ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

09.06.2008

Справа №2-25/5844-2008

За позовом ТОВ «КМК – Крим», м. Сімферополь, вул.. Артилерійська, 13

До відповідача Маломаякської сільської Ради, м. Алушта, с. Малий Маяк, вул.. Кооперативна, 8

Про стягнення 49839,80 грн.

Суддя Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача – Ушпик В.Г., представник, дов. від 06.06.2008 року

Від відповідача – Бобришева Н.А., представник, дов. від 16.04.2007 року

Обставини справи:

Позивач – ТОВ «КМК – Крим» звернувся до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до відповідача - Маломаякської сільської Ради, просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 41533,20 грн. та штраф в сумі 8306,64 грн., всього – 49839,84 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, у порушення взятих на себе зобов’язань за договором № 2 від 03.11.2005 року та додаткової угоди до нього за № 1 від 01.03.2006 року, не здійснив оплату за виконані позивачем роботи, у зв’язку з чим склалась заборгованість у розмірі 41533,20 грн.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що суму основного боргу у розмірі 41533,20 грн. визнає, однак, просить суд у стягнення неустойки у вигляді штрафу в сумі 8306,64 грн. відмовити у зв’язку з зі спливом позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд –

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Виконавчого комітету Маломаякської сільської ради за № 366 від 06.10.2005 року дозволено проведення реконструкції існуючого, окремо стоячого приміщення для розміщення котельні з газопостачанням учбово – виховного комплексу «Запрудненська школа 1-2 ступіней – сад» силами підрядника – ПП «Промвентиляція».

Так, 03.11.2005 року між відповідачем (замовник) та позивачем (підрядник) укладений договір № 2, відповідно до п. 1 якого характер робіт визначений як реконструкція існуючої котельні школи Маломаякської сільської ради. Загальна сума оплати становить 116119,00 грн.

У відповідності до п. 3.1. договору, строк оплати встановлений: на протязі п’яти днів з моменту підписання даного договору аванс у розмірі 30% від кошторисної вартості та на протязі п’яти днів з моменту підписання акту здачі – приймання робіт кінцевий розрахунок.

Пунктом 3.3. договору встановлено, що договірна ціна може змінюватись при зміні обсягів робіт, зміні вартості матеріалів, нормативних документів з ціноутворення у будівництві.

Згідно до п. 5.1. даний договір вступає в силу з моменту підписання сторонами та діє до 30.12.2005 року.

Пунктами 6.1. та 6.2. договору встановлено, що за порушення умов даного договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки у порядку, передбаченому чинним законодавством; за односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов’язань на протязі дії даного договору, винна сторона сплачує штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

01.03.2006 року між сторонами складена та підписана додаткова угода за № 1 до договору № 1 від 03.11.2005 року, сторони уточнили кошторисну вартість підрядних робіт, яка склала 73408,80 грн.

Так. в результаті невиконання зобов’язань щодо оплати виконаних позивачем підрядних робіт, заборгованість відповідача склала 41533,20 грн.

На підставі п. 6.1. та 6.2. договору, позивачем була нараховані неустойка у вигляді штрафу на суму 8306,64 грн.

Відповідно до ст.. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно до ст.. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідачем під час розгляду даної справи не був доведений суду факт оплати та не надано належних доказів погашення заборгованості у розмірі 41533,20 грн.

У відповідності з п. 1 ст. 886 Цивільного кодексу України у разі невиконання або неналежного виконання замовником обов'язків за договором будівельного підряду він сплачує підрядникові неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки у повному обсязі, якщо не доведе, що порушення договору сталося не з його вини.

Згідно до ст.. 889 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Згідно до ст.. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Статтею 223 Господарського кодексу України встановлено, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ст.. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 258 Цивільного кодексу України встановлено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

У відповідності до ч. 1 п. 2. ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У відповідності до матеріалів справи довідка про вартість виконаних підрядних робіт за березень 2006 року та акт прийомки виконаних підрядних робіт складені та підписані між сторонами у 2006 році.

Дана позовна заява подана до суду 13.05.2008 року.

Згідно до ст.. 267 Цивільного кодексу України особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, позивачем при поданні даного позову, зокрема, вимоги про стягнення неустойки, пропущений встановлений чинним законодавством України спеціальний строк позовної давності у один рік, що є підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення неустойки у вигляді штрафу у розмірі 8306,64 грн.

Крім того, судом приймається до уваги позиція відповідача, викладена у відзиві на позов, відповідно до якої відповідач просить суд відмовити в задоволенні вимоги про стягнення неустойки у розмірі 8306,64 грн.

Отже, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, в частині стягнення суми боргу у розмірі 41533,20 грн.

Згідно ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України оплата держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу підлягає покладанню на відповідача.

У судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення згідно статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний у відповідності до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України 16.06.2008 року.

З огляду на викладене, керуючись, 48, 82-84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Маломаякської сільської Ради (м. Алушта, с. Малий Маяк, вул.. Кооперативна, 8, рахунок № 0011 в УДК в АР Крим, м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 34740913) на користь ТОВ «КМК – Крим» (м. Сімферополь, вул.. Артилерійська, 13, рахунок № ВАТ «Райффайзен банк Аваль» м. Київ, МФО 380805, ЗКПО 33325944) 41533,20 грн. заборгованості.

3.          Стягнути з Маломаякської сільської Ради (м. Алушта, с. Малий Маяк, вул.. Кооперативна, 8, рахунок № 0011 в УДК в АР Крим, м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 34740913) на користь ТОВ «КМК – Крим» (м. Сімферополь, вул.. Артилерійська, 13, рахунок № ВАТ «Райффайзен банк Аваль» м. Київ, МФО 380805, ЗКПО 33325944) 415,30 грн. державного мита.

4.          Стягнути з Маломаякської сільської Ради (м. Алушта, с. Малий Маяк, вул.. Кооперативна, 8, рахунок № 0011 в УДК в АР Крим, м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 34740913) на користь ТОВ «КМК – Крим» (м. Сімферополь, вул.. Артилерійська, 13, рахунок № ВАТ «Райффайзен банк Аваль» м. Київ, МФО 380805, ЗКПО 33325944) 98,34 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

5.          Видати накази після набрання рішенням законної сили.

6.          В решті частини позовних вимог відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.