ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.08                                                                                 Справа № 18/96пн

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом державного підприємства «Луганськвугілля», м. Луганськ

до:           1-го відповідача –міського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації», м. Луганськ

2-го відповідача – державної холдінгової компанії «Луганськвугілля», м. Луганськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –

відкрите акціонерне товариство «Луганськнафтопродукт», м. Луганськ

про визнання права державної власності на нерухоме майно

за участю представників:

від позивача:           Макаров І.В. за дов від 24.12.2007;

від відповідачів:           не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги:

-          про визнання за державою в особі Верховної Ради України права власності на нежитлове приміщення загальною площею 1769,9 м2 (із зазначенням що балансоутримувачем майна є позивач), розташоване за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтсткая, 49, яке складається з основної будівлі (літера А-3) з підвалом (літери пд), вхідним ганком (літера а), входом у підвал (літера а1), пандусом (літера а3).

-          про визнання за ним (позивачем) права господарського відання на це ж приміщення.

Відповідачі відзиви на позовну заяву суду не подали, їх представники в судове засідання не прибули, не зважаючи на те, що їх було своєчасно та належним чином повідомлено судом про час і місце розгляду справи.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

На підставі рішення виконавчого комітету Ворошиловградської міської ради від 23.01.1951 № 4 «Про відвід земельної ділянки Промбудконторі комбінату «Ворошиловградвугілля»під житлове будівництво по вул. Совєтская», був затверджений відвід земельної ділянки пл. 0,44 га. під будівництво 2-х поверхового будинку з можливістю надбудови 3-го поверху.

У подальшому Промбудконторою комбінату «Ворошиловградвугілля»був побудований трьохповерховий будинок, розташований за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтсткая, 49, в якому знаходиться нежитлове приміщення щодо якого заявлено позовні вимоги.

Документи про ввід будинку в експлуатацію не збереглися.

В період: з моменту будівництва будинку (далі –об’єкту нерухомості) по теперішній час останній був закріплений за державними підприємствами, які відносилися до сфери управління міністерства вугільної промисловості.

Зокрема, з акту прийому –передачі від 02.08.1996 підтверджується знаходження об’єкту нерухомості на балансі виробничого об’єднання «Луганськвугілля»(далі – ВО «Луганськвугілля»).

За вказаним актом за наказом ВО «Луганськвугілля»була здійснена передача об’єкту нерухомості з балансу одного структурного підрозділу на баланс іншого структурного підрозділу –проектно-конструкторського бюро (далі –ПКБ), яке входило до складу ВО «Луганськвугілля».

У подальшому після реорганізації ВО «Луганськвугілля», ПКБ як його структурний підрозділ, з усім своїм майном, у тому числі з об’єктом нерухомості, входило до складу інших юридичних осіб: ДВАТ «Луганськвугілля» (створено за наказом Міністерства вугільної промисловості від 18.09.1996 №471 шляхом перетворення ВО «Луганськвугілля»), ДХК «Луганськвугілля»(створена за наказом Міністерства вугільної промисловості від 26.11.1996 № 602 шляхом перетворення ДВАТ «Луганськвугілля»), ДВАТ «Шахтоуправління Луганське»(за наказом ДХК «Луганськвугілля»№54 від 17.04.2001 ПКБ введено до складу ДВАТ «Шахтоуправління Луганське»).

Згідно наказу Міністерства палива та енергетики № 82 від 13.02.2003 ДХК «Луганськвугілля»було реорганізовано і на базі державних відкритих акціонерних товариств, які входили до складу ДХК «Луганськвугілля», у тому числі на базі ДВАТ «Шахтоуправління «Луганське», створено державне підприємство «Луганськвугілля»(позивач по справі).

Згідно п. 3.3. статуту позивача, останній є правонаступником прав та обов’язків ДВАТ «Шахтоуправління Луганське».

Таким чином позивач є правонаступником майнових прав ДВАТ «Шахтоуправління Луганське»у тому числі на об’єкт нерухомості.

На даний час об’єкт нерухомості щодо якого заявлено позовні вимоги знаходиться на балансі позивача і закріплений за відокремленим підрозділом позивача –шахтоуправлінням «Луганське», що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст. 34 Закону України «Про власність»майно державних підприємств відноситься до об'єктів права загальнодержавної власності.

Відповідно до ч. 3 ст.73 Господарського кодексу України майно державного унітарного підприємства знаходиться в державній власності і закріплюється за підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління.

За своєю організаційно-правовою формою позивач є унітарним підприємством.

Згідно п. 4.1 статуту позивача майно підприємства становлять основні фонди, інші необоротні та оборотні активи, вартість яких відображається у самостійному балансі підприємства. Майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.

Об’єкт нерухомості щодо якого заявлено позовні вимоги перебуває у володінні та користуванні позивача, його вартість відображена у балансі підприємства, що підтверджується: наказом ВО «Луганськвугілля»від 02.07.1996 № 118 (який підтверджує закріплення будівлі по вул. Совєтская, 49 за ВО «Луганськвугілля», а саме передачу будівлі з балансу одного структурного підрозділу –комбінату комунальних підприємств на баланс іншого структурного підрозділу –проектно-конструкторського бюро); актом приймання передачі проектно-конструкторського бюро ДХК «Луганськвугілля»ДВАТ «Шахтоуправління Луганське»(який підтверджує передачу з балансу ДХК «Луганськвугілля»основних засобів проектно-конструкторського бюро ДХК «Луганськвугілля», у тому числі будівлі по вул. Совєтская, 49, по передаточному балансу станом на 01.07.2001, на баланс ДВАТ «Шахтоуправління Луганське»); інвентаризаційним описом станом на 01.11.2002 (який підтверджує наявність у бухгалтерському обліку ДВАТ «Шахтоуправління «Луганське»будівлі інвентарний № 10218, яка розташована за адресою: м. Луганськ, вул. Советская, 49); балансом ДВАТ «Шахтоуправління «Луганське»станом на 01.04.2003 (за яким на підставі п.4 наказу Мінпаливенергетики від 13.02.2003 №82 на баланс ДП «Луганськвугілля»було прийнято майно ДВАТ «Шахтоуправління «Луганське»); інвентаризаційними описами станом на 01.11.2003, на 01.12.2004, на 01.07.2005, на 01.12.2005, на 01.12.2006, на 01.12.2007, на 01.01.2008 (якими підтверджується перебування на бухгалтерському обліку позивача будівлі інвентарний № 10218, яка розташована за адресою: м. Луганськ, вул. Советская, 49); балансами позивача станом на 31.12.2004 та на 30.06.2008.

12.06.2008 позивач звернувся до відповідача з заявою про реєстрацію права деравної власності на об’єкт нерухомості щодо якого заявлено позовні вимоги.

Рішенням реєстратора від 19.06.2008 № 15/43-2325 відповідач відмовив позивачу в реєстрації права власності на вказані об’єкти нерухомості в зв’язку з відсутністю у позивача правовстановлювальних документів.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідач повідомив суд, що право власності на об’єкт нерухомості щодо якого заявлено позовні вимоги, ні за ким не зареєстровано.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про власність»суб'єктом права загальнодержавної (республіканської) власності є держава в особі Верховної Ради України.

Враховуючи, що:

-          згідно статуту позивача все його майно, яке відображено у його балансі, є державною власністю;

-          майно, щодо якого заявлено позовні вимоги, перебуває на балансі позивача;

-          право власності на вказане майно ні за ким не зареєстроване;

-          відображення вказаного майна у балансі позивача та правомірність користування ним підтверджується вище переліченими матеріалами справи;

-          відповідач не визнає право власності держави на вказане майно;

-          позивач в зв’язку з давністю володіння майном втратив документи, які засвідчують право власності держави на зазначене майно,

позовні вимоги про визнання за державою в особі Верховної ради України права власності на вказані позивачем об’єкти нерухомості (із зазначенням що балансоутримувачем майна є позивач), підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача в зв’язку з тим, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача (неподання необхідних документів відповідачу).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати право власності за державою Україна в особі Верховної ради України (балансоутримувач –державне підприємство «Луганськвугілля» (м. Луганськ, вул. Лермонтова, 1-в, ідентифікаційний код 32473323), на нежитлове приміщення загальною площею 1769,9 м2, розташоване за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтсткая, 49, яке складається з основної будівлі (літера А-3) з підвалом (літери пд), вхідним ганком (літера а), входом у підвал (літера а1), пандусом (літера а3).

3.          Визнати право господарського відання за державним підприємством «Луганськвугілля» (м. Луганськ, вул. Лермонтова, 1-в, ідентифікаційний код 32473323), на нежитлове приміщення загальною площею 1769,9 м2, розташоване за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтсткая, 49, яке складається з основної будівлі (літера А-3) з підвалом (літери пд), вхідним ганком (літера а), входом у підвал (літера а1), пандусом (літера а3).

4.          Судові витрати покласти на позивача.

05 серпня 2008 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 06 серпня 2008 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                           В.В. Корнієнко