ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" липня 2008 р. Справа № 17/244-08

Суддя Суховий В. Г. розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Веріас”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Росіо”

про стягнення 10 770,68 грн

Обставини справи:

В провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа № 17/244-08 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Веріас” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Росіо” про стягнення 10 770,68 грн заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що у жовтні 2007 року між сторонами було укладено усний договір на виготовлення та постачання товару, на підставі якого позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 29 761,57 грн (видаткові накладні № 0211 від 02.11.2007р. на суму 14 343,78 грн та № РН-0274 від 20.11.2007р. на суму 14 157,79 грн, та Акти здачі-прийняття робіт № ОУ-0000257 і № ОУ-0000276 на суму 600 + 660 = 1 260 грн на виготовлення кліше). Однак відповідачем було сплачено позивачу на підставі рахунку-фактури № СФ-00795 від 17.10.2007р. (12 627 грн.) та № СФ-00868 від 08.11.2007р. (7 299,38 грн), всього лише 19 926,38 грн, у зв’язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 9 835,19 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує посилаючись на те, що позивач не надав належних доказів передачі товару відповідачу.

07.07.2008р. до господарського суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Росіо” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Веріас” про повернення сплаченого за недопоставлену продукцію в сумі 20 333,08 грн, інфляційних, 3% річних, всього 24 514,47 грн.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що на підставі укладеного між сторонами усного договору ТОВ “Росіо” було перераховано ТОВ “Торговий дім “Веріас” грошові кошти у сумі 26 762,56 грн, однак ТОВ “Торговий дім “Веріас” було поставлено товару лише на загальну суму 6 429,48 грн.

Як на підставу позовних вимог позивач за зустрічним позовом посилається на оплату згідно з рахунками-фактурами № СФ-00795 від 17.10.2007р. в сумі 12 627 грн та № СФ-00868 від 08.11.2007р. в сумі 7 299,38 грн, але, водночас, до позовних вимог включив вимоги, що виникли з інших підстав: авансовий платіж 3 632,85 грн згідно з рахунком-фактурою № 00847 від 09.11.2007р., видаткову накладну № РН-0231 від 09.11.2007р., акт здачі прийняття робіт № ОУ-0000262 на суму 804 грн. оплату 406,70 грн згідно з рахунком-фактурою № 00899.

Таким чином, за зустрічним позовом пред’явлено вимоги, які виникли з різних підстав і не зв’язані доказами.

Відповідно до п.5 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила об’єднання вимог або об’єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з’ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Згідно зі ст. 60 ГПК України відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов’язаний з первісним.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 58, 60, п.5 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя

ухвалив:

Зустрічну позовну заяву повернути без розгляду.

Суддя Суховий В. Г.