СУД
Постанова

Іменем України

12
травня 2008 року

Справа
№ 2-14/16921-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Борисової
Ю.В.,

суддів                                                                      Гоголя
Ю.М.,

Плута В.М.,

за участю
представників сторін:

представник
позивача, Крупський
Олександр Євгенійович, довіреність №
4/ю   від 09.01.08, Кримське
республіканське підприємство "Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму";

відповідач,
ОСОБА_1,
паспорт  НОМЕР_1   від 22.11.01,  Суб'єкт підприємницької діяльності  ОСОБА_1;

розглянувши
апеляційну скаргу
Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя
Курапова З.І.) від 22 січня 2008 року у справі № 2-14/16921-2007

за
позовом           Кримського республіканського підприємства
"Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства
Південного берегу Криму" (вул. Кривошти, 27,Ялта,98612)

до Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про
стягнення 1641,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Кримське республіканське
підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного
господарства Південного берегу Криму", звернувся до господарського суду з
позовом до суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 про стягнення 1641,41 грн., у тому числі 1409,82 грн. основної
заборгованості, 87,68 грн. пені, 18,35 грн. річних, 125,56 грн. втрат за
індексом інфляції.

Позовні
вимоги мотивовані порушенням відповідачем умов за договором щодо своєчасної
оплати отриманих послуг водокористування та водовідведення.

Рішенням
господарського суду Автономної Республіки Крим від 22 січня 2008 року у справі
№ 2-14/16921-2007 позов Кримського республіканського підприємства
"Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства
Південного берегу Криму" до суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

Не
погодившись з вказаним судовим актом, суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої
інстанції та прийняти нове, яким провадження у справі припинити.

На
думку апелянта зазначене рішення прийнято з порушенням норм процесуального
права, без урахування фактичних обставин справи. Відповідач в скарзі зазначив
про відсутність боргу перед позивачем, безпідставність поведінки позивача, який
поточні платежі направив на погашення минулої заборгованості.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Сотула
В.В. від 21.04.2008 року, у зв'язку з відпусткою, у складі колегії було
замінено суддю Плута В.М. на суддю Гоголя Ю.М.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Сотула
В.В. від 12.05.2008 року, у зв'язку з відпусткою, у складі колегії було
замінено суддю Гонтаря В.І. на суддю Плута В.М.

В
судовому засіданні 12.05.2008 учасники судового розгляду підтримали свої вимоги
й заперечення у повному обсязі.

Під
час розгляду справи в порядку й на підставі статті 101 Господарського
процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступні обставини.

12.09.2001
року між підприємством водопровідно-каналізаційного господарства (Водоканал) і
СПД ОСОБА_1 (Абонент) укладений договір № 1209 на відпуск води із комунального
водоводу та прийому стоків у комунальну каналізацію, відповідно до якого
Водоканал прийняв на себе зобов'язання стосовно водопостачання Абонента питної
водою та прийому стоків від Абонента в міський каналізаційний колектор (п. 1
договору).

Пунктом
7 договору передбачено зобов'язання відповідача отримувати рахунок за
використану воду та послуги в абонентському відділі Водоканалу 19 числа кожного
місяця та оплачувати їх протягом 5 днів з дня отримання.

Згідно
з пунктом 18 договору, договір укладений строком по липень 2004 р., вступає в
силу з дня його підписання та вважається продовженим на той же строк, якщо до
закінчення дії договору не поступить заява однієї із сторін про відмову від
цього договору.

Встановлено,
що Договір № 1209 від 12.09.2001 р. не був розірваний та діяв до липня 2007 р.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача,  обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права і відповідність висновків суду обставинам справи,
судова колегія не знайшла підстав для скасування, зміни оскаржуваного рішення
суду першої інстанції або припинення провадження у справі, у зв'язку з
наступним.

Відповідно
до статті 193 Господарського кодексу України, статей 526, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений
строк.

Відповідно
до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасно виконання грошових
зобов'язань»від 22.11.1996. № 54306 ВР і пункту 7 договору відповідач
зобов'язаний оплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний
день прострочення платежу.

Відповідно
до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як
вірно встановлено судом першої інстанції й підтверджується матеріалами справи,
за період  квітень - липень 2007 р.
згідно розрахунку заборгованості відповідачу надані послуги на загальну суму
1590,42 грн., оплату відповідач здійснив частково в сумі 180,60 грн.,
заборгованість склала 1409,82 грн. Пеня за період травень - жовтень 2007 р.
становить 87,68 грн.

Індекс
інфляції за травень - жовтень 2007 р. становить 125,56 грн., річні - 18,35 грн.

Враховуючи,
що відповідачем не підписаний акт взаємозвірки розрахунків, відносно складення
якого колегією апеляційного суду постановлена ухвала, а в порушення приписів
статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України належних й
допустимих доказів відсутності боргу відповідачем не надано, судова колегія
вважає цілком правомірними висновки господарського суду щодо задоволення
позовних вимог водоканалу.

Таким
чином, з урахуванням безпідставності доводів апелянта та встановлених фактичних
обставин у справі, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування рішення господарського суду першої інстанції, адже судом
повно й всебічно досліджені обставини у справі і зроблені висновки, які
ґрунтуються на вимогах діючого законодавства.

Керуючись
статтями 101, 102, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим від 22 січня 2008 року у справі
№ 2-14/16921-2007  залишити без
змін.

Головуючий
суддя
Ю.В. Борисова

Судді
Ю.М. Гоголь

В.М. Плут