ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2008 Справа № 33/29-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Ясир Л.О. (доповідач)

суддів: Герасименко І.М., Науменка І.М.,

секретар судового засідання: Корх Д.В.,

за участю представників сторін:

представник позивача –Маслов Денис Вячеславович представник, довіреність №19 від 24.03.08р.;

представник відповідача –Ковальова Еліна Геннадіївна представник, довіреність №79 від 28.12.07р.;

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Павлоградхіммаш”, м.Павлоград

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.08р. у справі № 33/29-08

за позовом закритого акціонерного товариства “Лисичанська нафтова інвестиційна компанія”, м.Лисичанськ

до відкритого акціонерного товариства “Павлоградхіммаш”, м.Павлоград

про стягнення 32 356 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Закрите акціонерне товариство “Лисичанська нафтова інвестиційна компанія”, м.Лисичанськ звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відкритого акціонерного товариства “Павлоградхіммаш”, м.Павлоград про стягнення 32 356 грн. 20 коп. пені та витрат по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов’язань щодо строків передачі товару за договором купівлі-продажу №АХ-6-400 від 29.03.07р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.08р. по справі №33/29-08 (суддя Рудовська І.А.) позов задоволено з посиланням на доведеність та обґрунтованість позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - відкрите акціонерне товариство “Павлоградхіммаш”, м.Павлоград звернувся з апеляційною скаргою, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити позивачу у задоволені позову. Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення суперечить нормам матеріального права та прийняте із порушенням норм процесуального права. З посиланням на ст.233 ГК України та ст. 551 ЦК України, вказує на те, що позивач у позовній заяві не вказував про наявність у нього збитків, не наводив розрахунок збитків та не підтверджував їх документально. Натомість, відповідач у запереченнях проти позову просив врахувати дану обставину та зменшити розмір штрафних санкцій. Крім того зазначає, що судом не враховані при винесені рішення вимоги нормативно-правових актів, які регулюють спірні правовідносини, та не перевірено розрахунок пені.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та представник в судовому засіданні вважає доводи, викладені в апеляційній скарзі, необґрунтованими, просить рішення господарського суду залишити без змін.

Заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджено матеріалами справи 29.03.07р. сторони уклали договір купівлі-продажу №АХ-6-400, згідно з умовами якого продавець - відповідач зобов`язався передати у власність покупця –позивача бункери піску Ф2000 з гвинтовими шиберами у кількості двох одиниць та напірний бак 20 мі, а покупець зобов’язався прийняти товар та здійснити оплату на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п.2.1 договору загальна вартість товару складає – 181 596,00 грн.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що покупець здійснює оплату в наступному порядку: перша оплата у розмірі 50% від загальної ціни товару, зазначеної в п.2.1, здійснюється у формі передоплати шляхом перерахування на рахунок продавця на протязі 10 банківських днів з моменту підписання сторонами договору; друга частина оплати у розмірі 50% від загальної ціни товару здійснюється шляхом перерахування на рахунок продавця на протязі 10 днів з моменту фактичної передачі товару покупцем у повному об’ємі, що підтверджується відповідними документами.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що продавець зобов’язаний на протязі 70 календарних днів з моменту здійснення покупцем першої частини оплати за товар за свій рахунок доставити товар до місцезнаходження покупця і передати в повному об’ємі товар на умовах СРТ –(ІНКОТЕРМС 2000р.), м.Лисичанськ, Луганської області.

Відповідно до п.3.4 договору, датою передачі товару покупцю вважається дата, зазначена в акті приймання-передачі товару або в накладних, або в товарно-транспортних накладних, підписаних сторонами.

Сторони також узгодили, що у випадку порушення продавцем строків передачі товару по договору, він зобов’язаний сплатити покупцю пеню у розмірі 0,4 % від вартості не переданого у строк товару, за кожен день прострочення. У випадку затримки передачі продавцем товару покупцю більше ніж на 10 днів, починаючи з одинадцятого, він зобов’язаний сплатити покупцю пеню у розмірі 1% від вартості не переданого у строк товару, за кожен день прострочення (п.9.3 договору).

Закрите акціонерне товариство “Лисичанська нафтова інвестиційна компанія”, м.Лисичанськ свої зобов’язання за договором №АХ-6-400 від 29.03.07р. виконало, здійснивши передоплату у розмірі 90 798,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2317 від 10.04.07р. та послідуючу оплату у розмірі 90 798 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5938 від 31.07.07р.

Відкрите акціонерне товариство “Павлоградхіммаш”, м.Павлоград поставив товар за видатковими накладними №000000473 від 05.07.07р. та №94644 від 20.07.07р. з простроченням строків, передбачених п.3.1 договору.

В зв’язку з порушенням строків передачі товару, позивач 02.10.07р. направив на адресу відповідача вимогу про сплату у семиденний строк з дня її отримання пені, яку відповідач залишив без відповіді і задоволення.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Факт прострочки виконання зобов’язання відкритим акціонерним товариством “Павлоградхіммаш” підтверджено матеріалами справи. Вказана обставина стала підставою для звернення закритого акціонерного товариства “Лисичанська нафтова інвестиційна компанія” з позовом.

Місцевий господарський суд правильно встановив обставини справи та дійшов вірного висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог. Проте, задовольняючи позов, суд першої інстанції не звернув уваги, що в розрахунок пені включено і день виконання зобов’язання, що є помилковим, оскільки вказаний день є днем припинення зобов’язання (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Отже, сума пені, що підлягає до стягнення, становить 29 593,80 грн.

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не приймаються до уваги, виходячи з наступного.

- Згідно зі статтею 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов’язань, тому позивач не повинен був доводити наявність в нього збитків, а суд у відповідності з частиною 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, на яку посилався відповідач (а.с.47) може зменшувати розмір неустойки, лише у виняткових випадках. Наявність таких випадків відповідач суду не довів.

- Можливість збільшення у договорі розміру неустойки, встановленого законом, передбачена статтею 551 Цивільного кодексу України та пунктом 71 Положення про постачання продукції виробничо-технічного призначення, на яке посилався відповідач.

- Вступну та резолютивну частини рішення оголошено за згодою сторони, присутньої у судовому засіданні, тому судова колегія не вбачає порушень норм процесуального права.

Судові витрати покладаються на відповідача, з вини якого виник спір.

З врахування вищевикладеного та керуючись ст.ст.101, 102, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Павлоградхіммаш”, м.Павлоград –задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.08р. у справі № 33/29-08 –змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства “Павлоградхіммаш”, м.Павлоград на користь закритого акціонерного товариства “Лисичанська нафтова інвестиційна компанія”, м.Лисичанськ 29 593 грн.80 коп. – пені, 323 грн. 56 коп. –державного мита, 118 грн. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Головуючий Л.О. Ясир

Судді І.М. Герасименко

І.М.Науменко