КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2008                                                                                           № 9/46

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Кондес Л.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача:           Слісаренко Л.Л. – довіреність № 1578 від 14.04.2008 р. від відповідача - 1:           не з’явився

від відповідача - 2:            Терещук Р.І. – довіреність № 15/08 від 10.01.2008 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобиківський цукровий комбінат"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.03.2008

у справі № 9/46

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль” в особі Чернігівської обласної дирекції

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобиківський цукровий комбінат"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобиківський цукровий завод"

про                                                  визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 18.03.2008 р. в справі № 9/46 позов Відкритого акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль” в особі Чернігівської обласної дирекції (далі – ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”, позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Новобиківський цукровий комбінат” (далі – ТОВ “Новобиківський цукровий комбінат”, відповідач – 1), Товариства з обмеженою відповідальністю “Новобиківський цукровий завод” (далі – ТОВ “Новобиківський цукровий завод”, відповідач – 2) про визнання недійсним договору, був задоволений в повному обсязі. Було визнано недійсним Біржовий договір купівлі-продажу транспортного засобу (реєстраційний № 007242 автомобіля КАМАЗ 5511, 1992 року випуску, державний номерний знак 25 АА 0483, шасі № ХТС 137). Стягнуто з ТОВ “Новобиківський цукровий комбінат” на користь Чернігівської обласної дирекції ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” (85 грн. державного мита та 118 грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

Не погодившись з рішенням відповідач – 1 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Свої вимоги відповідач – 1 обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, суперечить нормам ч. 3 ст. 4, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 12 Закону України “Про заставу”, а також висновки, викладені в ньому не відповідають дійсним обставинам справи. ТОВ “Новобиківський цукровий комбінат” зазначено, що суддею першої інстанції невірно визначено той факт, що транспортний засіб реєстраційний № 007242 автомобіля КАМАЗ 5511, 1992 року випуску, державний номерний знак 25 АА 0483, шасі № ХТС 137 входить до складу цілісного майнового фонду і тому відповідач не мав права відчужувати його без попереднього погодження з ним.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вимоги апеляційної скарги не визнав, зазначивши, що вони є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають. Просив залишити рішення Господарського суду Чернігівської області без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Відповідач – 2 відзив на апеляційну скаргу суду не надав.

Ухвалою від 10.04.2008 р. апеляційна скарга прийнята до провадження і призначена до розгляду на 06.05.2008 р.

05.05.2008 р. до відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про відвід судді Куровському С.В., яка ухвалою Заступника Голови від 08.05.2008 р. була відхилена.

Ухвалою від 08.05.2008 р. розгляд справи призначений до розгляду на 20.05.2008 р.

Розгляд справи 20.05.2008 р. був відкладений на 03.06.2008 р.

03.06.2008 р. в судове засідання з’явились представники позивача і відповідача – 2. Представник відповідача – 1 в судове засідання не з’явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить підпис на зворотному поштовому повідомленні, в зв’язку з чим колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача – 1.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзив на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія встановила наступне.

Між Акціонерним поштово-пенсійним банком “Аваль” (правонаступником якого являється Відкрите акціонерне товариство “Райффайзен Банк Аваль”, згідно п. 1.1. статуту ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” затвердженого Загальними Зборами акціонерів акціонерного поштово-пенсійним банку “Аваль”, протокол № Зб-38 від 11.08.2006 р.) та ТОВ “Новобиківський цукровий комбінат” 21.04.2005 р. було укладено та нотаріально посвідчено договір застави підприємства як цілісного майнового комплексу.

Згідно п. 1.2. вищезазначеного договору від 21.04.2005 р. в заставу було передане підприємство, як цілісний майновий комплекс, що складається з усіх видів майна, призначених для його діяльності, включаючи право користування земельною ділянкою, на якій він розташований, будівлі, споруди устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги та інші активи, що відображені в балансі, в тому числі, але не виключно.

Положення пункту 3.1.3. договору застави від 21.04.2005 р. визначає, що ТОВ “Новобиківський цукровий комбінат” не має права без згоди заставодержателя, яким являється ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” розпоряджатись майном підприємства, цілісний майновий комплекс якого складає предмет застави, що входить до складу необоротних активів.

14.12.2006 р. між ТОВ “Гарант”, ТОВ “Новобиківський цукровий комбінат” та ТОВ “Новобиківський цукровий завод” був укладений біржовий договір купівлі-продажу транспортного засобу реєстраційний № 007242, згідно якого ТОВ “Новобиківський цукровий комбінат” був проданий автомобіль КАМАЗ 5511, 1992 року випуску, державний номерний знак 25 АА 0483, шасі № ХТС 137, який відноситься до необоротних активів (з урахуванням того, що він не являється матеріальним ресурсом, який належить ТОВ “Новобиківський цукровий комбінат” та строк корисної експлуатації його становить більше одного року).

Позивач стверджує, що на момент укладення біржового договору купівлі-продажу від 14.12.2006 р. обтяження з рухомого майна не знімалось, тобто в силу положень ст. 17, ч. 2 ст. 586 Цивільного Кодексу України ТОВ “Новобиківський цукровий комбінат” не мав права без його згоди продавати автомобіль КАМАЗ 5511, 1992 року випуску, державний номерний знак 25 АА 0483, шасі № ХТС 137, тому що він відноситься до основних засобів.

В свою чергу, відповідачі не погоджуються з думкою ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”, посилаючись на п. 1.2. укладеного Договору застави між ним і позивачем, та яким було досягнуто згоди на передачу в заставу майна, яке входить до складу єдиного майнового комплексу, але не виключно, а згідно до вичерпного переліку майна підприємства, зазначеного в Договорі та додатках до нього. Оскільки у тексті договору та в переліках викладених в додатках не зазначений КАМАЗ 5511, 1992 року випуску, державний номерний знак 25 АА 0483, шасі № ХТС 137, відповідачі вважають, що відповідач – 1 мав повне право здійснити його відчуження.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Райффайзен банк Аваль” про визнання недійсним біржового договору купівлі-продажу транспортного засобу реєстраційний № 007242 підлягає задоволенню з наступних підстав:

В зв’язку з укладанням договорів між сторонами, згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов’язки. В зв’язку з тим, що права та обов’язки виникли, щодо здійснення господарської діяльності, відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, при вирішенні даного спору, суд має керуватися положеннями Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Оскільки основні положення про заставу визначаються Законом України “Про заставу”, суду також необхідно керуватися положеннями цього Закону.

Відповідно до ст. 191 Цивільного кодексу України, підприємство, в даному випадку Новобиківський цукровий комбінат, є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Підприємство або його частина можуть бути об’єктом купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів.

П. 1.2. Договору застави підприємства від 21.04.2005 р., було встановлено: “Забезпечення виконання зобов’язань, вказаних у п. 1.1 цього договору Заставодавець (ТОВ “Новобиківський цукровий комбінат”) на умовах, передбачених цим договором та у відповідності до ст. 191 ЦК України, передає у заставу підприємство, як єдиний майновий комплекс, яке складається з усіх видів майна, призначених для його діяльності ...., в тому числі, але не виключно:

- будівлі та споруди ......, що розташовані по вул. 30 років Перемоги під № 15 у селі Новий Биків, Бобровицького р-ну Чернігівської області, та належить “Заставодавцю” на підставі Договору купівлі-продажу комплексу не житлових будівель 09.02.2005 р. за № 261;

- машини, механізми, віднесені до І групи основних засобів (в тому числі під’їзді залізничні колії),згідно переліку зазначеному у додатку № 1 до цього договору .... ;

- обладнання, віднесене до ІІІ групи основних засобів, згідно переліку, зазначеному у додатку № 2 до цього договору.”

Пункт 1.2 Договору застави, в супереч твердження відповідачів, не встановлює виключність переліку заставленого майна зазначеного в договорі і в додатках до нього, а навпаки конкретизує, що відповідач – 1 передає у заставу підприємство, як єдиний майновий комплекс, до складу якого входять всі види його майна. Таким чином, спірний транспортний засіб, незважаючи на те, що за словами відповідача – 1, був придбаний ним після укладання Договору застави підприємства, автоматично, відповідно до ст. 191 ЦК України, набуває статусу майна цього єдиного майнового комплексу, тому також є заставленим.

Відповідно до ст. 17 Закону України “Про заставу”, заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, тому ТОВ “Новобиківський цукровий завод” немало права відчужувати автомобіль КАМАЗ 5511, 1992 року випуску, державний номерний знак 25 АА 0483, шасі № ХТС 137, без попереднього погодження з ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”.

Ч. 1 ст. 193 ГК України та ст.ст. 525, 526 ЦК України, встановлюють, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, актів цивільного та господарського законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ч. 1 ст. 215 Цивільного Кодексу України визначає підставою недійсності правочину недодержання сторонами в момент вчинення правочину загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме встановлених ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного Кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи біржовий договір купівлі-продажу від 14.12.2006 р. був укладений з порушенням вимог ч. ч. 1, 2 ст. 203 Цивільного Кодексу України. При цьому, в наслідок укладення даного договору, були порушені права позивача як заставодержателя на першочергове задоволення свої вимог за рахунок заставного майна, гарантованих ст.ст. 589, 590 Цивільного Кодексу України та ст.ст. 18-20 Закону України “Про заставу” є недійсним, тому позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Райффайзен банк Аваль” в даній справі підлягають задоволенню.

Судова колегія також зазначає, що посилання відповідача – 1 на те, що висновки суду першої інстанції суперечать вимогам ст. 12 Закону України “Про заставу” є безпідставним, оскільки відповідно до вказаної норми, у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов’язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода. Всі зазначені вимоги щодо змісту договору застави підприємства були дотриманні. Опис предмета застави також складний, однак не є вичерпним, як зазначає заявник апеляційної скарги. До того ж, п. 1.2 Договору визначає предмет застави – підприємство як цілісний майновий комплекс, до складу якого входить все його майно.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.03.2008 по справі № 9/46 обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Новобиківський цукровий комбінат” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.03.2008 р. у справі № 9/46 – без змін.

Матеріали справи № 9/46 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова може бути оскаржена в місячний термін до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя

Судді

10.06.08 (відправлено)