ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.08                                                                                           Справа№ 22/123а

Господарський суд Львівської області у складі:

судді Желік М.Б.

при секретарі Дімітрова О.

за позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю “Захід Міськ Буд” м.Львів

до відповідача: Управління земельних ресурсів у Пустомитівському районі Львівської області с.Пустомити, Львівська область

про визнання рішення протиправним та спонукання до вчинення дій

за участю представників сторін:

позивача –Лейко Є.В. (довіреність №01-ю від 23.04.2008 року) –представник

відповідача –Чолій В.І. (довіреність №590 від 24.04.2008 року) –представник

Суть спору: Позовну заяву подано товариством з обмеженою відповідальністю “Захід Міськ Буд”, м.Львів, до Управління земельних ресурсів у Пустомитівському районі Львівської області, с.Пустомити, Львівська область, про визнання протиправним рішення, викладеного у відповіді №443 від 02.04.2008 року та зобов’язання погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва супермаркету будівельних матеріалів на території Підберезцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 14.04.2008 р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд на 24.04.2008 р.. Розгляд справи відкладався з мотивів, зазначених в ухвалі суду від 24.04.2008 року та 08.05.2008 року.

У відповідності до ст. 71 КАС України справа слухається за наявними у ній доказами. Представникам сторін роз’яснено їх права згідно зі ст. ст. 49, 51 КАС України.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві. Ствердив, що рішенням Підберезцівської сільської ради №82 від 10.08.2007 року позивачу було надано згоду на підготовку матеріалів попереднього погодження вибору земельної ділянки для будівництва супермаркету в с.Підберізці за рахунок земель запасу та на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 01.02.2008 р. позивач звернувся до відповідача про погодження проекту землеустрою. Листом №443 від 02.04.2008р. відповідач повідомив про своє рішення відмовити у такому погодженні. Посилається на відсутність передбачених законом підстав та повноважень у відповідача відмовити у такому погодженні. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача позов заперечив, з мотивів, зазначених у заперечені. Ствердив, зокрема, що до подачі матеріалів органу місцевого самоврядування позивач повинен був погодити місце розташування земельної ділянки з районним органом земельних ресурсів, чого позивач не зробив. Вважає неправомірним розробку проекту землеустрою, а рішення Підберезцівської сільської ради №82 від 10.08.2007 р. таким, що прийнято неправомірно. Просить у позові відмовити.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Рішенням №82 від 10.08.2007 року Підберізцівської сільської ради “Про надання згоди на підготовку матеріалів попереднього погодження вибору земельної ділянки для будівництва супермаркету в с.Підберізці” надано згоду позивачу на підготовку матеріалів попереднього погодження вибору земельної ділянки площею 7 га для будівництва супермаркету будівельних матеріалів в с.Підберізці за рахунок земель запасу сільської ради на умовах оренди та складання проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки. Позивача зобов’язано розробити містобудівне обґрунтування, та після погодження відповідних служб подати на затвердження Підберізцівської сільської ради.

У відповідності до ч.3 ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 ЗК України. У відповідності до ч.ч. 1,3,4, ст..123 ЗК України, надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради. До клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали, передбачені частиною п'ятнадцятою статті 151 цього Кодексу, документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування. У відповідності до ч.15 ст.151 ЗК України, матеріали погодження місця розташування об'єкта повинні включати: викопіювання з генерального плану або іншої містобудівної документації населеного пункту, копію плану земельної ділянки з нанесенням на ній варіантів розміщення об'єкта із зазначенням загальної площі, яку необхідно вилучити. Зазначаються також склад угідь земельної ділянки, що вилучається, та умови її відведення. У відповідності до ч.ч. 5, 6 ст.123 ЗК України, відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було виготовлено та подано на затвердження матеріали попереднього погодження вибору земельної ділянки та матеріали проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Ці матеріали були погодженні відповідними службами окрім відповідача.

Як випливає з листа №443 від 02.04.2008 р. відповідач відмовив у погодженні проекту землеустрою посилаючись на ту обставину, що матеріали попереднього погодження вибору земельної ділянки та технічне завдання на виготовлення проекту не подавались на попереднє погодження відповідачу. Відповідач у відзиві обґрунтовує правомірність своєї відмови із посиланням на ч.8 ст.151 ЗК України, яка за його твердженням передбачає необхідність такого попереднього узгодження. Однак, ч. 8 ст.151 ЗК України була виключена на підставі Закону України №1119-IV від 11.07.2003 р., що не було враховано відповідачем.

Натомість, у відповідності до ч.1 ст.151 ЗК України, юридичні особи, зацікавлені у вилученні (викупі) земельних ділянок, зобов'язані до початку проектування погодити із власниками землі і землекористувачами та сільськими, селищними, міськими радами, державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, Кабінетом Міністрів України і Верховною Радою України місце розташування об'єкта, розмір земельної ділянки та умови її вилучення (викупу) з урахуванням комплексного розвитку території, який би забезпечував нормальне функціонування на цій ділянці і прилеглих територіях усіх об'єктів, умови проживання населення і охорону довкілля. Відповідно до ч.7 ст.151 ЗК України, відповідна сільська, селищна, міська рада чи місцева державна адміністрація згідно із своїми повноваженнями розглядає клопотання і в п'ятиденний строк з дня реєстрації направляє його разом з матеріалами, передбаченими частиною п'ятнадцятою цієї статті, на розгляд органів земельних ресурсів, природоохоронних, територіальних органів виконавчої влади з питань лісового господарства і санітарно-епідеміологічних органів, органів містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини. Зазначені органи протягом двох тижнів з дня одержання клопотання надають свої висновки відповідній сільській, селищній, міській раді чи місцевій державній адміністрації, які з урахуванням одержаних висновків протягом десяти днів приймають рішення про погодження місця розташування того об'єкта, під який мають право самостійно вилучати земельну ділянку, або мотивоване рішення про відмову.

Належних доказів наявності у даному випадку передбачених законом підстав для відмови у погодженні взагалі та з наведених відповідачем у листі №443 від 02.04.2008 р. зокрема, суду не надано. Рішення відповідача про відмову у погодженні проекту землеустрою, про яке йдеться у вказаному листі, перешкоджає подальшому розгляду питання, що порушує законний інтерес позивача та його право на набуття у встановленому законом порядку відповідного права на земельну ділянку.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч3. ст..24 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, адміністративний суд перевіряє не лише вчинення дії чи бездіяльності на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а й чи вчинені вони з використанням повноважень з тією метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії, добросовісно, розсудливо і своєчасно. Матеріали справи свідчать про недотримання відповідачем зазначених вимог.

Згідно з ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про: визнання протиправними рішення суб’єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; зобов’язання відповідача вчинити певні дії ; тощо.

У відповідності до ст..71 КАС України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно вимоги позивача про визнання протиправним оспорюваного рішення та спонукання відповідача погодити проект землеустрою, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 69-71, 86, 161-163, 245-247, 252, 253 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати протиправним рішення Управління земельних ресурсів у Пустомитівському районі Львівської області, с.Пустомити, Львівська область, викладеного у відповіді №443 від 02.04.2008 року.

3.          Зобов’язати Управління земельних ресурсів Пустомитівському районі Львівської області, с.Пустомити, Львівська область, погодити проект землеустрою щодо відведення товариству з обмеженою відповідальністю “Захід Міськ Буд” земельної ділянки для будівництва супермаркету будівельних матеріалів на території Підберезцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

4.          Стягнути з Управління земельних ресурсів у Пустомитівському районі Львівської області, с.Пустомити, Львівська область на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Захід Міськ Буд” 3,40 грн. судового збору.

5.          Постанова набирає законної сили у відповідності із ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя                                                                                                     Желік М.Б.