ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.06.08р.

Справа № 6/159-08

За позовом Санаторного комплексу "Дюльбер" Управління справами апарату ВерховноїРади України, смт. Кореіз, м. Ялта, АР Крим

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ПЕНТА ПЛЮС", м. Дніпропетровськ

про стягнення 30 113,65 грн.

Суддя Коваленко О.О.

Представники:

Від позивача: Курінських В.І., довіреність № 4 від 11.06.2008 р.

Від відповідача: Николаєв М.М., довіреність № 16 від 17.06.2008 р., Меркович В.Б., довіреність № 16 від 17.06.2008 р.

СУТЬ СПОРУ:

Розглядається позовна заява Санаторного комплексу "Дюльбер" Управління справами апарату Верховної Ради України, смт. Кореіз, м. Ялта, АР Крим–далі по тексту–позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕНТА ПЛЮС", м. Дніпропетровськ–далі по тексту–відповідача про стягнення з відповідача на користь позивача 532,56 грн. вартості завищених виконаних робіт згідно договору № 72 від 09.01.2005р. на виконання капітальних робіт, та 29 581,09 грн. вартості завищених виконаних робіт згідно договору № 349 від 09.11.2005р. на виконання реконструкції двох лікувально-плавальних басейнів Санаторного комплексу "Дюльбер".

Додатково позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 301,14 грн. держмита і 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу посилаючись на те, що дану справу до суду було доведено з вини відповідача.

Відповідач вимоги суду виконав, у судове засідання з`явився, позовні вимоги позивача визнав частково у сумі 479,08 грн., а суму позову 29 102,01 грн. не визнав посилаючись на те, що договором № 72 від 09.01.2005р. сторони передбачили капітальний ремонт приміщень, який передбачає заміну, відновлення й модернізацію конструкцій і встаткування будов і відповідно до листа Державного комітету будівництва і архітектури № 7/7-401 від 30.04.2003р. та Постанови КМУ № 1764 від 27.12.2002р. відповідач правильно застосував усереднений показник розміру кошторисного прибутку по видам будівництва, і позовні вимоги позивача щодо стягнення суми 532,56 грн. як завищений прибуток є необґрунтованими і такими, що протирічать чинному законодавству України.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача на підставі умов договору № 349 від 09.11.2005р. на виконання реконструкції двох лікувально-плавальних басейнів Санаторного комплексу "Дюльбер", 19 606,00 грн. вартості завищених робіт, то завищення робіт не було, так як відповідно до листа Держбуду України № 7/7-602 від 04.07.2002р. дозволяється встановлювати пусконалагоджувальні роботи розмір роботи кошторисного прибутку, який визначається для виду будівництва основного призначення.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача на підставі умов договору № 349 від 09.11.2005р. на виконання очищення приміщень двох лікувально-плавальних басейнів Санаторного комплексу "Дюльбер", 8 289,60 грн. повторного нарахування не було і прибирання сміття відповідачем не завищено.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача на підставі умов договору № 349 від 09.11.2005р. на виконання реконструкції двох лікувально-плавальних басейнів Санаторного комплексу "Дюльбер", завищення прибутку від вартості виконаних робіт на суму 1 206,41 грн., слід визнати необґрунтованими, так як відповідно до умов вищеназваного договору та чинного законодавства України завищення прибутку від вартості виконаних робіт не знайшло свого підтвердження.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача на підставі умов договору № 349 від 09.11.2005р. на виконання реконструкції двох лікувально-плавальних басейнів Санаторного комплексу "Дюльбер", 479,08 грн. вартості спожитої електроенергії відповідач визнає в повному обсязі.

17.06.2008 р. на підставі ст.75 ГПК України справу було розглянуто за наявними в ній матеріалами та оригіналами документів наданих сторонами на вимоги суду в судове засідання.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2005р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 72 на виконання капітальних робіт приміщень Санаторного комплексу "Дюльбер" на загальну суму 139 863,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, оригіналами документів наданих сторонами та не заперечується повноважними представниками сторін в судовому засіданні.

Виконуючи умови вищеназваного договору відповідач виконав зобов’язання по капітальному ремонту приміщень Санаторного комплексу "Дюльбер" на загальну суму 139 863,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, оригіналами документів наданих сторонами та не заперечується повноважними представниками сторін в судовому засіданні.

Приймаючи до уваги, що Актом КРУ в АРК № 08-23/11 від 26.01.2008р. було визначено, що при виконанні робіт відповідачем по капітальному ремонту приміщень Санаторного комплексу "Дюльбер" на загальну суму 139 863,00 грн. відповідачем було допущено завищення прибутку на суму 532,56 грн., у зв’язку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача 532,56 грн. основного боргу на підставі умов вищеназваного договору.

09.11.2005р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 349 на виконання реконструкції двох лікувально-плавальних басейнів Санаторного комплексу "Дюльбер" на загальну суму 1 175 100,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, оригіналами документів наданих сторонами та не заперечується повноважними представниками сторін в судовому засіданні.

Виконуючи умови вищеназваного договору відповідач виконав зобов’язання по реконструкції двох лікувально-плавальних басейнів Санаторного комплексу "Дюльбер" на загальну суму 1 175 100,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, оригіналами документів наданих сторонами та не заперечується повноважними представниками сторін в судовому засіданні.

Приймаючи до уваги, що Актом КРУ в АРК № 08-23/11 від 26.01.2008р. було визначено, що при виконанні робіт реконструкції двох лікувально-плавальних басейнів Санаторного комплексу "Дюльбер" на загальну суму 1 175 100,00 грн. відповідачем було допущено завищення вартості будівельно-монтажних робіт на суму 19 606,00 грн., завищено вартість очищення приміщення на суму 8 289,60 грн., завищено прибуток від вартості виконаних робіт на суму 1 206,41 грн. та допущено неоплату вартості спожитої електроенергії відповідачем позивачеві на суму 479,08 грн., у зв’язку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача на підставі умов договору № 349 від 09.11.2005р. 29 581,09 грн. основного боргу, з яких: 19 606,00 грн. –вартість завищених будівельно-монтажних робіт, 8 289,60 грн. –вартість завищеного очищення приміщень, 1 206,41 грн. –вартість завищеного прибутку, 479,08 грн. –вартість спожитої і неоплаченої електроенергії.

Додатково позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 301,14 грн. держмита і 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу посилаючись на те, що дану справу до суду було доведено з вини відповідача.

Позивачем в судовому засіданні на підставі ст.33 ГПК України документально не було доведено ті обставини, на які він посилався в позовній заяві як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу або інших актів цивільного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, оригінали документів наданих сторонами на вимоги суду у судове засідання, та заслухавши повноважних представників сторін суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 532,56 грн. основного боргу на підставі умов договору № 72 від 09.01.2005р. на виконання капітальних робіт приміщень Санаторного комплексу "Дюльбер" слід визнати необґрунтованими, такими, що протирічать умовам вищеназваного договору та чинному законодавству України, а отже не підлягають задоволенню з тих підстав, що відповідно до листа Державного комітету будівництва і архітектури № 7/7-401 від 30.04.2003р. та Постанови КМУ № 1764 від 27.12.2002р. відповідач правильно застосував усереднений показник розміру кошторисного прибутку по видам будівництва, і позовні вимоги позивача щодо стягнення суми 532,56 грн. як завищений прибуток є необґрунтованими і такими, що протирічать чинному законодавству України.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача на підставі умов договору № 349 від 09.11.2005р. на виконання реконструкції двох лікувально-плавальних басейнів Санаторного комплексу "Дюльбер", 19 606,00 грн. вартості завищених робіт, то завищення робіт не було, так як відповідно до листа Держбуду України № 7/7-602 від 04.07.2002р. дозволяється встановлювати пусконалагоджувальні роботи розмір роботи кошторисного прибутку, який визначається для виду будівництва основного призначення, що сторонами було зроблено, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача на підставі умов договору № 349 від 09.11.2005р. на виконання очищення приміщень двох лікувально-плавальних басейнів Санаторного комплексу "Дюльбер", 8 289,60 грн. повторного нарахування не було і вартість прибирання сміття відповідачем не завищено, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача на підставі умов договору № 349 від 09.11.2005р. на виконання реконструкції двох лікувально-плавальних басейнів Санаторного комплексу "Дюльбер", завищення прибутку від вартості виконаних робіт на суму 1 206,41 грн., слід визнати необґрунтованими, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню, так як відповідно до умов вищеназваного договору та чинного законодавства України завищення прибутку від вартості виконаних робіт не знайшло свого підтвердження.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача на підставі умов договору № 349 від 09.11.2005р. на виконання реконструкції двох лікувально-плавальних басейнів Санаторного комплексу "Дюльбер", 479,08 грн. вартості спожитої електроенергії відповідач визнає в повному обсязі.

Заперечення відповідача в тій частині, що договором № 72 від 09.01.2005р. сторони передбачили капітальний ремонт приміщень, який передбачає заміну, відновлення й модернізацію конструкцій і встаткування будов і відповідно до листа Державного комітету будівництва і архітектури № 7/7-401 від 30.04.2003р. та Постанови КМУ № 1764 від 27.12.2002р. відповідач правильно застосував усереднений показник розміру кошторисного прибутку по видам будівництва, і позовні вимоги позивача щодо стягнення суми 532,56 грн. як завищений прибуток є необґрунтованими і такими, що протирічать чинному законодавству України, слід визнати обґрунтованими, документально доведеними.

Заперечення відповідача щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача на підставі умов договору № 349 від 09.11.2005р. на виконання реконструкції двох лікувально-плавальних басейнів Санаторного комплексу "Дюльбер", 19 606,00 грн. вартості завищених робіт, то завищення робіт не було, так як відповідно до листа Держбуду України № 7/7-602 від 04.07.2002р. дозволяється встановлювати пусконалагоджувальні роботи розмір роботи кошторисного прибутку, який визначається для виду будівництва основного призначення, слід визнати обґрунтованими, документально доведеними.

Заперечення відповідача щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача на підставі умов договору № 349 від 09.11.2005р. на виконання очищення приміщень двох лікувально-плавальних басейнів Санаторного комплексу "Дюльбер", 8 289,60 грн. повторного нарахування не було і прибирання сміття відповідачем не завищено.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача на підставі умов договору № 349 від 09.11.2005р. на виконання реконструкції двох лікувально-плавальних басейнів Санаторного комплексу "Дюльбер", 479,08 грн. вартості спожитої електроенергії відповідач визнає в повному обсязі.

Крім цього згідно акту звірки взаєморозрахунків сторін станом на 17.06.2008р. підписаного повноважними представниками сторін та скріпленого печатками сторін, заборгованість відповідача перед позивачем відсутня. Крім цього в своїх письмових поясненнях на ім’я суду представник позивача на позовних вимогах не наполягає та пояснює, що його позовна заява була викликана Актом КРУ в АРК № 08-23/11 від 26.01.2008р., так як жодних порушень умов вищеназваного договору та чинного законодавства України збоку відповідача при виконанні даного договору не було допущено.

Витрати у справі слід покласти на відповідача пропорційно-стягнутій сумі.

Керуючись ст.ст.4,11,15,16,525,526 Цивільного кодексу України, ст.ст.33,49,82-85,87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позивача задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ПЕНТА ПЛЮС" (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Клари Цеткін, буд. 12-Б-2, , р/р 7001 в Кіровському відділенні КБ „ПриватБанк”, МФО 305299) на користь Санаторного комплексу "Дюльбер" Управління справами апарату Верховної Ради України (98671, АР Крим, м. Ялта, смт. Кореїз-1, Алупкінське шосе, б.19, код 19004302, р/р 0539 ГУ ДКУ в АРК м. Сімферополя, МФО 824026) 479,08 грн. (чотириста сімдесят дев’ять гривень 08 коп.) - вартості завищених виконаних робіт, 102,00 грн. (сто дві гривень 00 коп.) - держмита, 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень 00 коп.) - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

О.О. Коваленко

Рішення підписано 20.06.2008р.