ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.08 Справа № 10/409/08

Суддя Алейникова Т.Г.

За позовом: ЗАТ “Теплогазмонтаж”, м. Запоріжжя

До відповідача : Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОП Запорізьке МБТІ, м. Запоріжжя

Представники сторін:

Від позивача: Никоненко О.О. дов. від 19.03.08

Від відповідача: не з’явився.

Від третьої особи: не з’явився.

У судовому засіданні оголошено резолютивну частину рішення.          Розглядається позовна заява про визнання права власності за Закритим акціонерним товариством «Теплогазмонтаж», , юридична адреса 69037 м. Запоріжжя, вул. 40 Років Рад. України, 45 А на об'єкт нерухомого майна: недобудований адміністративно-побутовий корпус, літера А-2, контрольно-технічний пункт, літера Б, а також паркан № 1, паркан № 2, та ворота № 3, № 4 регіональної бази механізації, розташовані за адресою м. Запоріжжя, вулиця Макарєнко будинок 15.

Відповідач у судове засідання не з’явився, відзиву не надав. Справа розглядається відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд встановив:

Відповідно до договору №1701Д(2002) від 28 жовтня 2002 року нами придбано об'єкт незавершеного будівництва У ВАТ «ЗалК»: недобудований адміністративно-побутовий корпус, літера А-2, контрольно-технічний пункт, літера Б, а також паркан № 1 регіональної бази механізації, розташовані за адресою м. Запоріжжя, вулиця Макаренка, будинок 15.

Згідно з додатковою угодою, укладеної сторонами 23 червня 2003 року, притерпів змін пункт 3 договору в частині площі земельної ділянки, та було встановлено обов’язок щодо сплати земельного податку.

Договір було виконано, предмет купівлі-продажу був переданий позивачу, позивач сплатив за нього встановлену ціну - 56 000 грн. Вказане підтверджується виписками відділення банку позивача, актом передачі-приймання, та додатком № 1 до акту - переліком проектно-кошторисної документації, податковою накладною. З моменту укладання додаткової угоди, позивач сплачує земельний податок.

Рішенням тридцять другої сесії четвертого скликання Запорізької міської ради №13/280 від 28.04.2006 року було припинено землекористування ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», та прийнято рішення про укладання договору оренди землі, розташованій за адресою м. Запоріжжя, в. Макаренко, б. 15 з позивачем. Такий договір укладено.

Згідно до норм цивільного кодексу УРСР, який діяв на момент укладання договору купівлі продажу від 28 жовтня 2002 року, вказаний правочин не потребував нотаріального посвідчення. Отже, він є дійсним.

Крім того, після отримання у власність вказаного нерухомого майна позивачем за свої кошти було збудовано паркан № 2, та ворота № 3,4 за вказаною адресою.

Вказане нерухоме майно не було своєчасно зареєстровано в ОП «ЗМБТІ». Інвентаризація об’єкту нерухомого майна була проведена працівниками БТІ тільки 24.03.2008 року, про що свідчить відповідна відмітка на технічному паспорті.

В березні 2008 року позивач звернулися в ОП «ЗМБТІ»с заявою про реєстрацію права власності на вказаний об'єкт нерухомого мана. Але отримали відмову реєстратора. Відмова мотивована тим, що, по-перше - згідно договору купівлі продажу придбано «комплекс, літера А-2», а згідно до матеріалів інвентаризації за вказаною адресою міститься «корпус літера А-2», реєстратор послався на п. 1.6. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації

прав власності на нерухоме майно, відповідно якому підлягають реєстрації об'єкти, які закінчені будівництвом, та здані в експлуатацію, крім того, неможливо скасувати попередній запис за продавцем, оскільки за ВАТ «ЗалК»право власності не зареєстровано.

Отже, не реєстрація за позивачем права власності на вказане нерухоме майно позбавляє позивача права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Зі вступом в дію Цивільного кодексу України 2004 року, змінилися вимоги щодо нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, і закон, з моменту вступу ЦК України в силу, вимагає нотаріального посвідчення правочинів про відчуження - нерухомості, не залежно від складу учасників такого правочину.

Частиною третьою статті 331 «Набуття права власності на новостворене майно та об'єкти незавершеного будівництва»передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності, особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

На момент укладання договору, ВАТ «ЗалК»був власником вказаного нерухомого майна, що підтверджується технічною документацією. Він користувався земельною ділянкою на законних підставах, про що свідчить пункт 2 рішення тридцять другої сесії четвертого : кликання Запорізької міської ради №13/280 від 28.04.2006 року. Право користування _земельного ділянкою на теперішній час позивачем підтверджується вказаним рішенням, та Договором оренди.

Проектно-кошторисна документація на вказаний об'єкт існує, що підтверджує додаток № 1 до акту здачі-приймання. Опис об'єкту міститься в технічному паспорті, який був складений ще до укладання договору купівлі-продажу (26.03.2002 року).

Крім того, в пункті 1 договору йде мова про «комплекс, літера А-2», а в третьому пункті вказано, що відчужується «Корпус літера А-2». Крім того, в додатковій угоді є посилання на «корпус, літера А-2», що відповідає матеріалам технічної інвентаризації. Отже, в пункті 1 договору мала місце описка, сторони домовилися, і їх дійсному волевиявленню відповідало відчуження «корпусу, літера А-2», за адресою м. Запоріжжя, вул. Макаренко, буд. 15.

Отже, правочин відповідає вимогам ст. 331 ЦК України, яка діє на теперішній час. ЦК УРСР та Закон України «Про власність», які діяли на час укладання договору купівлі-продажу, не містили жодних обмежень щодо можливості відчужувати об'єкти —незавершеного будівництва, крім того, законодавством, яке діяло на момент укладання Договору та нині діючим цивільним законодавством встановлене презумпція правомірності володіння майном. Отже, на момент укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна, ВАТ “ЗалК” був власником майна, що було продано. Спору між позивачем та ВАТ “ЗалК” щодо купівлі-продажу вищезазначеного нерухомого майна немає.

Відмова ОП «ЗМБТІ»в реєстрації права власності на вказаний об'єкт

нерухомого майна перешкоджає здійсненню позивачем права власності. Тобто, причиною відмови в реєстрації є невизнання ОП «ЗМБТІ»юридичних підстав для набуття позивачем права власності на недобудований об'єкт. Крім того, попереднього запису про реєстрацію прав власності за продавцем нема і бути не може, оскільки Тимчасове положення вступило в дію 18 лютого 2002 р., а об'єкт позивачем придбано 28 жовтня 2002 року.

Відповідно до п. 1.6., оскільки об'єкт на той час не був закінчений будівництвом, він і не підлягав реєстрації, отже й не могло бути відповідного запису про право власності за ВАТ «ЗалК».

Вимоги позивача обґрунтовані, доказані та підлягають задоволенню.

Державне мито та витрати на ІТЗ судового процесу віднести на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84 ГПК України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати право власності за Закритим акціонерним товариством «Теплогазмонтаж», юридична адреса 69037 м. Запоріжжя, вул. Сорок Років Рад. України, 45 А на об'єкт нерухомого майна: недобудований адміністративно-побутовий корпус, літера А-2, контрольно-технічний пункт, літера Б, а також паркан № 1, паркан № 2, та ворота № 3, № 4 регіональної бази механізації, розташовані за адресою м. Запоріжжя, вулиця Макарєнко будинок 15.

Суддя Т.Г. Алейникова

Рішення підписане 03.07.08