ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2008 р.

№ 25/6-08(12/18-07)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. –головуючого

Волковицької Н.О.

Костенко Т.Ф.

за участю представників сторін:

позивача

Заворотнього О.М. дов. від 07.11.2007 року

відповідачів

не з’явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Дніпропетровської міської ради

на постанову

від 02.04.2008 року Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі

№ 25/6-08 (12/18-07) господарського суду Дніпропетровської області

за позовом

Закритого акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "А.В.К."

до

Дніпропетровської міської ради

до

Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області

про

стягнення 3987,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007 року Закрите акціонерне товариства "Кондитерська фабрика "А.В.К." звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Дніпропетровської міської ради та управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області коштів, що були перераховані в якості орендної плати за грудень 2003 року платіжним дорученням № 13834 від 13.01.2004 року у розмірі 12696,00 грн. замість 8708,60 грн.

01.03.2005 року позивач надав уточнення обставин справи та просив стягнути з Державного бюджету України (через Головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області) помилково перераховані до державного бюджету кошти в сумі 3987,40 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2007 року у справі № 12/18-07 стягнуто з Державного бюджету України (через Головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області) на користь Закритого акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "А.В.К." 3790,78 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.06.2007 року рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2007 року змінено.

Стягнуто з місцевого бюджету Дніпропетровської міської ради (через Головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області) на користь Закритого акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "А.В.К." помилково перераховані кошти у сумі 3790,78 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.10.2007 року у справі № 12/18-07 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2007 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.06.2007 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

15.01.2008 року позивач звернувся до суду про уточнення обставин справи, в якій просив стягнути з місцевого бюджету (через Головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області) на користь позивача надмірно сплачені до місцевого бюджету 3987,40 грн.

При новому розгляді господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 04.02.2008 року позовні вимоги задовольнив.

Стягнув з місцевого бюджету (через Головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області) на користь Закритого акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "А.В.К." надмірно сплачені до місцевого бюджету 3987,40 грн.

За апеляційною скаргою Дніпропетровської міської ради судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.04.2008 року залишено без змін.

Дніпропетровська міська рада звернулася до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2008 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.04.2008 року та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме статті 654 Цивільного кодексу України, згідно з якою зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Заслухавши доповідь судді –доповідача та присутнього у судовому засіданні представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в ухвалі у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій позивач просив стягнути з місцевого бюджету 3987,40 грн. надмірно сплаченої орендної плати за договором №164 від 02.06.2000 року.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що зобов'язання по сплаті орендної плати за земельну ділянку площею 0,5972 га по вул. Журналістів, 7в, що була надана в оренду на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 08.10.2003 року за №276/12 виникли з моменту державної реєстрації договору оренди земельної ділянки 16.03.2004 року.

Вирішуючи спір по суті суди обмежились аналізом підстав укладення та припинення договорів №№163, 165, залишивши поза увагою позовні вимоги.

Крім того, в порушення приписів статті 11112 Господарського процесуального кодексу України суди не виконали приписи, які містились у постанові Вищого господарського суду України від 23.10.2007 року.

Касаційна інстанція вдруге звертає увагу судів, що для вирішення спору по суті необхідно встановити підставу перерахування спірної суми, для чого необхідно дослідити договір, розрахунок орендної плати, первинні документи про її перерахування та інші докази, які стосуються предмету спору, в тому числі підстави позовних вимог.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що господарськими судами першої та апеляційної інстанції при розгляді справи та прийнятті судових рішень не взято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про не з’ясування судом всіх обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Неповне з’ясування всіх обставин справи, які мають значення для справи, дає підстави для скасування ухвалених у справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з’ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об’єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Дніпропетровської області 04.02.2008 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.04.2008 року у справі № 25/6-08 (12/18-07) господарського суду Дніпропетровської області скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Касаційну скаргу Дніпропетровської міської ради задовольнити частково.

Головуючий суддя                                        Т. Дроботова

С у д д і          Н. Волковицька

Т. Костенко