ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2008 р.

№
2/301

Вищий  господарський
суд України  у складі колегії суддів:

Стратієнко
Л.В.  (головуючого),

Вовка
І.В.,

Гончарука П. А.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  Суб'єкта
підприємницької  діяльності  фізичної
особи  ОСОБА_1 на постанову
Київського апеляційного господарського суду
від 15.01.2008 року у справі № 2/301 за позовом Дніпровського транспортного
прокурора м. Києва в інтересах держави в особі: Київської міської державної
адміністрації, Комунального підприємства "Київський метрополітен"
до  Суб'єкта  підприємницької  діяльності
фізичної  особи ОСОБА_1  про
стягнення    заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

У
лютому   2007 року  Дніпровський транспортний  прокурор
м. Києва звернувся до господарського суду міста Києва   в інтересах держави в  особі: Київської міської державної
адміністрації, Комунального підприємства "Київський
метрополітен"  з позовною заявою
до   відповідача   про стягнення    заборгованості  з
орендної плати в сумі 10 288,93
грн.,  пені  в сумі 554,25
грн.  та 3%   річних
у  сумі 98,94  грн. у
зв'язку  з неналежним  невиконанням
зобов'язання   за   договором оренди  від
23.01.2001 року  № ДП-1  з
внесення  орендної    плати.

Рішенням
господарського суду  міста Києва   від
31.10.2007  року позов задоволено.

Постановою
Київського   апеляційного  господарського суду  від 15.01.2008  року
зазначене  рішення  суду
першої інстанції  змінено та
стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі  10 288,93
грн.,  3%  річних у
сумі 98,94 грн.  і пеню  в
сумі  537,48 грн.,  а в решті позову відмовлено.

Доповідач-Вовк
І.В.

У
касаційній  скарзі відповідач вважає, що
судом порушено  норми матеріального та
процесуального  права, і тому
просить  прийняті ним рішення  скасувати та в позові  відмовити.

Відзиви  на касаційну
скаргу   від   позивача
та прокурора  до суду   не
надходили.

У
судовому  засіданні оголошувалася  перерва
на  28.05.2008  року.

У  зв'язку
з  зміною  складу
суду  розгляд  справи
28.05.2008  року  розпочато
спочатку.

Заслухавши
пояснення  представника  позивача КП
"Київський метрополітен"
і відповідача, дослідивши  доводи
касаційної скарги,  перевіривши матеріали
справи  та  прийняті у ній судові рішення, суд вважає, що
касаційна скарга  не підлягає задоволенню
з наступних   підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи,  між  сторонами було  укладено
договір   № ДП-1 від  23.01.2001
року    оренди   нерухомого майна, що належить  до
комунальної   власності, за
умовами якого  орендодавець КП  "Київський метрополітен"  на
підставі  рішення  Київської
міської  ради  № 217/938
від  29.06.2000 року  передав, а
відповідач  прийняв в
строкове  платне користування  частину
приміщення  вестибюля
(переходу)  станції м. Позняки, загальною
площею  8,9 кв. м., яка визначена  тимчасово
огорожуючими  конструкціями    (кіоском).

П.
3.1  договору  встановлено, що орендна  плата
визначається  на  основі
рішення   Київської  міської
ради  від 29.06.2000 року №
217/938 та складає  на  30.11.2000 року  5 253,40 грн.
за рік.

Відповідно
до п. 3.2  договору  розмір орендної плати може бути  переглянуто
на вимогу однієї з сторін в разі зміни методики її розрахунку та  в
інших випадках, передбачених законодавством.

За  п. 3.3 договору орендна плата, яка   перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується   орендодавцеві  відповідно до
чинного законодавства  з
урахуванням пені в розмірі   0,5%
від  суми заборгованості  за
кожний   день  прострочення (включаючи день оплати).

Всього
розмір  орендної  плати
за  договором  за
перший місяць після
укладення   договору оренди  становить
498,74 грн., в т.ч. ПДВ 79,41
грн. і  перераховується  орендарем на розрахунковий рахунок
орендодавця  не пізніше 5-го числа
поточного місяця, а при укладенні
договору  після  5-го числа -протягом  10
банківських  днів  з
дати  його укладення ( п .3.7
договору).

Додатковою
угодою № 8(229) від 10.02.2006 року  до
договору № ДП-1 від  23.01.2001  року сторонами    було
узгоджено  розмір   орендної
плати, визначений  п. 3.7  договору, та
встановлений  в сумі   1 146,85 грн.

Згідно  ст. 21 Закону
України "Про оренду  державного
та комунального  майна"  розмір орендної плати може бути змінено за
погодженням сторін.

Претензією  № 26-11 від
04.01.2007 року  орендодавець  запропонував орендарю   сплатити
заборгованість   з  орендної
плати  в  спірній
сумі.

Предметом  даного судового розгляду  є
вимоги  про стягнення  з
відповідача   заборгованості,  пені
та 3%  річних  у
зв'язку  з   неналежним
виконанням     зобов 'язання  з
внесення  орендної  плати за
договором   оренди.

Ст.ст.525,
526 ЦК України  визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно
до  ч.ч. 1,3 ст. 19 Закону  України "Про оренду  державного та комунального  майна"
орендар  за  користування
об'єктом  оренди  вносить
орендну  плату  незалежно
від  наслідків  господарської
діяльності.

Строки
внесення  орендної  плати
визначаються  у  договорі.

Судом   апеляційної інстанції встановлено, що  орендодавець    передав
орендарю   майно   в
користування, а орендар  взяті на
себе зобов'язання за  договором  з
внесення  орендної плати виконав
неналежним чином і  має    заборгованість з орендної плати  в сумі
10 288,93  грн., що
підтверджується  наявними   в
справі  матеріалами.

Отже,
суд апеляційної інстанції  дійшов
правильного висновку,  про наявність
правових підстав  для стягнення  з відповідача
заборгованості,  3 % річних,  з
урахуванням ст. 625 ЦК України,
та   пені   у зв'язку з неналежним виконанням взятих на
себе обов'язків з  внесення   орендної
плати  й  обґрунтовано
змінив    рішення  суду
першої  інстанції,   задовольнивши   позов
частково, залишивши  в  решті
судове  рішення  без
змін.

Доводи
касаційної скарги не спростовують висновків суду.

За
таких обставин, постанова
апеляційного  суду    відповідає матеріалам справи та вимогам
закону, і тому  підлягає залишенню без
змін, а касаційна скарга - без задоволення.

З
огляду наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119,
11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О
В И В:

Касаційну
скаргу   Суб'єкта   підприємницької   діяльності фізичної      особи
ОСОБА_1     залишити      без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного   господарського    суду
від 15.01.2008 року - без змін.

Головуючий  суддя
Л. Стратієнко

Судді
І. Вовк

П.Гончарук