ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 р.

№ Б-39/152-05

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І., –головуючого,

Короткевича О.Є.,

Мамонтової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Приватного підприємства Фірма "Анфарм"

на постанову

Харківського апеляційного господарського суду

від 04 березня 2008 року

у справі

арбітражного суду

№ Б-39/152-05

Харківської області

за заявою

Приватного підприємства "Аптека 03"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного підприємства "МОВІПАК"

про

банкрутство,

арбітражний керуючий

Нєвєров А.І.,

арбітражний керуючий

Загребельний Г.С.,

за участю представників сторін:

арбітражного керуючого Нєвєрова А.І.,

ПП "Аптека 03" –Солодко Є.В. (дов. від 26.05.08 № 6), Сердюк Н.О. (дов. від 26.05.08 № 5);

встановив:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.12.2005 за заявою Приватного підприємства "Аптека 03" порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного підприємства "МОВІПАК", призначено дату підготовчого засідання, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.01.2006 зобов'язано ініціюючого кредитора –ПП "Аптека 03" опублікувати в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ Спільного підприємства "МОВІПАК"; встановлено розмір вимог кредитора, який подав заяву про порушення справи про банкрутство, в сумі 1355261,6 грн. Введено процедуру розпорядження майном банкрута, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Невєрова А.І., якого зобов'язано розглянути вимоги кредиторів, скласти реєстр вимог кредиторів.

Оголошення про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного підприємства "МОВІПАК" було опубліковано в газеті "Голос України" від 15.02.2006 № 15.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.01.2008 (суддя Швидкін А.О.) затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного підприємства "МОВІПАК" із загальною сумою вимог в розмірі 1435456,3 грн., а саме: ПП "Аптека 03" –1355261,6 грн., ПП Фірма "Анфарм" –80184,77 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.03.2008 (колегія суддів у складі: Кравець Т.В. –головуючий, Бабакова Л.М., Г ончар Т.В.) ухвалу господарського суду Харківської області від 08.01.2008 залишено без змін.

В касаційній скарзі Приватне підприємство Фірма "Анфарм" просить ухвалу суду першої інстанції від 08.01.2008 та постанову суду апеляційної інстанції від 04.03.2008 скасувати. В обґрунтування посилається на порушення норм процесуального та матеріального права, зокрема ст. 22 ГПК України, ст. 1 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов’язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника , а також документи, що їх підтверджують.

Під терміном "грошове зобов'язання" у цьому Законі розуміються зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. Склад і розмір грошових зобов'язань, в тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням процентів, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подачі в господарський суд заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Приватне підприємство Фірма "Анфарм" у встановлений Законом термін звернулося із заявою про визнання його кредитором боржника з грошовими вимогами у розмірі 80184,77 грн., яку розпорядником майна було включено до реєстру вимог кредиторів боржника, а реєстр вимог кредиторів –затверджено ухвалою суду від 08.01.2008.

Апеляційний господарський суд погодився з висновком суду першої інстанції, залишивши ухвалу господарського суду Харківської області без змін.

Дані висновки судів першої та апеляційної інстанції відповідають матеріалам справи, оскільки виходячи зі змісту ст. 14 Закону кредитор, подаючи до господарського суду відповідну заяву самостійно визначає розмір таких вимог, підтверджує їх відповідними документами. До обов’язків суду при розгляді відповідних заяв входить саме перевірка їх обґрунтованості та наявності документів, що підтверджують відповідні вимоги.

В процедурі банкротства при розгляді заяви за грошовими вимогами до боржника, господарський суд не вирішує спір по суті, а лише перевіряє обґрунтованість грошових вимог кредиторів.

Тому при розгляді кредиторських вимог суд може в залежності від наявності чи відсутності доказів, що підтверджують заборгованість божника, визнати або відхилити грошові вимоги.

Відповідно до ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Апеляційний господарський суд, залишаючи апеляційну скаргу ППФ "Анфарм" без задоволення, правильно встановив і виходив з того, що із заявою з вимогою до боржника в сумі 1 654 271,75 грн. в передбачений законом строк ПП Фірма "Анфарм" ні до суду першої інстанції, ні до розпорядника майна не зверталося. В клопотанні від 06.11.2006 (а.с. 58 т. 5) директор ППФ "Анфарм" просив зобов'язати арбітражного керуючого внести зміни до реєстру вимог кредиторів, не зазначивши підстав для їх внесення. До клопотання було додано акт звірки взаєморозрахунків з боржником від 01.11.2006, з якого неможливо встановити ні перед ким, ні за якими договірними зобов'язаннями виникли вказана заборгованість.

В касаційній скарзі ПП Фірма "Анфарм" вже змінив свої обґрунтування, зазначивши що ПП є поточним кредитором по даній справі, оскільки борг у сумі 1654271,75 грн. виник унаслідок господарської діяльності боржника та ППФ "Анфарм" після порушення справи про банкрутство.

Колегія суддів звертає увагу на те, що до реєстру вимог кредиторів підлягають включенню лише вимоги конкурсних кредиторів, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство.

В той час, як вимоги, що виникли після порушення справи про банкрутство, є вимогами поточних кредиторів (ст. 1 Закону).

Кредитори з грошовими вимогами, які виникли після порушення справи про банкрутство, а саме під час проведення процедур банкрутства, мають заявити свої вимоги до боржника після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури в порядку ст. 23 Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 25 Закону відомості про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури підлягають опублікуванню ліквідатором в офіційному друкованому органі.

Отже, з моменту публікації відомостей про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури поточні кредитори, вимоги яких виникли після порушення провадження у справі про банкрутство (у процедурах розпорядження майном, санації та ліквідації), зобов’язані заявити їх ліквідатору та до господарського суду.

Твердження касаційної скарги про порушення норм ст. 22 ГПК України, оскільки ПП Фірма "Анфарм" не було повідомлено про час і місце проведення судового засідання, судовою колегією не приймаються до уваги як таке, що спростовується матеріалами справи. Ухвала про призначення апеляційної скарги до провадження направлялась йому в строк за адресою, вказаною в позовній заяві, в апеляційній скарзі та у Єдиному держреєстрі юридичних та фізичних осіб. Однак, копія ухвали про прийняття скарги повернулася з відміткою відділення зв'язку з причин її невручення –"За збігом строку зберігання".

В судове засідання касаційної інстанції представник Приватного підприємства Фірма "Анфар" також не з'явився, у зв'язку з чим розгляд справи відкладався.

Таким чином, твердження касаційної скарги про помилковість висновків апеляційного суду, порушення норм процесуального та матеріального права не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у касаційному провадженні.

Беручи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду справи господарським судом Харківської області та Харківським апеляційним господарським судом фактичні обставини справи встановлено на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка, прийнята постанова відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства Фірма "Анфарм" залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04 березня 2008 року у справі № Б-39/152-05 залишити без змін.

Головуючий                     М.І. Хандурін

Судді                                                                        О.Є. Короткевич

О. М. Мамонтова