ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.08 Справа № 20/296/08

Суддя Гандюкова Л.П.

За позовом Приватного підприємства “Видавничий будинок “Грейт Медіа Груп”, м.Запоріжжя

до Приватного підприємства “Фабрика делікатесних сирів”, м.Запоріжжя

про стягнення 77 383,41 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Сокол Ю. Ю. (дов. б/н від 02.06.2008 р.);

–Мидяний Є. О. (дов. б/н від 02.06.2008 р.);

Від відповідача – Косаревська О. М. (дов. № 164/1 від 16.05.2008 р.);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми 49667,12 грн. основного боргу, суми 2213,42 грн. пені, суми 16077,83 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами, суми 3332,58 грн. індексу інфляції, всього суми 71 290,95 грн.

Ухвалою господарського суду від 30.04.2008р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 20/296/08, судове засідання призначено на 02.06.2008 року. У судовому засідання 02.06.2008 р. на підставі ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 23.06.2008р., потім до 25.06.2008р.

25.06.2008 р. за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач надав заяву про збільшення позовних вимог у зв’язку перерахуванням відсотків за користування чужими грошовими коштами, суми пені, збільшення суми боргу з урахуванням індексу інфляції станом на 02.06.2008р. та просить стягнути суму 49667,12 грн. основного боргу, суму 3430,97 грн. пені, суму 27046,00 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами, суму 4709,69 грн. індексу інфляції. Крім того, позивач у судовому засіданні 23.06.2008р. надав заяву про уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача основний борг за договором на виготовлення поліграфічної продукції № 09/04/07Ф від 01.03.2007р. в сумі 49667,12 грн., суму 3370,53 грн. пені, суму 22519,73 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами, суму 1826,03 грн. індексу інфляції, всього суму 77383,41 грн.

У порядку ст. 22 ГПК України заява про уточнення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Таким чином, предметом розгляду справи є уточнені позовні вимоги, мотивовані обставинами, викладеними у позові, та обґрунтовані ст.ст. 15,16,526, 536, 625, 694 ЦК України.

Відповідач надав відзив, в якому позовні вимоги у розмірі 49667,12 грн. основного боргу визнав у повному обсязі, щодо нарахування суми 22519,73грн. відсотків за користування чужими коштами зазначив наступне. Вважає, що відповідно до ст.232 ГК України ці відсотки відносяться до штрафних санкцій, тому згідно з п.6 цієї норми нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано, тому розрахунок процентів має починатися після 23.12.2007р. і першою датою прострочення є 27.12.2007р. У розрахунку позивача у р.49 станом на 24.12.2007р. відповідач закрив суму боргу у розмірі 24000грн., а не 9000грн. У р.51 розрахунку позивач нараховує відсотки за 4 дні, у той час як має нараховуватися за 3 дні, сума становить 265,40грн. Отже, загальна сума процентів становить 21882,03грн. Із застосуванням п.6 ст.232 ГК України сума пені становить 3309,02грн., оскільки нараховуватися мусить з 24.12.2007р.. Просить застосувати ст.233 ГК України та зменшити розмір штрафних санкцій, враховуючи складну фінансову ситуацію відповідача (ведеться будівництво, планується запуск нової лінії), той факт, що підприємство відповідача є виробником продукції, реалізація якої носить сезонний характер, а також те, що сума основного боргу складає 49667,12грн., а штрафні санкції з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог складають 27716,29грн..

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.03.2007р. між Приватним підприємством “Видавничий будинок “Грейт Медіа Груп” (виконавець, позивач у справі) та Приватним підприємством “Фабрика делікатесних сирів” (замовник, відповідач у справі) був укладений договір на виготовлення поліграфічної продукції № 09/04/07Ф, за умовами якого виконавець взяв на себе зобов”язання по постачанню замовнику поліграфічної та презентаційної продукції згідно специфікації або замовлення, а замовник –оплатити продукцію (п.п.2.1.6.7).

Відповідно до п.2.2 договору строки, вартість, об’єм та інші параметри виготовлення продукції вказуються у специфікації або замовленні і вважаються погодженими, якщо сторони підписали замовлення або специфікацію.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що оплата провадиться в національній валюті України шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця у продовж 45 календарних днів з дня здачі-приймання продукції та послуг по замовленню.

Як свідчать матеріали справи, на замовлення ПП “Фабрика делікатесних сирів” (копії яких залучені до матеріалів справи) позивачем було надано послуги за договором на виготовлення поліграфічної продукції № 09/04/07Ф від 01.03.2007р. на загальну суму 356740,70 грн., що підтверджується видатковими накладними (за період з 12.03.2007р. по 21.02.2008р.) та довіреностями, які містяться в матеріалах справи.

Проте, як слідує з матеріалів справи, відповідач лише частково сплатив грошові кошти у сумі 307073,58 грн., внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 49667,12 грн.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідач не надав суду доказів виконання зобов’язання і перерахування позивачу заявленої суми основного боргу.

Таким чином, вимоги про стягнення з Приватного підприємства “Фабрика делікатесних сирів” на користь Приватного підприємства “Видавничий будинок “Грейт Медіа Груп” суми 49667,12 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача індекс інфляції за весь час прострочки в сумі 1826,03 грн. (відповідно до розрахунку ).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлений факт несвоєчасного виконання грошових зобов’язань, вимоги про стягнення суми 1826,03 грн. втрат від інфляції є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Розрахунок позивача судом перевірено та визнано правильним.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення суми 22519 грн. 73 коп. процентів за користування чужими коштами.

Пунктами 3.5, 3.6 договору передбачено, що у випадку несвоєчасного здійснення оплати згідно з п. 3.3 даного договору відповідно до ст.536 ЦК України замовник сплачує виконавцю проценти за користування чужими коштами, в розмірі 0,5% від вартості несвоєчасно сплаченої продукції або послуг, за кожен день прострочки з дня, коли продукція або послуга повинні бути оплачені до дня їх фактичної оплати. Дію п.3.5 виконавець має право застосовувати до замовника після сплину 55 календарних днів з дня здачі –приймання продукції.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Факт порушення зобов’язання відповідачем суд вважає доведеним, проценти за користування чужими коштами в сумі 22519 грн. 73 коп. розраховані позивачем вірно (розрахунок судом перевірено) та підлягають стягненню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 3370,53 грн. (відповідно до розрахунку).

Пунктом 7.1 договору передбачено, що у випадку несвоєчасного здійснення оплати замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Відповідно до вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У зв’язку з цими умовами договору та приписами закону суд вважає правомірним нарахування пені. Разом з тим, частиною 3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду, приймаючи рішення, у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання.

Керуючись зазначеною нормою, враховуючи обставини, викладені відповідачем в уточненому відзиві, а саме: складну фінансову ситуацію відповідача, що підтверджується звітом про фінансові результати за травень 2008р., той факт, що підприємство відповідача є виробником продукції, реалізація якої носить сезонний характер, суд визнає ці обставини винятковими, і беручи до уваги інтереси обох сторін, вважає за можливим зменшити розмір пені, що підлягає стягненню, до 300грн.

На підставі викладеного спростовуються заперечення відповідача. Статтею 536 ЦК України, на підставі якої сторони встановили нарахування процентів за користування чужими коштами та їх розмір, передбачено право кредитора нараховувати ці проценти за користування чужими грошовими коштами. Стаття 232 ГК України, на яку посилається відповідач, встановлений порядок застосування штрафних санкцій. Разом з тим, визначення штрафних санкцій встановлено ст.230 ГК України, згідно з якою штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. Таким чином, встановлені ст.536 ЦК України проценти за користування чужими грошовими коштами не є штрафними санкціями, а є платою, яку отримує кредитор від боржника за користування своїми коштами. Частиною 3 ст.692 ЦК України також передбачено право продавця вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами у разі прострочення покупцем оплати товару. У рядку 49 розрахунку процентів позивачем правильно визначено суму 9000грн., оскільки відповідно до реєстру по банківському рахунку 24.12.2007р. відповідачем було сплачено суму 9000грн. У рядку 51 також правильно вказано дні прострочки.

У зв’язку з викладеним, позов в цілому задовольняється частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму 773 грн.84 коп. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій, розмір пені зменшено на підставі п.3 ст.83 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85, п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства “Фабрика делікатесних сирів” (69084, м. Запоріжжя, вул. Димитрова, 50, р/р 907 у філії “Відділення ПІБ” м.Дніпропетровськ, МФО 305427, ) на користь Приватного підприємства “Видавничий будинок “Грейт Медіа Груп” (69035, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 72, кв.113, р/р 7035 у Центральному відділенні ПІБ м.Запоріжжя, МФО 313355, ) суму 49667 грн. 12 коп. основного боргу, суму 1826 грн. 03 коп. втрат від інфляції, суму 22519 грн. 73 коп. відсотків за користування чужими грошовими коштами, суму 300 грн. пені, суму 773 грн. 84 коп. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі 14.07.2008 р.