ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.08

Справа №АС10/307-08.

Господарський суд Сумської області у складі:

Головуючого судді           Малафеєвої І. В.

розглянувши справу

За позовом          спільного українсько-білоруського підприємства «Укртехносинтез» у формі товариства з обмеженою відповідальністю м. Суми

до відповідача: Державної податкової інспекції в м. Суми

3-тя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору - Сумське обласне управління Національного банку України в Сумській області.

про визнання нечинним рішення

За участю представників

Від позивача          Шелегеда О.І.

Від відповідача          Сумцова С.В., Куліш О.А.

Від 3-ї особи          не з'явився

В засіданні брала участь секретар судового засідання Дябелко Т.М.

Суть спору: позивач просить суд визнати нечинним рішення ДПІ в м. Суми №00004422/3422/34040 від 08.05.2008р. про нарахування штрафних санкцій в сумі 1638,64 грн. за порушення п.п. «б» п.4 ст.5 Декрету КМ України від 19.02.93р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, своє рішення вважає законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні 23.06.2008 р. за клопотанням відповідача судом було залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Сумське обласне управління Національного банку України в Сумській області.

В судове засідання представник третьої особи не з'явився, ним подано пояснення щодо предмету спору, в якому він зазначає, що ним на вимогу позивача у даній справі було направлено до Національного банку України матеріали щодо анулювання ліцензії спільного українсько-білоруського підприємства «Укртехносинтез» у формі товариства з обмеженою відповідальністю м. Суми на здійснення інвестицій за кордон у зв'язку з укладанням договору купівлі-продажу належної позивачу частки у фірмі «PROMETGAS Sp.z.o.o.» (Польща) та виходом зі складу учасників.

Згідно ж ст. 7 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», у розрахунках між резидентами та нерезидентами в межах торгового обороту використовується як засіб платежу іноземна валюта. Такі розрахунки здійснюються лише через уповноважені банки, а здійснення розрахунків між резидентами та нерезидентами в межах торгового обороту у валюті України допускається за умови одержання індивідуальної ліцензії Національного банку України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши надані докази по справі, суд встановив наступне.

У відповідності до статті 11-1 Закону України від 04.12.1990 № 509-ХІІ "Про державну податкову службу в Україні" (із змінами та доповненнями) та відповідно до плану - графіка проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання працівниками податкового органу була проведена виїзна планова перевірка фінансово - господарської діяльності з питань дотримання спільним українсько - білоруським підприємством «Укртехносинтез» у формі товариства з обмеженою відповідальністю вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.10.2006 по 31.12.2007.

За результатами перевірки складено акт № 4309/235/21127532/24 від 21.04.2008р. в якому зазначено, що 27.07.2007р. спільне українсько-білоруське підприємство «Укртехносинтез» у формі товариства з обмеженою відповідальністю м. Суми - Продавець укладено договір купівлі-продажу частки у фірмі «PROMETGAS Sp.z.o.o.» Польща з фізичною особою Мариною Лишчак - Покупець (Польща, 54-440, WROCLAW POLSKA.yi.Rogowska, 166/5).

Відповідно до статті 2 Договору Продавець продає Покупцю, а той купує в свою власність - стаючи власником 51 частки статутного капіталу товариства. Відповідно до ст. З даного Договору вартість частки була погоджена і складає 900,00 злотих, що становить еквівалент суми 1 638,64 гривень по курсу валют Національного банку України на день підписання Договору, а оплата здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

27.07.2007 року на рахунок позивача № 1740/980 Сумської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» зараховано 1638,64 грн. в якості оплати по договору від нерезидента Лишчак Марини.

Як зазначив в судовому засіданні представник позивача, фактично ним не було отримано грошові кошти за продані корпоративні права із-за меж території України, розрахунки по договору купівлі-продажу частки від 27.07.2007 р. були проведені фізичною особою в національній валюті України на розрахунковий рахунок позивача на території України, а заборони проведення такого розрахунку чинне законодавство України не передбачає і дана операція не потребує отримання ліцензії Національного банку України.

Суд не може погодитися із позицією позивача, виходячи із наступного.

Як правомірно зазначено відповідачем та третьою особою відповідно до частини 1 статті 7 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" у розрахунках між резидентами і нерезидентами в межах торговельного обороту використовується як засіб платежу іноземна валюта. Такі розрахунки здійснюються лише через уповноважені банки. Здійснення розрахунків між резидентами і нерезидентами в межах торговельного обороту у валюті України допускається за умови одержання індивідуальної ліцензії Національного банку України.

Крім того, підпунктом "б" пункту 4 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.93 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю " визначено, що Національний банк України видає резидентам і нерезидентам Індивідуальні ліцензії на здійснення разової валютної операції з ввезення, переказування, пересилання в Україну валюти України на період, необхідний для здійснення такої операції.

Постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004р. «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» визначено, що переказ готівки - це унесення певної суми готівки підприємством (підприємцем) або фізичною особою з метою її зарахування на рахунки підприємства (підприємця) чи фізичної особи або видачі їм у готівковій формі.

Оскільки Марина Лишчак є нерезидентом України і внесення нею готівкових коштів на розрахунковий рахунок позивача визначається як переказування готівки, спірна операція потребує одержання Індивідуальної ліцензії Національного банку України.

Пунктом 2 статті 16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.93 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" за здійснення операцій з валютними цінностями, що потребують одержання ліцензій Національного банку України без одержання такої ліцензії застосовується штраф у сумі, еквівалентній сумі зазначених валютних цінностей, перерахованій у валюту України за обмінним курсом Національного банку України на день здійснення таких операцій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є неправомірними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні адміністративного позову щодо визнання нечинним рішення Державної податкової інспекції в м. Суми (м. Суми, Червона площа, 2) №00004422/3422/34040 від 08.05.2008р. про нарахування спільному українсько-білоруському підприємству «Укртехносинтез» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (м. Суми, пр. Курський, 6, і.к. 21127532 ) штрафних санкцій в сумі 1638,64 грн. - відмовити.

2.          Порядок і строки апеляційного оскарження встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої, зокрема, заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

3.          Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. В разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ                      І.В.МАЛАФЕЄВА

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови підписаний 17.07.2008 р.