Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2008 р. Справа № 53/140-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Такмаков Ю.В., судді Барбашова С.В. , Пушай В.І.

при секретарі Морока Ю.О.

за участю представників сторін:

позивача - Сутужка О.В. (№ б/н від 19.11.2007р.)

відповідача - Кузіна В.М. (директор) та Руднєвої Т.В. (№ б/н від 23.06.2008р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Виробничо-комерційної приватної фірми "Апогей", м. Харків (вх. № 1665 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 18.06.08р. по справі № 53/140-08

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод залізобетонних конструкцій", м. Харків

до Виробничо-комерційної приватної фірми "Апогей", м. Харків

про стягнення 419178,10 грн., -

встановила:

У червні 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод залізобетонних конструкцій" (м. Харків) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Виробничо-комерційної приватної фірми "Апогей" (м. Харків) про стягнення 419178,10 грн. витрат на участь юридичної компанії «Підприємство А плюс В»Харківського відділення Всеукраїнської громадської організації «Союз організацій інвалідів України»у справі № 51/308-07 та 27/280-07 (55/389-07) та суми судових витрат. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в зв'язку з неправомірними діями відповідача позивачу було нанесено збитки у вигляді виплати винагороди юридичній компанії згідно договору на юридичні послуги на загальну суму 414910,10 грн.

Окрім того, позивач звернувся до господарського суду із клопотанням про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача, посилаючись на те, що відповідач не має нерухомості та будь-яких істотних активів, а також не здійснює виробничої діяльності, фактично надаючи лише послуг з монтажу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 червня 2008 року по справі № 53/140-08 (суддя Прохоров С.А.) клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено частково та з метою забезпечення позову до вирішення спору по суті накладено арешт на грошові суми, що знаходяться на банківських рахунках Виробничо-комерційної приватної фірми "Апогей" (61002, м. Харків, вул. Артема,16, кв.6, р/р 260092784 в ВАТ "Мегабанк" м. Харкова, МФО 351629, ), в межах ціни позову у розмірі 414910,10 грн. В іншій частині клопотання судом відмовлено з тих підстав, що такий спосіб забезпечення позову як накладення арешту на майно відповідача є суттєвим обмеженням для відповідача, та буде значно заважати веденню ним власної господарської діяльності: виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг.

Відповідач з даною ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що судом першої інстанції прийнято ухвалу за умови недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, при невідповідності висновків, викладених в ухвалі, фактичним обставинам справи, а тому просить ухвалу господарського суду Харківської області від 18 червня 2008 року по справі № 53/140-08 скасувати.

Позивач пояснень або заперечень по апеляційній скарзі не надав. Його уповноважений представник у судових засіданнях 22.07.08р. та 30.07.08р. просив оскаржену ухвалу залишити без змін, оскільки вважає її законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу – без задоволення, як безпідставну.

У судовому засіданні 22.07.08р. оголошено перерву до 30.07.08р. об 11:00.

Заслухавши уповноважених представників позивача та відповідача, їх доводи та обґрунтування своєї позиції у справі, перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, при подачі позовної заяви позивач звернувся до господарського суду Харківської області з клопотанням про вжиття заходів по забезпеченню позову шляхом накладання арешту на грошові кошти та майно відповідача в межах позовних вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не має нерухомості та яких-небудь істотних активів, а також не здійснює виробничої діяльності, фактично надаючи тільки послуги з монтажу.

Розглянувши дане клопотання господарський суд задовольнив його частково, прийнявши ухвалу, якою вжив заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на конкретному банківському рахунку Виробничо-комерційної приватної фірми "Апогей" в межах заявлених позовних вимог в сумі 414910,10 грн., мотивуючи тим, що невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду в разі його прийняття. Крім того, господарський суд визначився, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках, які належить відповідачеві, є обґрунтованими, відповідають вимогам розумності, обґрунтованості й адекватності, забезпечують збалансованість інтересів сторін, оскільки саме ці заходи спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а зазначений вид та спосіб забезпечення позову не є суттєвими обмеженнями для відповідача, оскільки жодним чином не заважає веденню ним власної господарської діяльності: виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг.

Однак, на думку колегії суддів, оскаржена ухвала господарського суду не відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, оскільки їм не надана правильна та належна правова оцінка, а тому є підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування ухвали господарського суду Харківської області від 18.06.2008р. по справі № 53/140-08, оскільки згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

При цьому, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів визначає обов'язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Оскаржуючи прийняту по справі ухвалу, відповідач у своїй апеляційній скарзі обґрунтовано зазначає, що позивачем не доведено наявність тих обставин, на підставі яких він пропонував вжити заходів щодо забезпечення позову, а також не надано жодних доказів в підтвердження необхідності застосування арешту грошових коштів відповідача, з метою запобігання можливих порушень майнових прав ініціатора позову. Такі докази в матеріалах справи відсутні та не представлені позивачем як суду першої так і апеляційної інстанції. Крім того, заявник апеляційної скарги правомірно вказує на те, що позивач жодним чином не підтвердив, що невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду про стягнення збитків у вигляді виплати винагороди юридичній компанії.

На думку колегії суддів, місцевий господарський суд не обґрунтував, яким чином невжиття таких заходів до забезпечення позову, як арешт грошових коштів відповідача, що знаходяться на конкретному банківському рахунку, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду; не надав належної оцінки тому факту, що зазначені заходи до забезпечення позову за своїм змістом не адекватні заявленим позовним вимогам, оскільки предметом спору зі справи є лише стягнення 414910,10 грн. збитків у вигляді витрат на участь юридичної компанії «Підприємство А плюс В»Харківського відділення Всеукраїнської громадської організації «Союз організацій інвалідів України»у справі № 51/308-07 та 27/280-07 (55/389-07). Разом з тим, місцевим господарським судом не враховано, що факт понесення збитків позивачем у вигляді витрат, сплачених юридичній компанії, входить до предмету доказування зі справи та підлягає доведенню під час вирішення спору по суті.

Колегія суддів апеляційної інстанції також приймає до уваги, що відповідно до роз’яснень, які містяться в пунктах 1, 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження в ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову; з’ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи, яка здійснює таку діяльність.

В даному випадку, суд не взяв до уваги, що зазначений вид та спосіб забезпечення позову є суттєвим обмеженням для відповідача та може завадити його господарській діяльності, яка згідно наведених позивачем обставин в обґрунтування клопотання про вжиття відповідних заходів, фактично полягає лише в наданні ним послуг з монтажу.

Більш того, судом неправильно застосовано статтю 66 Господарського процесуального кодексу України та необґрунтовано вжито заходи до забезпечення позову, оскільки накладено арешт на грошові кошти відповідача з вказівкою на номер конкретного банківського рахунку, адже чинним законодавством накладення господарським судом у позовному провадженні арешту на рахунки боржника взагалі не передбачене.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що господарський суд Харківської області, не маючи жодного доказу та обґрунтування з боку позивача про необхідність накладання арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної приватної фірми "Апогей" безпідставно визнав це клопотання позивача обґрунтованим та задовольнив його, а тому ухвала господарського суду Харківської області від 18.06.2008р. по справі № 53/140-08 підлягає скасуванню, а клопотання позивача про вжиття заходів про забезпечення позову залишенню без задоволення. Дану справу слід передати на розгляд господарському суду Харківської області по суті позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 43, 99, 101, п. 2 ст. 103, п. 1, 4 ч. 1 ст. 104, ст. ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Виробничо-комерційної приватної фірми "Апогей", м. Харків задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 18.06.2008р. про вжиття заходів до забезпечення позову по справі № 53/140-08 скасувати.

Клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову залишити без задоволення.

Головуючий суддя Такмаков Ю.В.

Судді Барбашова С.В.

Пушай В.І.