ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.08                                                                                 Справа № 2/114.

За позовом

Комунального підприємства «Облтепло», м. Луганськ

до 1 Виконавчого комітету Луганської міської ради, м. Луганськ

2 Луганської міської ради, м.Луганськ

про стягнення 94011 грн. 29 коп.

Суддя Лісовицький Є.А.

Представники:

від позивача –Бугайов Ю.В., довіреність № 0002 від 04.10.07.

від 1 відповідача –Артеменко І.М., довіреність № 01-03-3а/3965а від 24.07.06, Балабайко І.М., довіреність № 01-03-30/4867а від 15.08.07.

від 2 відповідача –Артеменко І.М. довіреність № 01-03-3а/3966а від 24.07.06.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з 1 відповідача збитків - різницю в рівні економічно обґрунтованого та діючого тарифу за опалювальний сезон 2007-2008 років у розмірі 94011 грн. 29 коп.

Заявою від 15.08.08 позивач уточнив, що просить стягнути дану суму солідарно з обох відповідачів.

Відповідачі заперечують проти позову з мотивів, викладених у відзивах.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін суд, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Облтепло»є комунальним підприємством, що створене органом місцевого самоврядування (Луганською обласною радою), для безперебійного теплопостачання та гарячого водопостачання, з метою задоволення потреб населення, підприємств, установ, організацій ті інших суб'єктів в таких послугах на території Луганської області.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання»№ 2633-ІУ від 02.06.2005 року (далі - Закон 2633), тариф на теплову енергію - це грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових.

Згідно з п. 3 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»№ 1875-ІУ від 24.06.2004 (далі - Закон 1875), державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на забезпеченні функціонування підприємств, що виробляють та надають житлово-комунальні послуги, на умовах самофінансування та досягнення рівня економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Відповідно до ч.2 ст. 31 Закону 1875 виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування у встановленому законодавством порядку.

24.09.2007р. комунальне підприємство «Облтепло» з метою погодження нових тарифів звернулось до міського голови м. Луганська з розрахунками економічно обгрунтованого сучасного тарифу на теплопостачання у м. Луганську, у тому числі для бюджетних установ у розмірі 307,08 грн./Гкал.(з ПДВ) відповідно до вищезазначених нормативно-правових актів та «Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання силової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води», затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 955 від 10.07.2006р.

Листом від 22.10.07 виконавчий комітет Луганської міської ради повідомив позивача, що надані матеріали знаходяться на розгляді в управлінні економіки Луганської міської ради та запропонував керуватися тарифами на теплопостачання у м. Луганську, які були затверджені Виконавчим комітетом Луганської міської ради 31.10.2006р у розмірі 228,17 Гкал.(з ПДВ). Новий тариф був погоджений лише рішенням виконавчого комітету Луганської міської ради від 24.06.08 № 188.

Вважаючи, що протягом опалювального сезону 2007-2008рр. позивач з вини першого відповідача вимушено застосовував тариф на теплопостачання, який фактично є заниженим, він звернувся з позовом про стягнення з відповідачів солідарно збитків - різницю в рівні економічно обґрунтованого та діючого тарифу за опалювальний сезон 2007-2008 років у розмірі 94011 грн. 29 коп.

Оцінивши матеріали справи суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 4, 5 ст. 31 Закону 1875 у разі затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво орган, що їх затвердив, зобов'язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виробникам різницю між затвердженим розміром тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Статтею 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: …

2) встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності;

Як видно з рішення виконавчого комітету Луганської міської ради 31.10.2006р та з рішення виконавчого комітету Луганської міської ради від 24.06.08 № 188 даний орган не затверджував позивачу тарифи, а лише погоджував.

Позивач не належить до комунальної власності територіальної громади м.Луганська. Він є комунальним підприємством Луганської обласної ради.

Тому об’єктивно перший відповідач не може затвердити відносно нього певні тарифи. Після погодження тарифу з виконавчим комітетом Луганської міської ради позивачу слід затвердити його у встановленому порядку у компетентного органу місцевого самоврядування –Луганської обласної ради. Якщо цей тариф буде економічно необґрунтований, позивач може вимагати застосування наслідків, передбачених п.п. 4, 5 ст. 31 Закону 1875 за рахунок бюджету Луганської обласної ради.

Отже ні перший, ні другий відповідачі не мають відповідати за позовом, тому у задоволенні позову слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.49, 82, 84, 85 ГПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

У судовому засіданні 15.08.08 було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення. Дане рішення набирає законної сили через десять днів з дня підписання рішення, виготовленого відповідно до вимог ст.84 ГПК України.

Дата підписання рішення 18.08.08.

Суддя Є.А.Лісовицький