ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008 р.

№
10/478-07

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

Муравйов
О.В. -головуючий Полянський А.Г. Фролова Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1

на
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 26.02.2008 року

у
справі№ 10/478-07
Господарського суду Дніпропетровської області

Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

до

Приватного
підприємства "Левіт Комплекс"

про

стягнення
в сумі 38 938 грн.

За
участю представників сторін:
від позивача: від відповідача:

не з'явився
ОСОБА_2 дов. від 21.11.2007 року

В С Т А Н О В И В:

Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Приватного підприємства "Левіт Комплекс" про
стягнення в сумі 38 938 грн.

Рішенням
Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2007 року по справі №
10/478-07 суддя (Кощеєв І. М.) у задоволенні позовних вимог Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 було відмовлено.

Постановою
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.02.2008 року по
справі № 10/478-07 (головуючий суддя Неклеса М.П., судді Павловський П. П., Чус
О. В.) апеляційну скаргу Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 було залишено без
задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2007
року по справі № 10/478-07 залишено без змін.

Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1 звернулася до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від
13.12.2007 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського
суду від 26.02.2008 року, в якій вона просить скасувати рішення суду першої
інстанції та постанову апеляційного господарського суду повністю і прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1
задовольнити в повному обсязі.

В
касаційній скарзі заявник стверджує про порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм процесуального права, а також про те, що вони не є законними та
об'єктивними, висновки не відповідають обставинам справи.

У відзиві
на касаційну скаргу Приватне підприємство "Левіт Комплекс" проти
вимог та доводів заявника заперечує.

Представник
позивача на судове засідання не з'явився, хоча про час та місце був
повідомлений належним чином, ухвалу суду направленого на його адресу
рекомендованої кореспонденцією.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши наявні
матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та
повноти їх встановлення в рішенні у даній справі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до вимог статей 108, 1117 ГПК України Вищий господарський суд
України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевих
господарських судів та постанови апеляційних господарських судів та на підставі
встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Підставою
для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду
або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судами
першої та апеляційної інстанції встановлено, що 20.06.2006 року між Приватним
підприємством "Левіт Комплекс" (Охорона)  та Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1(Замовник) був укладений договір № 17-05Н про надання послуг охорони,
відповідно до п.1.1 предметом договору є надання послуг по охороні за допомогою
пульту централізованого спостереження на об'єкті замовника: магазин
"Хаммер", магазин "Київстар", розташовані за адресою: м.
Новомосковськ, вул. Шевченко, 2. Пункт 5.1 договору встановлює, що після спливу
терміну дії договору 31.12.2005 року, він автоматично продовжується, якщо одна
зі сторін не розірве його письмовим повідомленням, надісланим іншій стороні не
пізніше чим за 30 днів до дня спливу дії договору.

Відповідно
до п. 2.6 договору Охорона не приймає об'єкт під охорону, якщо Замовником
Охороні не проведена оплата стовідсоткової місячної вартості послуг до 5 числа
поточного місяця за даним договором.

Пункт
6.1.1 договору передбачає, що оплата за послуги Охорони здійснюється відповідно
цьому договору до 5-го числа поточного місяця перерахуванням грошових коштів по
безготівковому розрахунку на поточний розрахунковий рахунок охорони або через
ощадбанк з обов'язковим визначенням у призначенні платежу номера даного
договору.

Згідно
п. 8.8 договору він зупиняє свою дію у випадку, якщо Замовником не виконаний п.
6.1.1 даного договору та поновлює свою дію з моменту письмового узгодження
Охорони з Замовником та здійснення відповідної оплати.

31.05.2007
року в ЖРЗСП Новомосковського УМВС за № 1929 зареєстрований матеріал за фактом
крадіжки майна з магазину "Київстар", розташованого по вул. Шевченко,
2 м. Новомосковську. За даним фактом було порушено кримінальну справу №
33071260 за ст. 185 ч. 3 Кримінального кодексу України.

Суди
першої та апеляційної дійшли висновку, що в даній справі неможливе застосування
наслідків порушення зобов'язання, передбачених п. 4 ст. 611 Цивільного кодексу
України, оскільки на момент вчинення крадіжки, оплата послуг охорони магазину
"Київстар", розташованого по вул. Шевченко, 2 в м. Новомосковську за
договором № 17-05Н від 20.06.2005 року не здійснювалась з 30.04.2006 року. Тому
на підставі п. 8.8 договору його дія була зупинена.

Посилання
скаржника на належне виконання умов договору судами попередніх інстанцій не
були правомірно враховано, оскільки з травня 2006 року оплата за послуги з
об'єктів охорони проводилась Фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1на підставі
договору № 36-06Н від 01.05.2006 року про надання послуг централізованої
охорони майна на об'єктах -магазин "Хаммер" розташований у м.
Новомосковську, пл. Леніна, 5/32 та магазин "Мобіла", розташований у
м. Новомосковську по вул. Сучкова, 15.

Відповідно
до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Всупереч
вказаній нормі скаржником не надано жодних доказів підстав на які він
посилається в касаційній скарзі.

Доводи
заявника, викладені в касаційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів, що не
входить до компетенції суду касаційної інстанції згідно з ст. ст. 1115,
1117 ГПК України.

Враховуючи
викладене, Вищий господарський суд України вважає, що підстав для скасування
рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2007 року по
справі № 10/478-07 та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського
суду від 26.02.2008 року в даному випадку немає, а тому касаційна скарга
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись
ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.02.2008 року по
справі № 10/478-07 Господарського суду Дніпропетровської області залишити без
змін.

Головуючий   суддя
О. В. Муравйов

Судді
А. Г. Полянський

Г. М. Фролова