ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2008 р.
Справа № 15/118-08

вх.
№ 2324/3-15

Суддя
господарського суду Лаврова Л.С.

при секретарі
судового засідання Шаршакова Н.А.

за участю
представників сторін:

позивача -
не з*явився  відповідача - не з*явився

розглянувши
справу за позовом ТОВ "ТВ Транс", м. Київ

до  ФОП ОСОБА_1, м. Х-в

про
стягнення 14584,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ТВ
Транс" (позивач) просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  ( відповідача)
суму основного боргу у розмірі 13130 грн, пені 604,34 грн, 3 % річних-
92,81 грн, інфляційних втрат- 745,56 грн, всього 14584,22 грн. Судові витрати
покласти на відповідача. На підставі ст. 67 ГПК України вжити заходів щодо
забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно та грошові кошти, що
належать відповідачеві.

Відповідач в
судове засідання не з*явився, хоча про час, місце судового засідання був
повідомлений належним чином. В судовому засіданні 13.05.2008 року оголошено про
відкладення розгляду справ на 23.06.2008 року о 10.00 год. В цьому судовому
засіданні був присутнім відповідач ОСОБА_1

Відзив на
позовну заяву відповідач не надав.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши всі докази та вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, судом встановлено наступне.

20.12.2007 року
між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "ТВ Транс" було укладено договір за №
20/12-07-Д-3 на транспортно-експедиційне обслуговування та організацію
перевезення вантажів автомобільним транспортом ( а.с.7).

Відповідно до
п.1.2 даного договору сторони домовились, що договір виконується відповідно до
умов "Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в
Україні", Європейської угоди про режим праці та відпочинку водіїв (ЕСТР),
Європейської угоди про міжнародні дорожні перевезення небезпечних ватажів та
Європейської угоди про перевезення швидкопсуючих вантажів, Конвенцією про
договір міжнародного перевезення вантажів по шляхам (КДПГ), Митною конвенцією
про міжнародні перевезення вантажів з застосуванням книжки (МДП), Конвенції
(МДП), а також вимог міжурядових угод про міжнародне автомобільне сполучення.

Пунктом 2,1
договору передбачено, що відповідач не пізніше чім за двоє діб до дати
запланованого завантаження дає позивачу "Заявку" на перевезення, яка
є додатком та невід*ємною частиною даного договору. Заявка відповідно до п. 2.2
договору повинна містити наступну інформацію: маршрут, адресу
вантажо-відправника, вантажоотримувача, дату та місце вивантаження автомобіля,
осіб, відповідальних за погрузку та вивантаження, опис вантажу, тип рухомого
состава, додаткові та особливі умови кожної перевозки, час погоджений між
сторонами.

Сторони п. 5.1
вказаного договору узгодили, що розмір оплати послуг позивача
"Експедитора" фіксується в Заявці. В розмір оплати не входять витрати
по траспортуванню транспортного засобу до місця заватаження та після
вивантаження.

Спільно з
рахунком на перевезення "Експедитору 2" (відповідачу)  надсилається оригінали накладаної СМR,
завірений отримувачем вантажу, та акт виконаних робіт. Можливо здійснення
часткової або повної оплати послуг "Експедитора1" відповідно до
виставлених рахунків ( п.5.2 договору).

Рахунок на
оплату інших витрат "Експедитора 1 (позивача), як на приклад, витрат
пов*язаних з простоєм, надсилаються окремими рахунками з додаванням  документів, що підтверджують ці витрати. (
п.5.3 договору).

"Експедитор"
здійснює оплату рахунків "Експедитора 1" на протязі 7 банківських
днів з моменту отримання докуменів, вказаних в п.5.2 договору.

Сторони
узгодили заявку на перевезення вантажів в міжнародному сполученні, відповідно
до якої перевезення вантажу повинно бути здійснено за маршрутом : м.Варшава
(Польща) - м.Київ- м. Рівне (Україна).

При дослідженні
матеріалів справи, судом встановлено, що позивач виконав належним чином свої
зобов'язання за Заявкою щодо здійснення перевезення за вищевказаним маршрутом

Перевезення
вантажу позивач здійснив автомобілем державний номер .ДАФ ВК 6877АС/05888РА,
про що свідчить відмітка в товаро-транспортній накладній CMR № 0050756. За
вказаним маршрутом сума фрахту за перевезення становить 13130,00 грн.

Як зазначає
представник позивача в поясненнях (вх.№ 6177 від 13.05.2008 року) та
встановлено судом, позивач направив на адресу відповідача рекомендованим листом
оригінал накладної CMR № 0050758, засвідчений отримувачем вантажу (міжнародна
товарно-транспортна накладна № 0050758).

Але при
дослідженні матеріалів справи встановлено, що на адресу відповідача вищевказані
оригінали документів, а також Акт № 249 здачі-прийняття робіт (надання послуг)
при транспортно-експедиційному обслуговуванні були направлені лише 06.02.2008
року. Факт відправлення перелічених документів підтверджується фіскальним чеком
пошти від 06.02.2008р. Рекомендований лист вручено 13.02.2008 року Демченку
особисто, про що відповідач не заперечував в судовому засіданні 13.05.2008
року. , як не заперечував і проти наявності боргу.

Відповідно до
ч.1 статті 930 ЦК України договір транспортного експедування укладається у
письмовій формі.

Відповідно до
ст. 53 Закону України „Про автомобільний транспорт України”, організацію
міжнародних  перевезень  пасажирів
і   вантажів здійснюють
перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних
автомобільних перевезень.

У статті 1
Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів від
19.05.1956 року, яка набрала чинності для СРСР 01.08.1986 року і яка підлягає
застосуванню на території України згідно Закону України “Про правонаступництво
України” від 12.09.1991 року, визначено, що остання застосовуються до
будь-якого договору дорожнього перевезення вантажів за плату за допомогою
автомобілів, коли вказані у договорі місце прийняття до перевезення вантажу та
місце, передбачене для здавання вантажу, знаходяться на території двох різних
держав, із яких принаймні одна є учасницею Конвенції. Застосування Конвенції не
залежить від місця проживання та національності сторін, що укладають договір.

Як вбачається з
установлених обставин справи, місцем вивантаження вантажу є м.Варшава (Польща)
яка на момент укладання та виконання названих договорів перевезення була
учасницею Конвенції. Відтак положення останньої поширюються на спірні
правовідносини.

Відповідно до
статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним
чином  відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Частиною 1
статті 530 Цивільного кодексу України
передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Але відповідач,
в порушення вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, порушив взяті на
себе зобов'язання в частині своєчасної та повної сплати, оплату за надані йому
послуги не здійснив, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 13130
грн., яка до цього часу не погашена. Позовні вимоги в цій частині суд визнав
обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Пунктом 5. 7
договору передбачено, що за прострчку платежів по оплаті послуг відповідач
сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку
України за кожен день прострочки. Оскільки відповідачем документи, зазначені в
п.5.2 договору отримані 13.02.2008 року, то нарахування пені повинно
здійснюватися через 7 днів (п.5.4 договору), тобто з 21.02.2008 року по
24.03.2008 року (як зазначено у розрахунку позовних вимог). За таких обставин
позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню в
сумі  236,77 грн.

У відповідності
із  ст. 625  ЦК
України, боржник який прострочив виконання зобов'язання, за вимогою
кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням  встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних з простроченої суми боргу.

Оскільки
матеріалами справи підтверджено прострочення виконання відповідачем взятих  на
себе зобов'язань щодо оплати вартості наданих послуг, суд вважає за
необхідне задовольнити вимогу позивача про стягнення інфляційних частково в
розмірі 97,79 грн. та 3% річних в розмірі 35,52 грн.

Відповідно до
статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у разі
задоволення позову, витрати по сплаті державного мита та витрати на
інформаційно - технічне  забезпечення
судового процесу покладаються на відповідача. Таким чином, суд вважає
необхідним  витрати по сплаті державного
мита у сумі 132,63 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 118 грн. покласти на відповідача, оскільки з його вини
спір було доведено до суду.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.
1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 82-85, Господарського процесуального
кодексу України; -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, р/р
НОМЕР_2 в ВАТ Райфайзен банк "Аваль", МФО НОМЕР_3) на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВ Транс" ( м. Київ, 03680,
пр. Приладний, 10 офіс 06, СТО, розрахунковий рахунок 0585 в КРД (Ф)
"Райфайзен банк "Аваль", м. Київ, МФО 322904, ) заборгованість в сумі 13130 грн., пеню в сумі 236,77 грн., 3% річних
в сумі 35,52 грн. та інфляційні втрати в сумі 97,79 грн., держмито у розмірі
132,63 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
118 грн.

Наказ видати
після набранням рішення законної сили.

Суддя                                                                                            Лаврова
Л.С.

рішення підписане
27.06.2008 року.