

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Коротун О.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Болотенюк М.П. – представник за дов. № 6/-46 від 01.03.2008;

від відповідача -не з’явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Будівельне управління Державного управління справами

на рішення Господарського суду м.Києва від 04.03.2008

у справі № 42/64

за позовом                               Відкрите акціонерне товариство "Ялтабудтранс"

до                                                   Будівельне управління Державного управління справами

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов"язання, ціна позову 34379,33 грн.

Відкрите акціонерне товариство „Ялтабудтранс” (далі – позивач) у січні 2008 року звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Будівельного управління Державного управління справами (далі – відповідач) про стягнення боргу та сум за прострочення виконання боржником грошового зобов’язання, всього ціна позову 34379,33грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.03.2008 (дата підписання повного тексту 19.03.2008) у справі № 42/64 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 28208,69 грн. боргу, 3971,78 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 890,31 грн. - три відсотки річних з простроченої суми, 330,71 грн. витрат по оплаті державного мита, 113,51 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в іншій частині у позові відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2008 у справі № 42/64 і прийняти нове рішення, яким в позові ВАТ „Ялтабудтранс” до Будівельного управління Державного управління справами про стягнення 34379,33 грн. відмовити. Також відповідач порушив клопотання про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не доведено факту існування орендних відносин між позивачем та відповідачем, а також наявності заборгованості відповідача у сумі 28208,69 грн. перед позивачем, оскільки акт звірки взаєморозрахунків від 02.10.2006, складений між сторонами, не являється первинним документом, який може підтверджувати наявність або відсутність заборгованості Будівельного управління Державного управління справами перед Відкритим акціонерним товариством „Ялтабудтранс”.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2008 було відновлено строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу у справі № 42/64 прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження.

19.05.2008 від відповідача через канцелярію суду надійшла телеграма про відкладення розгляду апеляційної скарги (вх. 02-16/64).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2008 розгляд апеляційної скарги було відкладено на підстві ст. 77 ГПК України до 03.06.2008 та зобов’язано позивача надати суду для огляду наступні оригінали платіжних доручень: № 638 від 29.03.2006, № 812 від 14.04.2006, № 976 від 28.04.2006, № 1052 від 11.05.2006, № 1297 від 31.05.2006, № 1389 від 15.06.2006, № 1731 від 17.07.2006, № 1905 від 04.08.2006, № 2258 від 05.09.2006; оригінали рахунків-фактур № СФ-000678 від 09.10.2006, № СФ-0000791 від 07.09.2006, № СФ-0000748 від 07.08.2006, № СФ-0000704 від 06.07.2006, № СФ-0000674 від 07.06.2006, № СФ-0000578 від 31.03.2006, № 850 від 12.05.2006; оригінали актів виконаних робіт за березень – вересень 2006 року.

Розпорядженням Голови Київського апеляційного господарського суду за № 01-23/1/9 від 02.06.2008 розгляд даної апеляційної скарги у справі № 42/64 було доручено колегії суддів у складі: головуючий суддя – Коротун О.М., судді – Алданова С.О., Калатай Н.Ф.

У судове засідання 03.06.2008 з’явився лише представник позивача. Представник відповідача (вдруге) в судове засіданні 03.06.2008 не з’явився, хоча двічі був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, про що свідчать поштове повідомлення про вручення кореспонденції (ухвали суду від 14.04.2008) 21.04.2004 те реєстр відправки поштової кореспонденції від 20.05.2008 (копія якого наявна в матеріалах справи).

Отже, відповідач знав про дату розгляду апеляційної скарги по даній справі 03.06.2008, але не надав доказів неможливості направлення в судове засідання будь-якого свого представника, з врахуванням того, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалася обов’язковою. В зв’язку з неможливістю відкласти розгляд апеляційної скарги по справі № 42/64 в межах 2-місячого строку, встановленого ст. ст. 69, 102 ГПК України, на іншу дату, та з врахуванням другої неявки сторони, Київський апеляційний господарський суд визнав за можливе розглянути апеляційну скаргу по справі № 42/64 у відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 03.06.2008 представник позивача просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, а рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2008 залишити без змін.

Київським апеляційним господарським судом в судовому засіданні 03.06.2008 було оглянуто вищенаведених оригінали платіжних доручень, рахунків-фактур та актів виконаних робіт.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Київський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вірно зазначено судом першої інстанції, 15.03.2006 та 01.05.2006між Відкритим акціонерним товариством „Ялтабудтранс” та Будівельним управлінням Державного управління справами були укладені два договори оренди, за умовами яких позивач зобов’язався передати відповідачу у строкове платне користування приміщення адміністративного корпусу площею 870 м2 для розміщення та проживання робітників відповідача, а останній – не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, сплачувати орендну плату за користування цим приміщенням протягом 01.05.2006 – 15.10.2006 у розмірі 38502 грн. за місяць, 15.03.2006 -30.04.2006 – 41850 грн. за місяць.

Строк дії договору від 15.03.2006 відповідно до умов п. 7.1 договору встановлений з моменту підписання договору до 30.04.2006, договору від 01.05.2006 відповідно до умов п. 7.1 цього договору – з моменту підписання договору до 15.10.2006.

Угодою від 01.10.2006 до договору оренди від 01.05.2006 дію цього договору було припинено з 01.10.2006.

Також даною угодою передбачено обов’язок відповідача провести оплату орендної плати до 20.10.2006.

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що належна за спірним договорами орендна плата у розмірі 237304,75 грн. сплачена відповідачем лише на суму 209096,06 грн., отже, станом на день ухвалення спірного рішення заборгованість відповідача становила 28208,69 грн.

Доказів належної оплати відповідачем заборгованості за оренду за договором від 01.05.2006 не надано відповідачем (апелянтом) як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції.

За таких обставин господарський суд міста Києва дійшов вірного висновку, з яким погоджується Київський апеляційний господарський суд, що сума боргу в розмірі 28208,69 грн. (237304,75-209096,06) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Київський апеляційний господарський суд відхиляє доводи відповідача щодо недоведеності факту передачі позивачем приміщень в орендне користування та необґрунтованості визначення належної за договорами орендної плати з огляду на наступне.

Факт використання відповідачем належного позивачу майна підтверджується, зокрема, листом відповідача № 16-4/349 від 28.09.2006 про розірвання договору оренди від 01.05.2006 у зв’язку з припиненням робіт по об’єкту „Реконструкція „Санаторія ім. Горького” та угодою про розірвання договору оренди від 01.05.2006, за якою сторони дійшли згоди достроково припинити користування орендованим майном.

Таким чином, відповідач не надав доказів невиконання або неналежного виконання позивачем обов’язку з передачі майна в оренду ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Крім того, до відзиву на апеляційну скаргу № 6/300 від 19.05.2008 на спростування доводів апелянта позивачем було додано копії платіжних доручень № 638 від 29.03.2006, № 812 від 14.04.2006, № 976 від 28.04.2006, № 1052 від 11.05.2006, № 1297 від 31.05.2006, № 1389 від 15.06.2006, № 1731 від 17.07.2006, № 1905 від 04.08.2006, № 2258 від 05.09.2006; оригінали рахунків-фактур № СФ-000678 від 09.10.2006, № СФ-0000791 від 07.09.2006, № СФ-0000748 від 07.08.2006, № СФ-0000704 від 06.07.2006, № СФ-0000674 від 07.06.2006, № СФ-0000578 від 31.03.2006, № 850 від 12.05.2006; копії актів виконаних робіт за березень – вересень 2006 року, оригінали яких оглянуто судом апеляційної інстанції.

На виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2008 представником позивача було надано для огляду оригінали вищевказаних первинних бухгалтерських документів.

Отже, розмір належної за користування майном орендної плати погоджений сторонами і є чітко визначеним, що дає змогу провести нарахування за конкретний період користування майном.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до п. 3 ст. 762 ЦК України договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Відповідно до п. 1 ст. 286 ГК України орендна плата – це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

За таких обставин, судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для скасування рішення в цій частині.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, прострочення по оплаті за договорами мало місце з 21.10.2006, оскільки угодою від 01.10.2006 сторони погодили інший строк оплати, ніж був встановлений договорами.

Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги про стягнення сум за прострочення виконання боржником грошового зобов’язання підлягають лише частковому задоволенню з урахуванням періоду прострочення та розміру фактично прострочених сум в редакції розрахунку господарського суду міста Києва трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань. Київським апеляційним господарським судом перевірено розрахунок сум, здійснений господарським судом міста Києва.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 3971,78 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення та 890,31 грн. трьох відсотків річних з простроченої суми.

За таких обставин колегія суду вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2008 у справі № 42/64 слід залишити без змін, оскільки підстав для його скасування, передбачених ст. 104 ГПК України, не вбачається, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта у зв’язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Будівельному управлінню Державного управління справами в задоволенні апеляційної скарги.

Рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2008 у справі № 42/64 залишити без змін.

Матеріали справи № 42/64 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом місяця.

Головуючий суддя

Судді

09.06.08 (відправлено)