ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2008 р.

№ 23/512-б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів:

Панової І.Ю.,

Заріцької А.О.,

Продаєвич Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва

на постанову

на ухвалу

та постанову

господарського суду м. Києва від 05.12.2007

господарського суду м. Києва від 25.02.2008

Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2008

у справі

№ 23/512-б

за заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю "Елітінформ", м. Київ

про

визнання банкрутом

за участю представників сторін:

від скаржника:

Куракін Ю.В. з дов. від 19.09.2006 №12206/9/10-009

від боржника:

не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду м. Києва від 05.12.2007 (суддя: Демидова А.М.) Товариство з обмеженою відповідальністю "Елітінформ" (надалі –ТОВ "Елітінформ") визнано банкрутом, припинено процедуру розпорядження майном, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора –голову ліквідаційної комісії ТОВ "Елітінформ" Старчука Є.В., зобов'язано ліквідатора в п’ятиденний строк подати до офіційного друкованого органу оголошення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, завершено підприємницьку діяльність банкрута, припинені повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, зобов'язано ліквідатора надати суду ліквідаційний баланс банкрута та звіт ліквідатора до 05.12.2008 тощо.

Доповідач: Продаєвич Л.В.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 25.02.2008 (суддя: Демидова А.М.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2008 (судді: Отрюх Б.В. –головуючий, Верховець А.А., Тищенко А.І.), затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідовано банкрута –ТОВ "Елітінформ", як юридичну особу, припинено провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 25.02.2008 та постановою апеляційної інстанції від 26.06.2008, Державна податкова інспекція (надалі –ДПІ) у Печерському районі м. Києва звернулася до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою про їх скасування як таких, що винесені з порушенням норм матеріального і процесуального права, а саме: статей 1, 7, 23, 32, 40, 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статей 22, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник стверджує, що суд мав прийняти до уваги подані до ДПІ у Печерському районі м. Києва податкові декларації товариства за 2006-2007 роки, в яких відображено валовий дохід у значних об'ємах, що свідчить про проведення ним фінансово-господарської діяльності із значними оборотними коштами; у порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу України суд не зобов'язав ТОВ "Елітінформ" надати докази відсутності платоспроможності товариства.

У судовому засіданні суду касаційної інстанції у порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України ДПІ у Печерському районі м. Києва подані доповнення до касаційної скарги, згідно яких скаржник просить скасувати постанову господарського суду м. Києва від 05.12.2007, ухвалу господарського суду м. Києва від 25.02.2008 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2008, а справу направити на новий розгляд.

Розпорядженням в.о. Голови судової палати з розгляду справ про банкрутство від 11.08.2008 № 02-12/І/144 змінено склад колегії суддів та призначено колегію суддів у складі: Панова І.Ю.–головуючий, судді Заріцька А.О. та Продаєвич Л.В. (доповідач).

Відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання суду (ухвала Вищого господарського суду України від 04.08.2008, надіслана сторонам у справі –06.08.2008), проте, боржник не скористався наданим йому статтею 22 Господарського процесуального кодексу України правом щодо участі у засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника скаржника, обговоривши доводи касаційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду м. Києва від 19.11.2007 на підставі статті 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за заявою ТОВ "Елітінформ" в особі голови ліквідаційної комісії порушено справу про банкрутство вказаного товариства, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів заявника (боржника) до закінчення провадження у справі, введено процедуру розпорядження майном.

Провадження у справі про банкрутство ТОВ "Елітінформ" здійснюється з урахуванням особливостей, визначених щодо процедури банкрутства, яка ведеться при порушенні провадження за заявою керівних органів боржника або голови ліквідаційної комісії боржника в порядку статті 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до частини 1 цієї статті якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язані звернутися в господарський суд із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора.

Як зазначено вище, постановою господарського суду м. Києва від 05.12.2007 ТОВ "Елітінформ" визнано банкрутом.

Господарський суд м. Києва при винесенні оскаржуваної постанови виходив із того, що згідно з матеріалами справи боржник припинив свою діяльність та його майна недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

Суд першої інстанції при винесенні ухвали від 25.02.2008 виходив із того, що майнових активів банкрута, достатніх для задоволення вимог кредитора, не виявлено, погашення вимог кредитора не відбулося за недостатністю майна, у зв'язку з чим дійшов висновку, з яким погодився й апеляційний господарський суд, про ліквідацію ТОВ "Елітінформ" і припинення провадження у справі про банкрутство.

Проте, до таких висновків місцевий господарський суд дійшов передчасно без урахування того, що статтею 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлені особливості застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником.

Обов'язки особи, що прийняла рішення про припинення юридичної особи встановлені у статті 105 Цивільного кодексу України, серед яких зазначено: негайне письмове повідомлення учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, органу, що здійснює державну реєстрацію, який вносить до Єдиного державного реєстру відомості про те, що юридична особа перебуває у процесі припинення; призначення комісії з припинення юридичної особи (ліквідаційна комісія, ліквідатор тощо), яка поміщає в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї.

Цей строк не може становити менше двох місяців з дня публікації повідомлення про припинення юридичної особи. Комісія вживає усіх можливих заходів щодо виявлення кредиторів, а також письмово повідомляє їх про припинення юридичної особи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується: за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягнення мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами; за рішенням суду про визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи.

У силу частини 3 цієї статті, якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа ліквідується в порядку, встановленому законом про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Крім загальних правил щодо порядку припинення юридичних осіб, передбачених статтею 105 Цивільного кодексу України, цей Кодекс встановлює і спеціальні правила порядку ліквідації юридичної особи, які спрямовані на забезпечення прав та інтересів кредиторів. Комісія з припинення юридичної особи (ліквідаційна комісія), яка створюється і діє на попередніх етапах відповідно до статей 105, 110 Цивільного кодексу України, обов'язково складає після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду.

Відповідно до вимог частини 1 статті 111 Цивільного кодексу України проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

На етапі затвердження проміжного ліквідаційного балансу з'ясовуються питання про достатність чи недостатність в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів, у разі недостатності яких ліквідаційною комісією здійснюється продаж майна юридичної особи.

За недостатньої вартості майна ліквідаційна комісія має діяти відповідно до правил статті 110 Цивільного кодексу України, яка приписує в цьому випадку здійснювати ліквідацію в порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Зазначені норми цивільного законодавства кореспондуються і з приписами статті 60 Господарського кодексу України, яка регулює загальний порядок ліквідації суб'єкта господарювання.

Зі змісту частини 5 цієї статті вбачається, що ліквідаційна комісія оцінює наявне майно суб'єкта господарювання, який ліквідується, і розраховується з кредиторами, складає ліквідаційний баланс та подає його власнику або органу, який призначив ліквідаційну комісію. Достовірність та повнота ліквідаційного балансу повинні бути перевірені у встановленому законодавством порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що з'ясування питань про недостатність вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів, звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку статті 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" можливе лише після виконання у сукупності вищенаведених приписів законодавства.

Із наданої до господарського суду заяви голови ліквідаційної комісії ТОВ "Елітінформ" про порушення справи про банкрутство вбачається, що серед додатків відсутні докази: розміщення в друкованих засобах масової інформації повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї; повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію товариства у встановленому законодавством порядку; складання у встановленому порядку проміжного ліквідаційного балансу, затвердженого учасниками юридичної особи або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. Крім того, звернення до суду з такою заявою можливо лише після закінчення строку, передбаченого статтею 105 Цивільного кодексу України.

Дослідження вказаних обставин має істотне значення для правильного вирішення справи, проте суд на це уваги не звернув і залишив без належної правової оцінки, що свідчить про невстановлення судом першої інстанції обставин, які входять до предмету доказування у даній справі.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судом першої інстанції передчасно визнано ТОВ "Елітінформ" банкрутом, здійснено його ліквідацію та припинено провадження у справі ухвалою від 25.02.2008, яку залишив без змін Київський апеляційний господарський суд, не звернувши увагу на вищенаведене.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 1 постанови від 29.12.1976 № 11 "Про судове рішення" рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Касаційна інстанція згідно з частиною 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про неповне з’ясування судами обставин справи при винесенні оскаржуваних судових актів, що виключає правильне застосування судами норм матеріального права.

У зв'язку з викладеним прийняті судові акти підлягають скасуванню з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, під час якого суду слід врахувати вищенаведене.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва –задовольнити.

Постанову господарського суду м. Києва від 05.12.2007, ухвалу господарського суду м. Києва від 25.02.2008 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2008 у справі №23/512-б ––скасувати.

Справу направити на розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий:                                                    І.Панова

Судді:                                                                                  А. Заріцька

Л. Продаєвич