ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

09.09.2008

Справа №2-2/7202-2008

За позовом: ВАТ «Крименерго» (95000, м. Сімферополь, вул. Київська, 74/6) в особі структурного підрозділу Ялтинської міської електромережі ВАТ «Крименерго» (98600, м. Ялта, вул. Бірюкова, 16)

До відповідача: ТОВ «Незабудка» (98600, м. Ялта, вул. Підйомна, 9, кв. 1)

Про стягнення 3 289,25 грн.

Суддя Толпиго В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача :. Нікітіна В.О. – ю/к Ялтинської електромережи ,довіреність у справі.

Від відповідача : не з’явився

Суть спору:

Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за електроенергію у розмірі 2356,90 грн., 3 % річних у розмірі 171,07 грн., інфляційні нарахування у розмірі 761,28 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами укладено договір №2051 від 25.12.2000р. по використанню електричної енергії. В порушення вимог договору відповідач не надав показання за розрахунковий період серпня 2005 р. (з 17.8.2005 р. по 17.9.2005р), у зв’язку з чим за розрахунковий період розрахунок виконано за середньодобовим об’ємом споживання за попередній розрахунковий період. Таким чином, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 2356,90 грн., яка ним сплачена не була, що і стало підставою для звернення із позовною заявою до суду.

Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений належним чином: рекомендованою кореспонденцією.

Спір розглядається за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Суд вважає необхідним дотримуватися принципів судочинства, що встановлені ст. 129 Конституції України, нормами якої вказано, що основними засідками судочинства є зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тобто суд вважає потрібним застосувати принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частина 1ст. 14 ЦК України передбачає, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає поняття зобов'язання та підстави його виникнення. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, належним чином (ст. 599 ЦК України).

Між ВАТ «Крименерго» та ТОВ «Незабудка» був укладений договір №2051 від 25.12.2000р на користування електричною енергією.

Пунктом 6 договору встановлено, що договір укладений на строк до 31.12.2001р., вступає у силу з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо не надходило заяви від однієї зі сторін про його припинення або перегляд.

Відповідно до п.1.1 договору енергозабезпечуюча організація та абонент зобов’язуються керуватися договором, тарифами, встановленими урядом України, рішеннями уряду, «Правилами користування електричною енергією» та іншими директивними документами, що регламентують питання користування електричною енергією.

Відповідно до положень договору, а саме п.3.2.1, 3.2.2, 3.2.3 відповідач зобов’язується проводити щомісячну оплату за спожиту електроенергію та оплату за перевищення потужності та електроспоживання, вказаних у додатку №1 по діючим тарифам, а також вносити на рахунок позивача передоплату на наступний розрахунковий період, відповідно до додатку №1; Знімати показники розрахункових приладів обліку на розрахунковий день місяцю та представляти звіт щодо витрат електроенергії по встановленій формі у електрозабезпечуючу організацію з зазначенням розрахункових електролічильників та електролічильників субабонентів (додаток №2) у наступні строки: зняття показників щомісячно 17 числа та представлення звіту до 18 числа того ж місяця; при ненаданні зведення про витрату електроенергії на розрахункову дату, нарахування проводиться виходячи зі встановленої потужності і кількості годин подачі електроенергії, без подальшого перерахунку.

Згідно з п.7.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України №28 від 31.7.1996 зі змінами та доповненнями, у редакції постанови НКРЕУ від 22.8.2002р №928.діючої на момент виникнення заборгованості, розрахунки споживачів з постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом здійснюються за чинними тарифами, які встановлюються відповідно до положень нормативно-правових документів НКРЕ, згідно з договором про постачання електричної енергії. Обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатися у відповідності до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Пунктом 7.25 ПКЕЕ передбачено, що у разі неможливості отримання постачальником електричної енергії даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін (незалежно від причин) визначення обсягу спожитої електричної енергії здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період. Період розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії до отримання показів розрахункових засобів обліку має не перевищувати один місяць, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється постачальником електричної енергії за потужністю струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку.

Як вже зазначалося, розрахунок спожитої електроенергії по встановленій потужності передбачений також п. 3.2.3 договору №2051 від 25.12.2000р.

Позивач у виконання зобов’язань за договором відпускав відповідачу електроенергію.

Відповідач у порушення умов договору та ПКЕЕ не надав показники розрахункових засобів обліку за розрахунковий період серпня 2005р, у зв’язку з чим, за розрахунком період серпня 2005р у порядку ПКЕЕ розрахунок проведений по середньодобовому об’єму споживання за попередній розрахунковий період. Борг на початок розрахункового періоду вересня 2005 року складає 347грн.67коп.

За розрахунковий період серпня 2005р (з 17.8.2005р. по 17.9.2005р.) до моменту припинення надання електроенергії відповідно до п.7.25 ПКЕЕ та договором об’єм електроенергії встановлений по величині дозволеної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання та склав 6406 кВт/год. на суму 2 009грн.23коп з ПДВ

Таким чином, заборгованість за електроенергію відповідно до умов договору та ПКЕЕ складає 2 356грн.90коп., у цей частині позов обґрунтований, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення боргу, позивачем заявлені вимоги про стягнення інфляційних та річних.

У частині стягнення 165грн.06коп – 3% річних за період з 17.9.2005р по 17.01.2008р та 730грн.64коп – інфляційних втрат за період з 17.10.2005р. по 17.01.2008р позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не передбачений договором або законом.

У частині стягнення річних у розмірі 6грн.01коп. за період з 17.8.2005р до 17.9.2005р та інфляційних у розмірі 30грн.64коп. за період з 17.8.2005р до 17.10.2005р, суд вважає за необхідне у позові відмовити у зв’язку із тим, що ці суми неправомірно нараховані позивачем.

Відповідно до ст. 33 ГПК| України на відповідачі лежить обов'язок доведення виконання зобов'язань, або необґрунтованості позовних вимог тоді як він такі до суду не надав.

Витрати по оплаті держмита, інформаційно-технічних послуг судового відносяться на сторін пропорційно задоволеним вимогам..

За згодою представника позивача в засіданні суду оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене та підписане 12.9.2008р.

Керуючись, ст. ст. 49,75,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з ТОВ «Незабудка» (98600, м. Ялта, вул. Підйомна, 9, кв. 1, р/р0001 у ЯФ КБ «Приватбанк», МФО 384726, ЗКПО 23431760) на користь ВАТ «Крименерго» (95000, м. Сімферополь, вул. Київська, 74/6) в особі структурного підрозділу Ялтинської міської електромережі ВАТ «Крименерго» (98600, м. Ялта, вул. Бірюкова, 16, р/р 32, МФО 384038, , ВАТ Державний Ощадний банк України філія Ялтинське відділення) 2356грн.90коп заборгованості.

3.          Стягнути з ТОВ «Незабудка» (98600, м. Ялта, вул. Підйомна, 9, кв. 1, р/р0001 у ЯФ КБ «Приватбанк», МФО 384726, ЗКПО 23431760) на користь ВАТ «Крименерго» (95000, м. Сімферополь, вул. Київська, 74/6) в особі структурного підрозділу Ялтинської міської електромережі ВАТ «Крименерго» (98600, м. Ялта, вул. Бірюкова, 16, р/р 2046 у ЯФ АКБ «Нацкредит» м.Ялта, МФО 384715, ) 165грн.06коп річних, 730грн.64коп інфляційних, 100грн.86коп. держмита, 116грн.69коп витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          У частині стягнення річних у розмірі 6грн.01коп. та інфляційних у розмірі 30грн.64коп. відмовити.

5.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.