донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

12.05.2008 р.                                                              справа №40/299пд

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Маркуц Г.В.- за дов. № 22 від 04.03.08р.,

від відповідача:

від третіх осіб

Сокирка І.І. – за дов. № 2/3 від 10.04.2008р.

Спіцина Т.М. - за довіреностями від 10.03.08р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Підприємства Всеукраїнської організації інвалидів "Владіслава" м.Краматорськ

на рішення господарського суду

Донецької області

від

30.01.2008 року

по справі

№40/299пд

за позовом

Регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області м.Донецьк

до відповідача

за участю третіх осіб

Підприємства Всеукраїнської організації інвалидів "Владіслава" м.Краматорськ

1. Інститут підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів м. Краматорськ

2. Донбаський Міжрегіональний центр професійної реабілітації інвалідів м. Краматорськ

про

розірвання договору оренди

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду.

31.10.2007р. Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області звернулося з позовом про розірвання договору оренди №753/2001 від 26.03.01р. укладеного між регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Донецькій області та підприємством "Владіслава" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" на нерухоме майно –нежитлове приміщення, площею 953,6 кв.м розташоване за адресою: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул.. Машинобудівників, 32, яке знаходиться на балансі Інституту підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів та зобов’язання останнього підписати акт приймання –передачі щодо повернення орендованого державного майна балансоутримувачу.

Справа порушена ухвалою від 31.10.2007р.

Ухвалою від 02.01.2008р. за клопотанням сторін продовжений строк розгляду справи на один місяць до 31.01.2008р.

Позивач заявою від 21.01.2008р. № 14-348 уточнив позовні вимоги та просив розірвати договір оренди нежитлового приміщення від 26.03.01р. за № 753/2001р. та уточнив площі спірного приміщення, яка дорівнює 953,6 кв.м, замість зазначеної у позовної заяві в розмірі 47,8 кв.м.

Рішенням господарського суду від 30.01.2008р. (підписане 04.02.2008р.) у справі № 40/299пд (суддя Підченко Ю.О.) позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області задоволенні частково.

Провадження у справі відносно третьої особи у справі - Інституту підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів м. Краматорськ припинено.

Розірваний договір оренди №753/2001 від 26.03.01р. укладений між регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Донецькій області та підприємством "Владіслава" Всеукраїнської організації інвалідів " Союз організацій інвалідів України" на нерухоме майно –нежитлове приміщення, площею 953,6 кв.м., розташоване за адресою: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Машинобудівників, 32, яке знаходиться на балансі Інституту підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів.

У задоволенні позовних вимог щодо зобов’язання підприємство "Владіслава" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" підписати акт приймання –передачі щодо повернення орендованого державного майна балансоутримувачу відмовлено.

Стягнуто з підприємства "Владіслава" Всеукраїнської організації інвалідів " Союз організації інвалідів України" м. Краматорськ на користь Державного бюджету України державне мито в сумі 85 грн., та на користь державного бюджету м. Донецька збір на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Витрати на відшкодування послуг адвоката в сумі 10 000 грн. віднесені на підприємство "Владіслава" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організації інвалідів України".

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач в порушення пункту 5.3 спірного договору не забезпечив збереження орендованого майна, не прийняв заходи щодо його пошкодженню та псуванню, не здійснив заходи протипожежної безпеки.

Відповідач не надав суду доказів належного виконання умов договору оренди, відсутності своєї вини з цього приводу, обставини за законодавством, які перешкоджають виконання його умов.

Строк розгляду справи склав 3 місяці.

2. Підстави з яких порушене питання про перегляд рішення.

Відповідач подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду Донецької області від 31.01.2008р. в якій просить його частково скасувати в частині задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди № 753/2001 від 26.03.2001р. та постановити нове рішення, яким відмовити Регіональному відділенню Фонду Державного майна України по Донецькій області у задоволенні вимог про розірвання договору оренди № 753/2001 від 26.03.2001р.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що при прийнятті рішення судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права, а саме п. 1 ст. 261, п. 4 ст. 267 ГК України та норми процесуального права, а саме ст. 35 ГПК України.

Зазначає, що однією з підстав задоволення позову, як вказує суд в рішенні, порушення підприємством "Владіслава" п. 1.1 и п. 5.1 договору оренди, які полягали у тому, що підприємство "Владіслава" 11.05.2001р. уклало договір про спільну діяльність з ВАТ "НВП "Оснастка" на підставі якого в орендованому приміщенні здійснювався ремонт машин різного призначення, що протирічіть умовам договору п. 1.1, п. 5.1.

Посилається на те, що сам факт укладення угоди з НВП «Оснастка», свідчить про те, що між сторонами склалися певні обов'язки, але цей факт не є доказом того, що відповідачем були порушені умови цільового використання об'єкту оренди.

Вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності на звернення до суду з вимогами про розірвання договору оренди на підставі вказаних порушень ,оскільки позивач узнав про ці порушення з акту перевірки від 28.01.2004 г., а в суд звернувся тільки 31.10.2007 г., тобто, після закінчення трирічного строку. Про застосування позовної давності судом було заявлено відповідачем в судовому засіданні.

Вважає, що позивачем не доказано, що вказані порушення є істотним порушенням договору, яке згідно зі ст. 651 ГК України є підставою для розірвання договору. Судом не прийнято до уваги, що перевіряючи 26.01.2006 р. умови виконання договору, позивач в акті перевірки вказував, що істотні умови договору не порушені.

Посилання суду на ту обставину, що орендар в порушення вимог п. 5.3 спірного договору не забезпечив збереження орендованого майна, не здійснив заходи протипожежної безпеки в рішенні взагалі не мотивована.

Як встановлено актом про пожежу від 21.02.2005 р. будь яких збитків або пошкодження орендованого приміщення, пожежею не завдано, однак суд, без будь яких доказів доходить до висновку про те, що із-за пожежі погіршився стан орендованого майна.

Підставою для задоволення позову стало також, як вважає суд, порушення відповідачем п. 5.4 договору, тобто не проведення ремонту орендованого приміщення. Приймаючи дане рішення, суд не дав належної оцінки наданим суду доказам (угоди про ремонт, акти виконаних робіт та ін.) про неодноразове проведення на протязі строку оренди підприємством "Владіслава" поточного ремонту. Вважає, що суд також не врахував, що обов'язок проводити орендарю капітальний ремонт об'єкту оренди спірним договором не встановлений, а тому, для його проведення, згідно з нормами ст.776 ЦК України, ст.18-1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", п. 6.3 спірного договору, орендар повинен був отримати згоду від орендодавця.

Суд також не дав оцінки того, що орендоване приміщення було передано в оренду в неналежному стані, що підтверджує претензія Інституту підвищення кваліфікації від 20.05.2001 р. № 82, в якій третя особа вказувала, що орендар КП "Гарант", якій орендував спірне приміщення до 2001 р., тобто до підприємство "Владислава", призвів до значного погіршення об'єкту оренди, які не були усунені до оренди нашим підприємством. Вказаний факт підтверджує також висновок експертизи, якій здійснювався перед укладенням договору оренди підприємства "Владислава" з позивачем, в якому вказане, що об'єкт оренди перебував в неналежному стані.

Також, однією із підстав для задоволення позову стало порушення відповідачем п.5.8 договору, тобто не укладення договору з балансоутримувачем на відшкодування витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг.

Щодо порушення відповідачем п. 8.1, 5.10, щодо порушення обов'язку не чинити перешкоди при перевірці позивачем правильності використання орендованого майна, то скаржник вважає, що суд також безпідставно визнав, що неможливість перевірки об'єкту оренди через відсутність керівників підприємства, у зв'язку з їх відрядженням 23.05.2007 р. та 15.06.2007 р., є істотним порушенням договору у розумінні п. 2 ст. 651 ГК України, що дає підстави для розірвання договору.

Вважає, що суд необґрунтовано відхилив доводи відповідача про те, що позивачем порушено порядок розірвання господарського договору, закріпленого в ст.188 ЦК України, а саме не надіслав пропозиції про розірвання договору підприємству "Владіслава". Господарський кодекс України прийнятий пізніше, чим Закон України "Про оренду державного та комунального майна", у зв'язку з чим, на думку відповідача, його норми мають перевагу над нормами вказаного закону, а тому суд і повинен був застосувати норму ст.188 ГК України про порядок розірвання господарських договорів.

Вважає, що суд порушив норми ст.35 ГПК України, тому, що не врахував, що рішеннями господарського суду Донецької області від 13.08.2007 р. по справі № 43/217пн, та від 25.09.2007 р. по справі № 39/27пд встановлений факт належного виконання нашим підприємством своїх договірних обов'язків по спірному договору.

3.Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам чинного законодавству.

Зазначає, що між регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Донецькій області та Підприємством "Владіслава" Всеукраїнського організації інвалідів "Союз організації інвалідів України" був укладений договір оренди №753/2001 від 26.03.2001р. на нерухоме державне майно - нежитлове приміщення, площею 953,6 кв. м, розташоване за адресою: м. Краматорськ, вул.Машинобудівельників, 32, та знаходиться на балансі інституту підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів.

Відповідно до п.5.3. спірного договору оренди, орендар зобов'язаний забезпечити збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню та псуванню, здійснювати заходи протипожежної безпеки; своєчасно здійснювати поточний та інші види ремонтів орендованого майна (п.5.4 Договору та ч. 1 ст. 776 ЦК України).

Посилається на те, що навіть обстеженням, проведеним на вимогу господарського суду під час слухання цієї справи, встановлено що орендована будівля знаходиться в незадовільному стані. Цей факт відображений в акті обстеження від 07.12.2007 року, який є в матеріалах справи.

Статтею ст.783 ЦК України передбачено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі або наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі.

Вважає, що для розірвання спірного договору оренди достатньо навіть однієї вищезазначеної підстави - створення орендарем загрози пошкодження майна.

Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Треті особи вважають доводи апеляційної скарги неправомірними з посилання на ті обставини, що матеріалами справи доведено невиконання відповідачем пункту 5.3. спірного договору оренди в частині збереження орендованого майна, та запобігання його пошкодженню.

4. Апеляційною інстанцією встановлено:

26.03.2001р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецької області (Орендодавець) та Підприємством "Владіслава" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організації інвалідів України" (Орендар) було укладено договір оренди №753/2001 (т.1а.с.10-14), предметом якого є передача в строкове платне користування нерухомого майна –нежитлове приміщення, що знаходиться в одноповерховому будинку, площею 953,6 кв. м., розташоване за адресою: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Машинобудівників, 32, яке знаходиться на балансі Інституту підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів.

Відповідно до вимог п. 1.1 договору, майно передано у користування Орендаря з метою організації робочих місць для інвалідів та виготовлення цвяхів та акумуляторів.

Пунктом 5.1 укладеного договору сторони встановили, що Орендар зобов’язаний використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору.

Відповідно до п.5.3. договору оренди, орендар зобов'язаний забезпечити збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню та псуванню, здійснювати заходи протипожежної безпеки.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що орендар зобов'язаний своєчасно здійснювати поточний та інші види ремонтів орендованого майна.

На підставі пункту 5.10 на Орендаря покладено обов’язок не чинити перешкоди при перевірці Орендодавцем правильності використання орендованого майна.

Згідно акту прийому-передачі від 26.03.2001р. нежитлове приміщення, що знаходиться в одноповерховому будинку, площею 953,6 кв. м., розташоване за адресою: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Машинобудівників, 32 було передано Підприємству "Владіслава" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організації інвалідів України" (т.1а.с.15).

11.05.2001р. між Підприємством "Владіслава" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організації інвалідів України" та Відкритим акціонерним товариством "НВП "Оснастка" було укладено договір про спільну діяльність (т.1а.с.16-19). Метою договору про спільну діяльність укладеного між сторонами є створення механічного виробництва по виготовленню та ремонту машин різного призначення з урахуванням різних видів обробки.

Згідно цього договору Підприємство "Владіслава" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організації інвалідів України" надало виробничі площі, орендовані за договором №753/2001, а Відкрите акціонерне товариство " НВП " "Оснастка" передало обладнання й оснастки в кількості 23 одиниці, що є внесками до сумісної діяльності (акт приймання передачі т.1а.с.20).

Згідно акту перевірки від 26.01.06р. (т.1,а.с.27-28) ефективності виконання, наявності та стану державного майна, істотних умов спірного договору оренди встановлено, що підприємство відповідача діяльність пов’язану з виробництвом цвяхів та акумуляторів не здійснює. Діяльність пов’язано з ремонтом трансформаторів на момент проведення перевірки не здійснює, що суперечить вимогам предмету діяльності договору оренди від 26.03.01р.

У лютому 2005 року у орендованому Підприємством "Владіслава" приміщенні відбулося пожежа, що підтверджується актом про пожежу (т.1а.с.22). На час передачі майна у користування зауважень до стану державного майна з боку Орендаря не надходило.

Сторонами було проведено обстеження орендованого приміщення. За наслідками перевірки було складено акт від 07.12.07р., який підписаний сторонами без зауважень та пропозицій.

Цим актом встановлено (т.1а.с.144-145):

-          південні сторона приміщення має вертикальні тріщини від фундаменту будівлі до карнизу даху та відхилення від вертикалі цегельної кладки. З внутрішньої сторони ця стіна не закріплена до колон;

-          покрівля даху має тріщини водозахисного шару на якому проросли дерева, не оформлені примикання руберойду до вертикальних поверхів стін, що не зачіпає надійного захисту конструкцій від атмосферних осадків;

-          вікна будівлі частково зашиті фанерою тощо.

У орендованому приміщенні відсутня система опалення,система електропостачання не функціонує.

5.Мотиви, за якими апеляційна інстанція виходила при прийнятті постанови.

5.1. Щодо доводів відповідача про порушення позивачем порядку розірвання договору передбаченого ст.188 ГК України.

Згідно до ст. 188. Господарського суду України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Аналіз зазначеної статті дає підстави зробити висновок, що ст.188 ГК України встановлено лише порядок зміни та розірвання господарських договорів, у тому числі у судовому порядку. Недотримання стороною договору зазначеного порядку при наявності встановлених законом або договором матеріально-правових підстав для розірвання договору не може бути підставою для відмови в захисті судом порушеного цивільного права, оскільки інше суперечило б положенням ч.2 ст.124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, та ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу, згідно якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Рішенням Конституційного суду України у справі 1-2/2002 від 09.07.2002р. у справі щодо офіційного тлумачення положення ч.2 ст.124 Конституції України у абз.3 п.3зазначено, що зі змісту ч.2 ст. 124 Конституції України випливає, що кожен із суб’єктів правовідносин у разі виникнення спору може звернутися до суду за його вирішенням. Зазначена норма, як і інші положення Конституції, не містить застереження щодо допустимості судового захисту тільки після досудового врегулювання спору та неприпустимості здійснення правосуддя без його застосування

Згідно пункту 3 статті 18 Закону України " Про оренду державного та комунального майна", а також умов договору оренди від 26.03.2001р., орендар зобов’язаний належним чином виконувати покладений на нього обов’язок щодо утримання приміщення у належному стані.

Підставою для розірвання договору оренди може бути невиконання Орендарем хоча б одного з його зобов’язань, передбачених статтею 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", або договором оренди.

Згідно з нормами статті 783 ЦК України розірвання договору найму на вимогу орендодавця можливе, якщо:

-          Орендар користується річчю всупереч договору або призначенню речі;

-          Орендар без дозволу Орендодавця передав майно у користування іншої особі;

-          Орендар своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі;

-          Орендар не приступив до проведення будь-якого ремонту, якщо обов’язок його проведення було покладено на Орендаря.

Обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать про те, що відповідач не виконав умови договору оренди, щодо забезпечення збереження орендованого майна, запобігання його пошкодженню та псуванню, здійснювання заходів протипожежної безпеки.

Відповідач не виконав вимоги пункту 5.4 договору щодо проведення поточного та інших видів ремонтів орендованого майна. Проведення капітального ремонту, на який посилається відповідач, умовами договору не передбачено і сторони не вносили змін до нього визначаючи конкретно вид такого ремонту.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про розірвання договору оренди №753/2001 від 26.03.01р., укладеного між регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Донецькій області та підприємством "Владислава" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" на нерухоме майно –нежитлове приміщення, площею 953,6 кв.м., розташоване за адресою: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Машинобудівників, 32, яке знаходиться на балансі Інституту підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, оскільки матеріалами справи доведений факт неналежного використання орендованого майна відповідачем.

5.2. Щодо доводів відповідача проте, що суд першої інстанції не дав належної оцінки, що орендоване приміщення було передано у неналежному стані.

Ці доводи апелянта не підтверджуються матеріалами справи, а саме актом приймання-передачі від 26.03.2001р. (т.1,а.с.15), який був підписаний орендодавцем без зауважень.

Посилання на звіт про експертну оцінку орендованого майна, яка проводилась до укладення договору оренди майна з метою визначення вартості об’єкту оцінки як на доказ передачі йому майна у неналежному стані, судовою колегією не приймається, оскільки у судовому засіданні встановлено ,що стан орендованого приміщення погіршився в результаті незабезпечення орендарем збереження у приміщенні опалювальної системи (за поясненнями представника орендаря труби опалення та вентиляції були демонтовані невідомими особами, в результаті чого приміщення не опалювалося).

5.3. Щодо доводів відповідача про сплив строку позовної давності на пред"явлення позивачем позову про розірвання договору , з посилання на приписи п.4 ст.267 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.257 ЦК України 2003р., загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Стаття 261 ЦК України 2003р. визначає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушене свого права або про особу, яка його порушила.

Зі змісту позовної заяви вбачається,що позивач визначив підставами для розірвання договору:

Використання майна за нецільовим призначенням про,що орендодавцю стало відомо у листопаді 2003р.

Незбереження орендованого майна,що підтверджено актом про пожежу від 21.02.05р., актом від обстеження майна від 26.01.2006р.;

Перешкода орендодавцю здійснювати контроль стану та ефективності використання майна (23.05.07р. та 15.06.07р.).

Оскільки порушення умов договору позивачем встановлювалися протягом дії договору , факти незбереження майна встановлювалися орендодавцем у 2005, 2006р.р.,тому не має підстав вважати ,що позивач заявив позов про дострокове розірвання договору за межами позовної давності.

5.4. Щодо доводів відповідача про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги рішення господарського суду Донецької області у справах №43/217пн від 13.08.07р. та №39/27пд від 25.09.07р, якими на його думку, встановлений факт належного виконання підприємством своїх договірних обов'язків по спірному договору.

Відповідно до ст..35 Господарського суду України факти встановлені рішенням господарського суду (іншого органу,який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів.

До матеріалів справи долучено рішення у справі № 43/217 від 13.08.2007р. між тими ж сторонами щодо звільнення орендованого нежилого приміщення Підприємством «Владислава»за адресою м. Краматорськ, б-р Машинобудівників,32у зв’язку з закінченням строку дії договору оренди № 753/2001.

Підчас розгляду цієї справи судом не встановлювалися факти, які стосуються належного виконання договору оренди.

Також долучено рішення суду по справі № 39/27пд від 25.09.2007р. між сторонами про визнання договору №753/2001 від 26.03.2001р.,оренди нерухомого майна-нежилого приміщення площею 953,6кв.м за адресою м. Краматорськ, б-р Машинобудівників,32 продовженим на той самий термін строком до 26.03.2011р. на тих же умовах.

Зі змісту рішення вбачається, що підчас розгляду справи №3927пд не були досліджені докази, та встановлені факти, які стосуються належного виконання договору оренди, з зазначенням фактичних обставин, та документів на підставі яких встановлені ці факти.

У рішенні міститься висновок суду, що позивач належним чином виконував покладені на нього згідно договору обов’язки: щодо своєчасної сплати орендної плати,цільового використання об’єкту оренди, та продовжує користуватися спірним приміщенням.

Згідно до ст.35 ГЦК України обов’язкові для суду та не потребують доказування факти встановлені судом, висновки суду з конкретної справи не можуть розглядатися іншим судом як встановлені факти.

Третя особа у справі - Інститут підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів м. Краматорськ, не є юридичною особою у справі відповідно до вимог ст.ст.1,21 ГПК України, про що свідчить довідка державного комітету статистики України № 4672 від 02.03.07р., тому суд першої інстанції правомірно провадження у справі відносно третьої особи у справі - Інституту підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів м. Краматорськ припинив на підставі п.1 ст.80 ГПК України.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення господарського суду не підлягає скасуванню, так як відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. 99, 101, 102, п.1 ст. 103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Рішення господарського суду Донецької області від 30.01.2008р. по справі № 40/299пд залишити без змін, а апеляційну скаргу Підприємства "Владіслава" Всеукраїнської організації інвалідів " Союз організації інвалідів України " м. Краматорськ без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд.

Головуючий

Судді:

Постанова підписана 19.05.2008р.

Надруковано: 7 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5,6,третім особам

7,господ.суду