ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 45/92

19.05.08

За позовом: Державного комітету України з державного матеріального резерву

До: Відкритого акціонерного товариства "Агромаш"

Про: зобов’язання повернути матеріальні цінності мобілізаційного резерву та стягнення штрафних санкцій.

Суддя Балац С.В.

Представники:

Позивача: Трембачук А.А., дов. від 07.12.2007 № 2/7914

Відповідача: Гуртовенко В.В., дов. від 09.04.2008 № 16

Суть спору: повернення самовільно використаних матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на загальну суму 13.645,50 грн, стягнення штрафних санкцій в сумі 14.877,71 грн., з яких 13645,50 грн. за незабезпечення збереження матеріальних цінностей, 1.232,21 грн. –пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на зберіганні у відповідача знаходяться матеріальні цінності мобілізаційного резерву. Позивач стверджує, що за результатами проведеного контролю за наявністю матеріальних цінностей мобілізаційного резерву, якісним станом та фактичною передачею з ВАТ "Київський завод "Агромаш" до Державного підприємства "Ресурспостач" виявлено незабезпечення збереження матеріальних цінностей мобілізаційного резерву вартістю 13.645,50 грн. Оскільки, за твердженням позивача, відповідач самовільно використані матеріальні цінності мобілізаційного резерву не повернув, штрафні санкції не сплатив, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 11.03.2008 порушено провадження у справі № 45/92 та призначено її до розгляду на 09.04.2008.

В судовому засіданні 09.04.2008 оголошено перерву до 21.04.2008, про що сторони повідомлені під розписку.

У судовому засіданні 09.04.2008 сторони звернулися до суду із спільним клопотанням про продовження строку вирішення спору на один місяць. Ухвалою від 21.04.2008 клопотання сторін задоволено, строк вирішення спору продовжено на один місяць.

В судовому засіданні 21.04.2008 оголошено перерву до 19.05.2008, про що сторони повідомлені під розписку.

У судовому засіданні 19.05.2008, за згодою сторін, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України №603/2001 від 07.08.2001 Державний комітет України з державного матеріального резерву є правонаступником Державного агентства з управління державним матеріальним резервом України, утвореного на базі Державного комітету по матеріальних резервах згідно постанови Кабінету Міністрів України №1041 від 30.06.2000.

Відповідно до п.4 та п.5 "Порядку формування, розміщення та проведення операцій з матеріальними цінностями державного резерву", затвердженого Постановою КМУ №1129 від 08.10.1997 на підприємствах, в установах і організаціях, що здійснюють відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного резерву, розміщення матеріальних цінностей забезпечується Держкомрезервом, виходячи з критеріїв економічної доцільності, наявності у цих зберігачів необхідних для зберігання продукції умов, доцільності територіального розташування зберігачів тощо.

Поставка і закладення матеріальних цінностей до державного резерву здійснюється відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України номенклатури і норм їх накопичення у державному резерві та мобілізаційних завдань у порядку створення, поповнення, освіження, заміни запасів матеріальних цінностей державного резерву та повернення тимчасово позичених матеріальних цінностей.

Указом Президента України №1039/95 від 14.11.1995 "Про заходи щодо поліпшення роботи з мобілізаційної підготовки народного господарства України" (має гриф "дск") визначено, що підприємства, установи, організації всіх форм власності в разі зміни форми власності, власника, організаційної форми підприємницької діяльності чи підпорядкованості виконують раніше визначене їм мобілізаційне завдання.

Відповідно до ст. 154 ЦК Української РСР, договір може бути укладений шляхом прийняття до виконання замовлення, а державним замовником на поставку матеріальних цінностей до державного резерву є центральний орган виконавчої влади (ч.3. ст.8 Закону України "Про державний матеріальний резерв"), яким є позивач (Указ Президента України №603/2001 від 07.08.2001 "Про Державний комітет України з державного матеріального резерву").

Номенклатурою накопичення від 26.09.1990 відповідачеві доведено відповідне мобілізаційне завдання. В цій же номенклатурі визначено, що вказані матеріальні цінності мали бути накопичені до 1991 року. Отже, починаючи з 1991 року зазначені у вказаній номенклатурі матеріальні цінності вже були у відповідача, і відповідно відповідач здійснював відповідальне зберігання вказаних цінностей матеріального резерву.

Згідно з цією номенклатурою на зберіганні відповідача знаходяться матеріальні цінності мобілізаційного резерву, які є державною власністю і перебувають в оперативному управлінні позивача, отже відповідно до ст. 154 Цивільного кодексу Української РСР між позивачем та відповідачем існують договірні зобов'язання зі зберігання (схову), які після набрання чинності з 01.01.2004 року Цивільним кодексом України регулюються главою 66 "Зберігання" вказаного Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про державний матеріальний резерв".

Посилання відповідача на відсутність на зберіганні у відповідача матеріальних цінностей судом відхиляється, оскільки факт зберігання цінностей підтверджується актом № 7-3/17-29 від 28.08.2007 про переміщення матеріальних цінностей мобрезерву з ВАТ "Київський завод "Агромаш" до Державного підприємства "Ресурспостач".

Отже, надані позивачем докази в сукупності (номенклатура накопичення, акт № 7-3/17-29 від 28.08.2007) свідчать, що на відповідальному зберіганні відповідача знаходились матеріальні цінності мобілізаційного резерву.

Таким чином, відповідач зобов’язаний зберігати матеріальні цінності мобілізаційного резерву, які є недоторканими і можуть використовуватися лише за рішенням Кабінету Міністрів України (ст. 12 Закону України „Про державний матеріальний резерв”).

Відповідно до номенклатура накопичення, акту № 7-3/17-29 від 28.08.2007 судом встановлено факти самовільного використання та вартість цінностей мобілізаційного резерву відповідно до нижченаведеної таблиці 1.

(таблиця 1)

№

Назва ТМЦ

Один, виміру

Кількість

Ціна, в т.ч. (з ПДВ) грн.

Вартість, в т.ч. (з ПДВ) грн.

1.

Дріт сталевий зварювальний

тонн

0,320

4 900,00

1 568,00

2.

Труби тонкостінні безшовні вуглецеві

тонн

0,020

2 500,00

50,00

3.

Припої олов'яно свинцеві

тонн

0,100

42 000,00

4 200,00

4.

Прокат алюмінієвий

тонн

0,100

27 775,00

2 777,50

5

прокат бронзовий

тонн

0,100

50 500,00

5 050,00

ВСЬОГО:

13 645,50 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідач не спростував вищевказаних відомостей, а позивач довів факт самовільного використання відповідачем, вказаних у таблиці 1, матеріальних цінностей мобілізаційного резерву.

Таким чином, факти незабезпечення збереження матеріальних цінностей державного резерву свідчать про неналежне виконання відповідачем своїх обов’язків, передбачених главою 36 Цивільного кодексу Української РСР, Законом України "Про державний матеріальний резерв".

Виходячи з викладеного, відповідач зобов’язаний повернути до мобілізаційного резерву самовільно використані матеріальні цінності.

Оскільки правовідносини сторін щодо зберігання матеріальних цінностей виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України (до 01.01.2004 року), то до 01.01.2004 року на підставі ст. 83 Цивільного кодексу Української РСР строки позовної давності на вимоги позивача щодо повернення матеріальних цінностей до мобілізаційного резерву не поширюються.

Отже, вимоги позивача про повернення самовільно використаних матеріальних цінностей мобілізаційного резерву, перелік та кількість яких наведено в таблиці 1, є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 10 ст. 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв" у разі незабезпечення збереження матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі самовільного відчуження, з юридичних осіб, на відповідальному зберіганні яких перебувають ці цінності, стягується штраф у розмірі 100 відсотків вартості виходячи з їх ринкової ціни на день виявлення факту відсутності (самовільного відчуження), а також пеня з вартості відсутнього їх обсягу за кожний день до повного повернення матеріальних цінностей. У разі недоцільності закладення і зберігання зазначених матеріальних цінностей або виключення їх з номенклатури, скасування мобілізаційного чи іншого спеціального завдання зазначені юридичні особи за рішенням центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом, відшкодовують вартість відсутніх матеріальних цінностей державного резерву виходячи з їх ринкової ціни на день виявлення факту відсутності (самовільного відчуження) із сплатою пені до повного відшкодування вартості матеріальних цінностей.

Оскільки відповідач самовільно використав матеріальні цінності на загальну суму 13 645,50 грн. та враховуючи те, що Закон України "Про державний матеріальний резерв" прийнято 24.01.1997 року, тобто до факту виявлення самовільного використання матеріальних цінностей, то є підстави для застосування штрафу передбаченого п. 10 ст. 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв".

Отже, вимога позивача про стягнення штрафу в сумі 13 645,50 грн. за самовільне використання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву є обґрунтованою, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені, то згідно п. 10 ст. 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв" пеня нараховується до повного відшкодування вартості матеріальних цінностей.

Отже, з вартості всього відсутнього обсягу матеріальних цінностей мобілізаційного резерву (самовільно використаних матеріальних цінностей) пеня з врахуванням вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нараховується за період з 28.08.2007 по 04.03.2008.

Вимоги позивача про стягнення пені в сумі 1.232,21 грн. підлягають задоволенню повністю за розрахунком позивача, перевіреним судом.

Судом також відхиляються заперечення відповідача з того приводу що згадані матеріальні цінності були викрадені, а не використані останнім, оскільки Закон України "Про державний матеріальний резерв" покладає на відповідача обов’язок забезпечити належне зберігання матеріальних цінностей і не звільняє від відповідальності у разі порушення такого обов’язку не залежно від причин, з яких не забезпечено зберігання матеріальних цінностей державногог резерву.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, ст.ст. 82-85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов’язати Відкритого акціонерного товариства "Агромаш" (02125, м. Київ, вул.. Воскресенська, 7, код 30251744) повернути до мобілізаційного резерву:

№

Назва ТМЦ

Один, виміру

Кількість

Ціна, в т.ч. (з ПДВ) грн.

Вартість, в т.ч. (з ПДВ) грн.

1.

Дріт сталевий зварювальний

тонн

0,320

4 900,00

1 568,00

2.

Труби тонкостінні безшовні вуглецеві

тонн

0,020

2 500,00

50,00

3.

Припої олов'яно свинцеві

тонн

0,100

42 000,00

4 200,00

4.

Прокат алюмінієвий

тонн

0,100

27 775,00

2 777,50

5.

прокат бронзовий

тонн

0,100

50 500,00

5 050,00

ВСЬОГО:

13 645,50 грн.

3. Видати наказ.

4. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Агромаш" (02125, м. Київ, вул.. Воскресенська, 7, код 30251744, з будь-якого його рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) в доход Державного бюджету на реєстраційний рахунок Державного комітету України з державного матеріального резерву (Одержувач коштів: ГУ ДКУ код 26077968, рах. 0011, банк одержувача: ГУ ДКУ у м. Києві, МФО 820019, код КЕКД - 21081100) –13645 (тринадцять тисяч шістсот сорок п’ять) грн. 50 коп. - штрафу, 1.232 (одна тисяча двісті тридцять дві) грн. 21 коп. –пені.

5. Видати наказ.

6. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Агромаш" (02125, м. Київ, вул.. Воскресенська, 7, код 30251744, з будь-якого його рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) в доход Державного бюджету - 2852 (дві тисячі вісімсот п’ятдесят дві) грн.. 32 коп. –витрат по оплаті державного мита.

7. Видати наказ.

8. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Агромаш" (02125, м. Київ, вул.. Воскресенська, 7, код 30251744, з будь-якого його рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) в доход Державного бюджету 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

9. Видати наказ.

10. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного тексту рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                            С. Балац

Дата підписання рішення: 23.05.2008