ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.07.08

Справа № 2/167-08.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Символ S», м.Суми

До відповідача: Сумської міської ради, м. Суми

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області, м. Суми

Про визнання законним перепланування нежитлового приміщення

Суддя О. Ю. Соп’яненко

При секретарі судового засідання Петен Я.Л.

За участю представників сторін:

позивача – Пономаренко О.В.

відповідача – Рожаєва А.А.

третя особа – не прибув

Суть спору: позивач з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 04.07.2008 р. та заяви про уточнення позовних вимог від 07.07.2008 р. просить суд визнати право власності на нежитлове приміщення літ. «А» загальною площею 163,7 м2, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Прокоф’єва, буд. № 38 в м. Суми наступним чином:

- по підвалу: літ «1» - підвал площею 58,1 м2; літ. «2» - вхід до підвалу площею 6,0 м2; літ. «3» - підвал площею 8,3 м2; літ. «4» - підвал площею 9,2 м2, а всього по підвалу площа 81,6 м2;

- по першому поверху: літ. «1» - приміщення площею 58,9 м2; літ. «2» - вхід до підвалу площею 6,0 м2; літ. «3» - коридор площею 2,1 м2; літ. «4» - вбиральня площею 2,0 м2; літ «5» - приміщення площею 13,1 м2, а всього по першому поверху 82,1 м2.

Відповідач подав клопотання від 11.05.2008р., в якому просив суд залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області, і суд ухвалою від 29.05.2008р. задовольнив клопотання відповідача та залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області.

Відповідач подав відзив на позовну заяву № 3223-1/4-4 юр від 05.06.2008р., в якому просить суд в позові відмовити, посилаючись на те, що позивач, пред'являючи такий позов, повинен був надати докази вчинення відповідачем дій, у тому числі його висловлювань, які можуть бути розцінені як невизнання чи оспорювання права власності. Позивач не надав доказів вчинення відповідачем дій, у тому числі його висловлювань, які можуть бути розцінені як невизнання чи оспорювання права власності. Тобто, Сумська міська рада жодним чином не порушила права власності позивача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача подала відзив на позовну заяву № 572 від 11.06.2008р. та доповнення до нього № 835 від 16.07.2008р., в яких зазначає, що позиція Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області полягає в тому, що позивач здійснив самовільне будівництво, безпідставно звернувся до господарського суду з позовом. Визнання в судовому порядку права власності на самочинно побудовані об'єкти нерухомого майна не дає право їх власнику на експлуатацію таких об'єктів без прийняття їх в експлуатацію в порядку, встановленому законодавством. Такі об'єкти не вважаються введеними в експлуатацію у встановленому законодавством порядку і не можуть бути підключені до інженерних систем і транспортних магістралей, власники (користувачі) позбавлені прав на укладення договорів про постачання на ці об'єкти необхідних для їх функціонування ресурсів води, газу, тепла, електроенергії тощо.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що у відповідності до реєстраційного посвідчення Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» від 18.02.2008р., Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, рішення господарського суду Сумської області від 24.01.2008р. у справі № 13/666-07, позивачу належить на праві власності об’єкти нерухомого майна – нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Суми, вул. Прокоф’єва, 38, а саме: нежитлові приміщення окремо розташованої будівлі, загальною площею 164,1 м2, у тому числі: приміщення підвалу 1, 2, 3, 4 площею 82,7 м2 ; приміщення 1-го поверху 1, 2, 3, 4, 5 площею 81,4 м2; теплиця з приміщеннями 1, 2, 3 загальною площею 325,6 м2.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що після отримання вказаних вище приміщень у власність, ним було переобладнано приміщення підвалу та першого поверху літ. «А» під розміщення складу, що призвело до зменшення загальної площі приміщень зі 164,1 м2 до 163,7 м2, а саме:

- по підвалу: літ «1» - підвал площею 58,1 м2; літ. «2» - вхід до підвалу площею 6,0 м2; літ. «3» - підвал площею 8,3 м2; літ. «4» - підвал площею 9,2 м2, а всього по підвалу площа 81,6 м2 проти попередньої 81,4 м2;

- по першому поверху: літ. «1» - приміщення площею 58,9 м2; літ. «2» - вхід до підвалу площею 6,0 м2; літ. «3» - коридор площею 2,1 м2; літ. «4» - вбиральня площею 2,0 м2; літ «5» - приміщення площею 13,1 м2, а всього по першому поверху 82,1 м2 проти попередньої 81,4 м2.

Згідно зі ст. ст. 22, 25 Закону України «Про основи містобудування» забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Особи, винні у виконанні будівельних чи реставраційних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством.

Стаття 29 Закону України «Про планування та забудову територій» визначає, що дозвіл на виконання будівельних робіт - це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт. Дозвіл на виконання будівельних робіт в даному випадку надається інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Сумської області. Здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із діючим законодавством.

Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затверджене Наказом Держбуду України № 273 від 05.12.2000р., встановлює порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту об'єктів.

Згідно з ч. 2 ст. 375 Цивільного кодексу України, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також, за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Позивач не отримав зазначеного дозволу, у нього відсутня проектна документація та документ про призначення відповідальних виконавців робіт. Крім того, позивачем не надані суду дозвіл на будівництво, висновок щодо дотримання архітектурних норм і правил при будівництві, висновок Управління з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в Сумській області, висновок Сумської міської санітарно-епідеміологічної станції тощо.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів № 1243 від 22.09.2004р., прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Позивач звернувся до Інспекції ДАБК у Сумській області, відповідно до Акту перевірки якої, складеного головним державним інспектором Морозовим В.О. 03.07.2008 р., встановлено, що перепланування нежитлових приміщень по вул. Прокоф’єва, 38 в м. Суми потребує дозволу виконавчого комітету Сумської міської ради відповідно до ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій»; відсутній проект перепланування, погоджений Сумською міською санітарно-епідеміологічною станцією та Управлінням з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в Сумській області, затверджений у встановленому порядку в управлінні архітектури та містобудування м. Суми. Перепланування нежитлових приміщень, як встановлено перевіряючим, виконувалось шляхом зведення гіпсокартонних перегородок, не зачіпаючи стін будівлі, несучі конструкції будівлі не змінювалися. Виходячи з викладеного, головним державним інспектором ДАБК зроблений висновок, що відповідно до п. 1.1 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт перепланування не відноситься до робіт з будівництва, для виконання яких надається дозвіл на виконання будівельних робіт.

Зазначений Акт перевірки нежитлових приміщень від 03.07.2008 р. не може бути прийнятий судом як переконливий доказ здійснення позивачем перепланування у нежитловому приміщенні, оскільки з наданих позивачем документів, зокрема, Технічного паспорту на нежитлове приміщення з відмітками Комунального підприємства «Сумське міське БТІ» про самовільне будівництво і переобладнання та порівняльних таблиць плані нежитлових приміщень до і після проведених будівельних робіт, неможливо зробити висновок про характер здійснених позивачем робіт і їх відповідність вимогам вищезазначених нормативних актів.

Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання права його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено у судовому засіданні, позивачем не надано доказів, які б підтверджували його звернення до Сумської міської ради та невизнання відповідачем права власності на самочинно збудовані споруди.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, але позивач, з урахуванням всіх обставин справи не подав суду належних доказів, які б об‘єктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не можуть бути задоволені, оскільки вони суперечать вимогам чинного законодавства України і фактичним обставинам справи, тому суд у задоволенні позовних вимог відмовляє.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову - відмовити.

Повний текст рішення підписано 21.07.2008р.

Суддя                                                                       О.Ю. Соп’яненко