ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"21" травня 2008 р.

Справа № 2/103

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І. розглянувши у судовому засіданні справу № 2/103

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера", м. Дніпропетровськ

до відповідача: приватного підприємства "Агро Альянс", м. Ульяновка Ульяновського району Кіровоградської області

про стягнення 73 177, 29 грн. заборгованості за отриманий товар

Представники сторін :

від позивача: від позивача - Жижин Р.В., довіреність № 43 від 21.02.2008 року;

від відповідача: участі не брали. Про час та місце розгляду справи відповідач належним чином повідомлений у відповідності до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України. Рекомендоване поштове відправлення № 2979052 вручене відповідачу 11.04.2008 року. Про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи засвідчує також направлення ним 12.05.2008 року телеграми про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою уповноваженого представника. Ухвалою суду від 13.05.2008 року вказане клопотання відповідача фактично задоволено та розгляд справи відкладено на 14 год. 21.05.2008 року через неподання відповідачем витребуваних судом матеріалів. До судового засідання будь-яких клопотань не надходило. Передбачені ст.77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи відсутні також враховуючи закінчення передбаченого ст. 69 ГПК України строку розгляду справи. Представник позивача наполягає на розгляді справи на підставі наявних у справі матеріалів в порядку ст. 75 ГПК України. Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Водночас, законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із ст.93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах. В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

При цьому господарський суд дає оцінку діям відповідача щодо невиконання вимог суду викладених в ухвалах від 08.04.2008 року та від 13.05.2008 року щодо надання до суду пояснень чи можливих заперечень по суті позовних вимог та розцінює ці дії як недобросовісне використання своїх процесуальних прав. Направлення до суду 12.05.2008 року термінової телеграми про відкладення розгляду справи не звільняє відповідача від виконання вимог про представленню до суду необхідних для розгляду справи матеріалів. Натомість, відповідач не надав будь-яких доказів про хворобу повноважного представника та про неможливість призначити для участі в розгляді справи іншого представника. Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не могло бути задоволено та були відсутні підстави для відкладення розгляду справи в разі подання ним витребуваних судом матеріалів.

Зазначене клопотання відповідача, на думку господарського суду, задоволенню не підлягає, оскільки: по-перше, свідчить про факт належного повідомлення скаржника про час та місце судового засідання; по-друге, відповідач не є фізичною особою-підприємцем, а є приватним підприємством з певною штатною чисельністю працівників, тому відповідач не був позбавлений права уповноважити на участь у судовому засіданні будь-якого з працівників підприємства або звернення до фахівців в галузі права для надання юридичної допомоги; по-третє, витребувані ухвалами господарського суду документи від скаржника (пояснення чи можливі заперечення по суті позовних вимог, та документи на підтвердження можливих заперечень) не перешкоджають розгляду справи по суті, як і не перешкоджає розгляду справи неявка представника скаржника в судове засідання; в - четверте, господарський суд відповідно до ухвали від 13.05.2008 року не визнав обов’язковою явку представників сторін в судове засідання, а відповідач в направленій до суду телеграмі не заявляв будь-якого клопотання щодо огляду або витребування додаткових доказів відповідно до ст.ст. 38-39 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з приватного підприємства "Агро Альянс", м. Ульяновка Ульяновського району Кіровоградської області заборгованості по оплаті поставленого на умовах товарного кредиту товару в розмірі 73177 грн. 29 коп., з яких 57728 грн. 12 коп. основного боргу, 3732 грн. 40 коп. пеня за порушення термінів оплати та 11716 грн. 77 коп. відсотки по товарному кредиту на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера", м. Дніпропетровськ .

Відповідач письмово позовні вимоги не заперечив, своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався.

Дослідивши матеріали справи та правовідносини між учасниками спору і надавши їм правову оцінку, господарський суд -,

ВСТАНОВИВ :

Правовідносини між учасниками спору виникли на підставі укладеного 02.03.2007 року договору купівлі-продажу №55/1-ДЧ в подальшому договір), предметом якого повноважні представники сторін в результаті вільного волевиявлення визначили умови щодо проведення господарських операцій по передачі, прийманню та оплаті вартості засобів захисту рослин.

Згідно до розділу 4 договору умови оплати отриманого товару визначено у вигляді проведення попередньої оплати товару до дати передачі товару у розмірі вказаному в специфікаціях. На залишок заборгованості продавець видає покупцю товарний кредит строком до 15.11.2007 року на умовах оплати 18% річних за користування товарним кредитом та здійснює нарахування процентів на фактичну суму заборгованості у день остаточного погашення основного боргу. Згідно до п.7.1 договору у випадку порушення покупцем термінів оплати він оплачує продавцю штрафну неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від своєчасно не сплаченої суми заборгованості, включаючи суму процентів по товарному кредиту, за кожен день прострочення оплати. Відповідно до п. 7.2 договору у разі несвоєчасного погашення заборгованості за товарним кредитом у відповідності з розділом 4, з дати виникнення простроченої заборгованості, на суму заборгованості нараховуються проценти за користуванням товарним кредитом з розрахунку 25 % річних. Умови договору та додатки до договору (специфікація №1) підписані повноважними представниками сторін в результаті вільного волевиявлення, не оспорені та договір не визнано недійсним, нечинним і не розірвано у встановленому порядку.

На виконання умов договору, по видатковій накладній № 050401/01 від 05.04.2007 року через представника Христич С.М. за довіреністю ЯМБ № 952430 від 05.04.2007 року позивач поставив відповідачу 3730 л. засіб захисту рослин Ультра 720, 72 % на суму 62 060 грн. 99 коп. з ПДВ.; згідно до видаткової накладної № 130489/00 від 13.04.2007 року на підставі довіреності ЯМБ № 952433 від 12.04.2007 року позивач через повноважного представника Христич С.М. передав відповідачу засоби захисту рослин Ультра 730 в кількості 1930 л. на суму 32 568 грн. 13 коп. з ПДВ. Загальна сума поставок засобів захисту рослин складає 94 629 грн. 12 коп.

Поставка засобів захисту рослин за вказаними видатковими накладними проведена у відповідності до специфікації №1, яка була погоджена сторонами при укладанні договору та підписані без зауважень і доповнень.

Відповідач прийняв поставлену продукцію повністю без зауважень, факт прийняття продукції завірив своїм підписом на видаткових накладних. Прийняття продукції відповідачем не оспорюється.

Однак, в свою чергу, відповідач не виконав умови п. 4.1 договору, а саме не здійснив оплату отриманого товару в строк до 15.11.2007 року, а лише частково погасив борг у сумі 36 901 грн.

Заборгованість за поставлені дві партії товару в розмірі 57 728 грн. 12 коп. залишилась непогашеною і після спливу терміну для оплати повинна рахуватись боргом.

Крім того, п. 4.1 договором передбачено що на залишок заборгованості продавець видає покупцю товарний кредит строком до 15.11.2007 року на умовах оплати 18% річних за користування товарним кредитом та здійснює нарахування процентів на фактичну суму заборгованості у день остаточного погашення основного боргу. Згідно з розрахунком з відповідача підлягає до стягнення сума відсотків по товарному кредиту в розмірі 6 695 грн. 21 коп.

Також, згідно до п. 7.2 договору у разі несвоєчасного погашення заборгованості за товарним кредитом у відповідності з розділом 4, з дати виникнення простроченої заборгованості, на суму заборгованості нараховуються проценти за користуванням товарним кредитом з розрахунку 25 % річних. Відповідно до розрахунку з відповідача підлягає до стягнення сума відсотків по товарному кредиту в розмірі 5 021 грн. 56 коп.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши правовідносини, що виникли між учасниками спору, господарський суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення, оскільки, є обґрунтованими вимоги про стягнення суми основного боргу та відсотків за користування товарним кредитом в розмірі 73177 грн. 29 коп.

Такий висновок господарський суд зробив на підставі наступного.

Одержання відповідного товару підтверджується підписом відповідача на видатковій накладній, що в відповідності до Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей № 99 від 16.05.1996р. є належним доказом підтвердження отримання товару.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач прийняв поставлений товар повністю, але не виконав свої зобов'язання по оплаті поставленого партіями товару.

Суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, наявні договірні відносини у відповідності до вимог ст.ст. 11, 639, 655, 691 ЦК України підтверджують що це саме договір купівлі-продажу. Специфікація товару, ознаки, якість, ціна, вартість - визначені в видаткових накладних (а.с. 16-17).

На користь відносин купівлі-продажу свідчить і застереження в документах на отримання товару про ціну з ПДВ.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк. Саме невиконання умов договору з боку відповідача і стало причиною звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання.

Спір фактично виник через небажання відповідача провести оплату поставлених позивачем партій товару на суму 57 728 грн. 12 коп.

Укладений між сторонами договір та норми діючого законодавства не містять підстав для звільнення відповідача від обов'язку виконати зобов'язання по оплаті поставленого та отриманого товару.

Позивач правомірно просить стягнути основний борг та відсотки за товарний кредит в розмірі 73177 грн. 29 коп. з відповідача на підставі ст. 526 ЦК України, зобов’язання має бути виконано в натурі.

Крім цього, п. 7.1 договору передбачено, що за прострочення виконання зобов'язання покупець сплачує на користь продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від своєчасно несплаченої суми попередньої оплати та на суму заборгованості по товарному кредиту за кожен день прострочення. За розрахунками позивача сума пені за прострочення попередньої оплати складає 12 грн. 49 коп. та сума пені за суму заборгованості по товарному кредиту складає 3 719 грн. 91 коп.

Господарський суд приймає до уваги, що при нарахуванні пені позивач врахував вимоги ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України про порядок застосування штрафних санкцій за приписом якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.

Згідно ч. 2 ст. 343 цього ж кодексу платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Окрім того, згідно ст. 1 спеціального Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР (із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 10.01.2002 р. № 9221-ІІІ), який регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. В той же час, стаття 3 Закону, яка також носить імперативний характер, вводить певні обмеження щодо меж згоди сторін, а саме: розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За таких обставин, зміст пункту 7.1 договору купівлі-продажу № 55/1-ДЧ від 02.03.2007 року, який передбачає наслідки несвоєчасної оплати продукції покупцем та встановлює пеню у розмірі подвійної облікової ставки несплаченої суми заборгованості за кожний день прострочки, є таким, що не суперечить чинному законодавству.

Таким чином, на думку господарського суду до стягнення може бути визначена пеня, яка нарахована у відповідності до вимог вказаних нормативних актів, тобто виходячи з розміру, що не перевищує подвійну облікову ставку НБУ і складає 3 719 грн. 91 коп.

Нарахована до стягнення сума за користування товарним кредитом до 15.11.2007 року в розмірі 18% та починаючи з 16.11.2007 року в розмірі 25 % відповідно 6695 грн.21 коп. та 5021 грн. 56 коп. складає загальну суму 11716 грн. 77 коп. та підлягає до стягнення повністю.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає , що позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення, а саме до стягнення підлягають 57 728 грн. 12 коп. основного боргу, 11 716 грн. 77 коп. відсотків за користування товарним кредитом, та 3 732 грн. 40 коп. пені., всього на суму 73 177 грн. 29 коп.

Натомість, господарський суд не вважає за можливе застосувати своє право передбачене ст.82 ГПК України щодо зменшення у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони , що порушила зобов'язання та визначити розмір пені у меншому розмірі враховуючи наступне.

Підставою для зменшення суми пені господарський суд також визнає приписи ст. 233 ГК України згідно до яких у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

При цьому господарським судом враховується, що відповідачем не виконувалось господарське зобов'язання по проведенні оплати в значному розмірі, ступінь виконання зобов'язання є незначним, мають поширення інфляційні процеси в економіці.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 34, 49, 82, 84, 116, 117 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства "Агро Альянс", вул. Гагаріна, 82, м. Ульяновка, Кіровоградська область (р/р 26006511 в Ульяновському ТВБВ “Аваль”, МФО 323538, КОД ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера", м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1 (р/р 2000 в АКІБ “УкрСиббанк” м. Дніпропетровськ, МФО 351005, ) заборгованість за отриманий товар в розмірі 73 177 грн. 29 коп., з яких 57 728 грн. 12 коп. основного боргу, 11 716 грн. 77 коп. відсотків за користування товарним кредитом, та 3 732 грн. 40 коп. пені, державне мито в розмірі 731 грн. 77 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного господарського суду на вказане рішення через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя Ю.І. Хилько