ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2008 р.

№ 17/220

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

Дерепи В.І.,

суддів

Грека Б.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу приватного підприємства "Гал-Всесвіт"

на

постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10 січня 2008 року

у справі

№ 17/220

за позовом

приватного підприємства "Гал-Всесвіт"

до

приватного підприємства “Геліс”

про

стягнення 22 443,60 грн.

за участю представників сторін:

від позивача –Павловський А.В.

відповідача –Гельжинський А.А.

ВСТАНОВИВ:

В липні 2007 року приватне підприємство "Гал-Всесвіт" звернулось до господарського суду Львівської області із позовом про стягнення з приватного підприємства "Геліс" грошових коштів у розмірі 22 443,60 грн. в якості штрафних санкцій по договору 30/СК про станційно-касове обслуговування від 22.10.2005 року.

Рішенням господарського суду Львівської області від 4 жовтня 2007 року (суддя У.Ділай) позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10 січня 2008 року (головуючий –Я.Юрченко, судді –П.Скуратовський, М.Слука) рішення господарського суду Львівської області було скасовано і прийнято нове, яким у позові відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10 січня 2008 року, залишивши в силі рішення господарського суду Львівської області від 4 жовтня 2007 року.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення , а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10 січня 2008 року –без змін.

Заслухавши представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових актів, колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, знаходить касаційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частина 4 статті 32 Закону України "Про автомобільний транспорт" закріплює, що відправка чи прибуття автобусів приміських, міжміських та міжнародних автобусних маршрутів загального користування здійснюється тільки з автостанцій, а в разі їх відсутності –із зупинок, передбачених розкладом руху.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 22 жовтня 2005 року, на виконання вимог статті 42 Закону України "Про автомобільний транспорт", між ПП "Гал-Всесвіт" та ПП "Геліс" було укладено договір 30/СК про станційно-касове обслуговування.

Відповідно до пункту 3.1 договору відповідач зобов`язався забезпечувати подачу автобусів на АС-8, згідно з розкладом руху.

Згідно з пунктом 3.8. договору, при зриві рейсу, відповідач зобов`язався повідомити про зрив автостанцію або адміністрацію ПП "Гал-Всесвіт" не пізніше ніж за шість годин до відправлення рейсу по розкладу.

Пункт 5.5 договору встановлює відповідальність відповідача у формі штрафу за зірваний рейс без попередження у розмірі вартості двох квитків до кінцевої станції.

Позивач стверджує, що внаслідок невиконання взятих на себе закріплених пунктами 3.1., 3.8. договору зобов`язань, відповідач за період з 01.09.2006 року по 01.12.2006 року допустив 1268 зривів рейсів без попередження що підтверджується зведенням порушення виконання рейсів по диспетчерському журналу. У зв`язку з цим позивач нарахував відповідачу штрафні санкції у розмірі 22 443,60 грн.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір, як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з пунктом 3 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Водночас, матеріали справи свідчать про те, що відповідач листом від 29.08.2006 року повідомив позивача про призупинення обслуговування маршруту № 793 Львів АС 8 –Дрогобич АС 2 через Пустомити з 01.09.2006 року (а.с. 59).

Таким чином відповідачем закріплене пунктом 3.8. договору зобов`язання щодо повідомлення позивача про зрив рейсу було виконане належним чином, а отже дія санкції закріпленої пунктом 5.5. договору на відповідача не розповсюджується. Тому штрафні санкції позивачем були нараховані безпідставно.

Водночас, колегія суддів не бере до уваги доводи скаржника, про те що якби відповідач призупинив обслуговування маршруту, Львівська обласна державна адміністрація позбавила б його дозволів на право здійснення перевезень пасажирів,

виходячи із того, що ця обставина не входить в предмет доказування в межах даного спору і не стосується предмета позову.

Інші посилання скаржника в обґрунтування касаційної скарги також не підтверджуються матеріалами справи, спростовуються висновками судів та не доведені відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи господарським апеляційним судом фактичні її обставини були встановлені на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих сторонами доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України Вищий господарський суд України, суд

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу приватного підприємства "Гал-Всесвіт" залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10 січня 2008 року у справі № 17/220 –без змін.

Головуючий, суддя

В.Дерепа

Суддя

Б.Грек

Суддя

Л.Стратієнко