ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.04.08
р.
Справа № 39/69пн

Господарський
суд Донецької області у складі головуючого судді Морщагіной Н.С.

при
секретарі судового засідання Бахрамовій А.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За
позовом: Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 м. Донецьк

До
відповідача: Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації м.
Донецька” м. Донецьк

про:
визнання права власності

За
участю представників сторін

від
позивача ОСОБА_2- за довіреністю;

від
відповідача Кочеткова В.В. - за довіреністю;

В С Т
А Н О В И В:

Позивач,
Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 м. Донецьк, звернувся до
господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Комунального
підприємства “Бюро технічної інвентаризації м. Донецька” м. Донецьк, про
встановлення факт зміни статусу об'єкту нерухомості   визнання права власності на нежиле
приміщення, що розташоване ОСОБА_5, як нежилий об'єкт нерухомості.

В
обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу від
27.02.2006 р., висновок головного управління МНС України в Донецькій області №
224 від 13.06.2006 р., технічний паспорт
КП "БТІ м. Донецька" від 27.01.2006 р., лист Куйбишевської
районної ради в м. Донецьку № 01/29-242 від 15.05.2006 р., висновок
будівельно-технічної експертизи Приватного підприємства “ЕКСПЕРТ-ОЦІНКА”.

Представник
відповідача в судове засідання з'явився, надав усні заперечення на позов.

Вислухавши
пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані
докази, господарський суд встановив.

27.02.2006
р., в порядку, передбаченому статтями 655-697 ЦК України, між продавцями
громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та покупцем, громадянкою ОСОБА_1,  укладено договір купівлі-продажу реєстр. №
411, відповідно до якого остання набула право власності на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 43,8 кв.м.

Означений
договір купівлі-продажу згідно статті 657 ЦК України укладено у письмовій формі
та посвідчено приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу
ОСОБА_5.

В
порядку статті 182 ЦК України та згідно вищезазначеного договору, право власності
позивача на вказаний об'єкт виникло з моменту нотаріального посвідчення та
державної реєстрації договору -з 27.02.2006 р.

Таким
чином, виходячи зі змісту норм статей 316-317, 328 ЦК України - позивач є
добросовісним набувачем та власником спірного приміщення, отриманого на
підставах, що передбачені договором та не заборонені законом.

Позивач
пояснив, що здійснив перебудову існуючого об'єкту, відповідно до
проектно-кошторисної документації, що не затверджена належним чином.

Відповідно
до листа Куйбишевської районної ради в м. Донецьку № 01/29-242 від 15.05.2006
р. позивачем отримано дозвіл на переведення означеного Приміщення з житлового в
нежитлове, а також погоджене з головним управлінням  МНС України в Донецькій області проведення
робіт з перепланування приміщення (висновок № 224 від 13.06.2006 р.).

Внаслідок
здійснених позивачем будівельних робіт утворилося нове приміщення, яке
перестало бути житловим, про що свідчить висновок будівельно-технічної
експертизи Приватного підприємства “ЕКСПЕРТ-ОЦІНКА” № 5/23/04/08 від 15.04.2008
р., згідно якого Приміщення не відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 „Житлові
будівлі” і має експлуатуватися лише як нежитлова споруда.

Виходячи
з норм частини 2 статті 7 Житлового кодексу Української РСР, непридатні для
проживання жилі приміщення, переобладнуються для використання в інших цілях. З
огляду на наведене, позивач, з метою реалізації власних прав на користування
спірним приміщенням, проживання у якому на теперішній час є неможливим, а також
в порядку реалізації права на свободу підприємницької діяльності, передбаченого
статтями 41-42 Конституції України і статтями 317-319 ЦК України, здійснив
переобладнання придбаної квартири. Ідентифікація цього нового об'єкту
нерухомості, а також відповідність спірного приміщення існуючим санітарним,
вогнетривким та будівельним нормам та правилам, факт задовільного стану
приміщення, та факт непогіршення стану несучих конструкцій будинку внаслідок
перебудови -визначені низкою документів, у тому числі висновком
будівельно-технічної експертизи Приватного підприємства “ЕКСПЕРТ-ОЦІНКА” №
5/23/04/08 від 15.04.2008 р.

З
огляду на наведене, означене право власності позивача на спірне приміщення
виникло на законних підставах, тому суд вважає безсумнівною наявність у
позивача права власності на спірну нерухомість. Статус спірної нерухомості як
нежитлового приміщення, витікає з висновку будівельно-технічної експертизи
Приватного підприємства “ЕКСПЕРТ-ОЦІНКА” № 5/23/04/08 від 15.04.2008 р., за
змістом яких цільовим призначенням Приміщення не може бути проживання громадян.
Вказане в порядку частини 4 статті 4 Житлового кодексу Української РСР означає,
що Приміщення у будь-якому разі не відноситься до житлового фонду і за
висновком суду є нежитловим.

За
приписами ч. 2 ст. 328 ЦК України, ст. 115 ГК України володіння майном
вважається правомірним,  якщо інше
прямо  не
випливає  із  закону
або  незаконність  набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно
до ст. 33 ГПК України  сторона повинна
довести ті обставини справи на які вона посилається,  як на підставу своїх вимог та заперечень.

На
час розгляду справи суду не надані документи, які б підтверджували, що
збудоване спірне майно порушує чиї-небудь права.

Позивач
на час розгляду справи володіє, користується та розпоряджається вказаним майном.

З
огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо визнання за ним права
власності на реконструйований об'єкт нерухомості: нежиле приміщення, що
розташоване АДРЕСА_1, є такими, що підлягають задоволенню.

Крім
того, позивачем заявлені позовні вимоги про встановлення факту зміни статусу
об'єкту нерухомості, що розташоване АДРЕСА_1.

Враховуючи,
що за своєю правовою природою обраний позивачем спосіб захисту цивільного права
не відповідає приписам статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України, наразі позивач
фактично вимагає визнання (встановлення) судом певного юридичного факту, що є
предметом доказування, а не предметом позову, в позовних вимогах в цій частині
слід відмовити.

Судові
витрати  за клопотанням позивача
покладаються на нього.

На
підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 328, 376 ЦК України, ст. 115 ГК
України, керуючись ст.ст.22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 м. Донецьк - задовольнити
частково.

Визнати
за Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 м. Донецьк право власності на
нежиле приміщення, що розташоване АДРЕСА_1.

В
іншій частині позовних вимог - відмовити.

В
судовому засіданні оголошено повний текст рішення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може
бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку
протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом
одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя