ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 р.

№ 27/391-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. –головуючого

Волковицької Н.О.

Рогач Л.І.

за участю представників сторін:

позивача

Степанюк Н.М. дов. від 03.03.2008 року

відповідача

Лисенко Г.І. дов. від 09.06.2008 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Комунального підприємства "Криворіжспецтранс"

на постанову

від 28.02.2008 року Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі

№ 27/391-07 господарського суду Дніпропетровської області

за позовом

Комунального житлового підприємства № 9

до

Комунального підприємства "Криворіжспецтранс"

про

стягнення 63469,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2007 року Комунальне житлове підприємство № 9 звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Криворіжспецтранс" заборгованості в розмірі 63469,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.09.2006 року між сторонами було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з прибирання контейнерних майданчиків № 28. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу в період з жовтня 2006 року по липень 2007 року послуг на суму 63469,85грн. Однак, в порушення п.п. 4.1, п. 8 Договору відповідач зазначену заборгованість не сплатив.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2007 року позов задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства "Криворіжспецтранс" на користь Комунального житлового підприємства № 9 суму заборгованості в розмірі 63469,85 грн.; 634,70 грн. витрат на сплату державного мита., 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

За апеляційною скаргою Комунального підприємства "Криворіжспецтранс" судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.02.2008 року змінено, викладено його резолютивну частину в наступній редакції: "Стягнути з Комунального підприємства "Криворіжспецтранс" на користь Комунального житлового підприємства № 9 16343,04 грн. основного боргу, 163,43 грн. витрат на сплату державного мита, 30,38 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позову відмовити".

Стягнуто з Комунального житлового підприємства № 9 на користь Комунального підприємства "Криворіжспецтранс" 235,75 грн., витрат по апеляційній скарзі.

Комунальне підприємство "Криворіжспецтранс" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.02.2008 року та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2007 року у справі № 27/391-07 та припинити провадження у справі, посилаючись на те, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при розгляді справи судом не в повному обсязі з’ясовані обставини, які мають значення для справи.

А саме, судом не надана належна оцінка та не спростовано письмові пояснення представника відповідача від 29.01.2008 року, у яких роз'яснювалося, що договір №28 від 01.09.2006 року, на підставі якого здійснюється стягнення за рішенням судів першої та апеляційної інстанції, і договір №6 від 01.09.2006 року –це один і той самий договір (сторони, предмет договору, оплата спожитих послуг, строк дії договору..) з різницею тільки в номерах реєстрації - №28 це номер реєстрації позивача, а 36 номер реєстрації відповідача.

Заслухавши доповідь судді –доповідача та присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в ухвалі у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій та вбачається з матеріалів справи 01.09.2006 року між Комунальним житловим підприємством № 9 та Комунальним підприємством "Криворіжспецтранс" було укладено типовий договір № 28 про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій з прибирання контейнерних майданчиків, за умовами якого позивач взяв на себе зобов’язання здійснити надання послуги з прибирання контейнерних майданчиків для збирання твердих побутових і негабаритних відходів розташованих на території КЖП, а відповідач, в свою чергу, зобов’язався своєчасно оплачувати за встановленим тарифом та на умовах, передбачених договором. При цьому, сторони обумовили, що розмір щомісячної оплати з надання послуг визначається калькуляцією.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач виконав взяті на себе зобов’язання за Договором, що підтверджується копіями актів здачі-приймання виконаних робіт від 01.09.2006 року, 29.12.2006 року, 31.01.2007 року, 28.02.2007 року, 30.03.2007 року, 31.05.2007 року, 27.06.2007 року і 31.07.2007 року на загальну суму 63469,85 грн.

Отже, врахувавши норми статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку, що відповідач не надав належних доказів виконання вказаного договору щодо оплати послуг своєчасно та в повному обсязі.

При цьому, місцевий суд не прийняв доводи відповідача щодо зарахування зустрічних однорідних вимог та суму 70647,07 грн., оскільки як відзначив суд в заявах про залік зустрічних однорідних вимог мова йде про укладені між сторонами договори № 592 від 01.01.2004 року, № 6 від 01.09.2006 року, № 17 від 20.02.2007 року і № 842 від 06.01.2006 року, в той час, як позивач просить стягнути заборгованість за договором № 28 від 01.09.2006 року.

Приймаючи постанову апеляційний господарський суд погодився з цими доводами суду першої інстанції але звернув увагу на те, що 20.02.2007 року між сторонами був укладений договір № 17 про надання послуг по утриманню контейнерних майданчиків строком дії з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року, а відтак дійшов висновку, що вимоги позивача з березня 2007 року по липень 2007 року слід вважати такими, що заявлені з інших підстав.

Касаційна інстанція не може погодитись з таким висновком, оскільки його здійснено без відповідного аналізу всіх наявних у матеріалах справи доказів.

Так, поза увагою апеляційного суду залишились заперечення відповідача, чим порушено принципи рівності сторін та змагальності судового процесу, передбачені статтями 42, 43 Господарського процесуального кодексу України та статтею 129 Конституції України. Змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять свою правоту, за допомогою доказів переконують суд, а суд, в свою чергу, зобов'язаний, відповідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зокрема, судом не надано оцінку запереченням відповідача щодо ідентичності договору №6 від 01.09.2006 року та договору №28 від 01.09.2006 року, які відрізняються лише номерами (а.с.79).

На ці обставини не звернув уваги і суд першої інстанції, хоча на а.с. 42 знаходиться копія типового договору від 01.09.2006 року, на якому є як №6 так і №28 одночасно.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що господарськими судами першої та апеляційної інстанції при розгляді справи та прийнятті судових рішень не взято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про не з’ясування судом всіх обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Неповне з’ясування всіх обставин справи, які мають значення для справи, дає підстави для скасування ухвалених у справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з’ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об’єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2007 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.02.2008 року у справі № 27/391-07 господарського суду Дніпропетровської області скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Криворіжспецтранс" задовольнити частково.

Головуючий суддя                                        Т. Дроботова

С у д д і          Н. Волковицька

Л.Рогач