ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"05" серпня 2008 р.                                                            Справа №13/3546-А

За позовом фермерського господарства „ВМС” с. Киселі

Старокостянтинівського району

до Сахновецької сільської ради с. Сахнівці

Старокостянтинівського району

про зобов’язання вчинити певні дії

Суддя Матущак О.І.

За участю представників сторін:

позивача: Товстига В.В. по довіреності № 146 від 11.06.2008р.

відповідача: Мильніков В.В. по довіреності без номеру та дати на участь у даній                                справі

Позивач у позові просить господарський суд прийняти рішення, яким зобов’язати відповідача внести зміни в рішення 14-ї сесії Сахновецької сільської ради від 08.06.2004р. та в договір оренди земельної ділянки від 25.06.2004 р., укладений між сторонами, у яких змінити призначення земельної ділянки яка передана в оренду із земель рекреаційного призначення на землі сільськогосподарського призначення.

Представник позивача в попередньому та даному судових засіданнях позовні вимоги підтримав, а також подав заяву про зміну позовних вимог, в якій просить суд визнати не чинними п.п. 1.1; 2.1; 5.1 та 5.2 договору оренди від 25.06.2004 р., укладеного між сторонами, зобов’язати відповідача внести зміни в рішення 14-ї сесії Сахновецької сільської ради від 08.06.2004 р. та в договір оренди, замінивши слова ”землі рекреаційного призначення” на слова „землі сільськогосподарського призначення”.

Заява про зміну позовних вимог господарським судом задоволена ухвалою від 27.06.2008 р.

Відповідач у відзиві на позов від 31.07.2008 р. за вих. № 176 та його представник у судовому засіданні проти позову не заперечували та фактично його визнали. Крім цього, представник відповідача повідомив, що на території Сахновецької сільської ради раніше не було і у даний час відсутні землі рекреаційного призначення. На підставі яких даних прийняте рішення органом місцевого самоврядування та відповідно укладено оспорюваний договір оренди земельної ділянки, йому не відомо.

Розглядом матеріалів справи, враховуючи доводи та заперечення представників сторін, господарським судом встановлено наступне.

Рішенням Сахновецької сільської ради № 8 від 08.06.2004 р. надано на умовах оренди позивачу земельну ділянку загальною площею 11,82 га із земель рекреаційного призначення в межах населеного пункту с. Сахнівці Старокостянтинівського району терміном на 10 років.

На виконання вказаного вище рішення органу місцевого самоврядування, між Сахновецькою сільського радою та як орендодавцем та СФГ „ВМС” як орендатором укладено 25.06.2004 р. договір оренди земельної ділянки.

Згідно п. 2.1 договору, площа земельної ділянки складає 11,82 га і знаходиться в межах с. Сахнівці Старокостянтинівського району, а згідно п. 3.1 договору передана у тимчасове платне користування строком на 10 років, тобто до 24.06.20014 року.

У п.п. 1.1, 2.1, 5.1 та 5.2 договору оренди, земельна ділянка що передана в оренду відноситься до земель рекреаційного призначення.

У відповідності до акту визначення меж та прийому-передачі земельної ділянки рекреаційного призначення в натурі від 25.06.2004 р., фактично передано земельну ділянку позивачу у тимчасове користування та в натурі (на місцевості) закріплено межові знаки.

На звернення позивача за вих. 3 2-1-7/6 від 10.01.2008 р., рішенням вісімнадцятої сесії № 3 від 21.04.2008 р. Сахновецька сільська рада вирішила відмовити СФГ „ВМС” у внесенні змін до рішення 14-ої сесії від 08.06.2004 р. та договору оренди в частині зміни цільового призначення земельної ділянки, переданої в оренду.

Згідно довідки управління земельних ресурсів у Старокостянтинівському районі за вих. № 2-1-7/452 від 24.06.2008 р., землі рекреаційного призначення на території Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району відсутні, а земельна ділянка площею 11.82 га, передана в оренду СФГ „ВМС” відноситься до земель сільськогосподарського призначення.

Згідно оригіналу карти земель що знаходяться у віданні Сахновецької сільської Ради, оглянутої у судовому засіданні, розробленої Хмельницькою філією Інституту землеустрою України № XV-375 (1) від 24.06.1996 р., погодженої з Старокостянтинівським районним управлінням земельних ресурсів (без дати), на території вказаної сільської ради відсутні земельні ділянки рекреаційного призначення і усі землі належать до земель сільськогосподарського призначення із кодом № 4.

Зважаючи на викладені вище обставини, господарський суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та належність земельної ділянки, що предана в оренду позивачу саме до земель сільськогосподарського призначення, а не до земель рекреаційного призначення.

У відповідності до ч.1 ст. 18, ч.1 ст. 19 Земельного кодексу України, до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно ж ч.ч. 1-3 ст. 20 цього Кодексу, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідачем всупереч ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України не доведено в судовому засіданні належними та допустимими доказами належність земельної ділянки, переданої позивачу на правах оренди, до категорії земель рекреаційного призначення чи наявність існування рішення органу місцевого самоврядування про її переведення у іншу категорію, натомість позивачем доведено її належність до земель сільськогосподарського призначення.

У відповідності до п-п 3 ч.3 ст. 2 вказаного вище Кодексу, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони крім інших вимог, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, відповідач, приймаючи названі вище рішення про передачу в оренду земельної ділянки та відмову позивачу у внесенні змін щодо зазначення дійсної категорії земельної ділянки що передана у оренду, укладанні договору оренди, помилково і без належного обґрунтування прийшов до невірного висновку щодо належності земельної ділянки до земель рекреаційного призначення, тому вимога позивача обґрунтована чинним законодавством і підлягає задоволенню у повному об’ємі.

Керуючись ст. ч.1 ст. 18, ч.1 ст. 19, ч.ч. 1-3 ст. 20 Земельного кодексу Українист.ст. 2, 6, 14, 71, 86, 94, 104, 105, 158-163, 167, 254-259, п.п.3, 6, 7 Розділу VII „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати не чинними п.п. 1.1; 2.1; 5.1 та 5.2 договору оренди земельної ділянки від 25.06.2004 р., укладеного між Сахновецькою сільською радою с.Сахнівці Старокостянтинівського району та селянським (фермерським) господарством „ВМС” с. Киселі Старокостянтинівського району в частині належності орендованої земельної ділянки до земель рекреаційного призначення та зобов’язати Сахновецьку сільську раду с. Сахнівці Старокостянтинівського району Хмельницької області внести зміни в рішення 14-ї сесії Сахновецької сільської ради від 08.06.2004 р. та в п.п. 1.1; 2.1; 5.1 та 5.2 договору оренди від 25.06.2004 р. укладеного між Сахновецькою сільською радою та селянським (фермерським) господарством „ВМС”, замінивши слова ”землі рекреаційного призначення” на слова „землі сільськогосподарського призначення”.

Стягнути з Державного бюджету України на користь селянського (фермерського) господарства „ВМС” с. Киселі Старокостянтинівського району (ідентифікаційний код31048456) 3,40 грн. відшкодування сплачено судового збору.

Видати виконавчий лист.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя