ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.08 Справа № 18/7/08

Суддя Носівець В.В.

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Пакіндустрія”, 69041, м.Запоріжжя, вул. Кремлівська, 20

до товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький завод побутової техніки”, 69000, м. Запоріжжя, вул. Панфіловців, 26/61

про стягнення 35450,03 грн.

Суддя Носівець В.В.

представники сторін:

Від позивача: Мідяний Є.О. –довіреність №б/н від 30.04.2008 року

Від відповідача: не прибув

СУТНІСТЬ СПОРУ:

13.05.2008р. до господарського суду Запорізької області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю “Пакіндустрія” із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький завод побутової техніки” про стягнення 36652,28 грн., у тому числі 28 927,86 грн. - основного боргу, 2627,512 грн. - пені, 395,33грн. - 3% річних та 3701,58грн. - витрат від інфляції, на підставі договору поставки №25/07-06 від 25.07.2006р., ст.ст. 173, 193, Господарського кодексу України та ст.ст. 11, 16, 509, 525, 526, 692, 712 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 16.05.2008р. порушено провадження у справі №18/7/08, судове засідання призначено на 10.06.2008р. Розгляд справи був відкладений до 02.07.2008р. судове засідання закінчено 02.07.2008р. оголошенням вступної та резолютивної частин рішення.

Представник позивача в судовому засіданні 02.07.2008р. подав заяву про зменшення суми позову, згідно якої, просить суд стягнути з відповідача 35450,03 грн., у тому числі 28927,86 грн. –основного боргу, 2546,94 грн. - пені, 400,43 грн. - 3% річних та 3574,80 грн. - витрат від інфляції. В обґрунтування заяви позивач надав відповідні розрахунки.

Заява про зменшення суми позову відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, не суперечить чинному законодавству України, приймається судом до розгляду та задовольняється.

Судом розглядаються уточнені позовні вимоги.

Відповідач в судові засідання не прибув, належного представника не направив, відзив на позовну заяву не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Справа розглянута в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами та без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2006р. між товариством з обмеженою відповідальністю “Пакіндустрія” (далі-позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю “Запорізький завод побутової техніки” (далі-відповідач) укладено договір поставки №25/07-06.

Відповідно до умов Договору, позивач зобов'язався поставити та передати у власність відповідача продукцію (товар), а відповідач зобов'язався прийняти цей товар та оплатити його (п 1.1. цього Договору).

Згідно п. 2.1. Договору ціна на товар є договірною, погоджується з Постачальником, та визначається у Протоколі погодження договірної ціни та обсягів виробництва або у письмовій заявці Покупця, які є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до вимог Договору було підписано три протоколи погодження договірної ціни та обсягів виробництва:

додаток №3 від 26.06.2006р. (погоджено ціну на прокладку Т22 510*510; кут П-31 75*75*885)

додаток №3 від 25.07.2006р. (погоджено ціну на кут П-31 75*75*885, крой

коробочний 213/006ЗЗБТ, прокладку 213.1, прокладку ТУ 210*450, прокладку

ТУ 510*510);

додаток №3 від 25.07.2006р. (погоджено ціну на крой коробочний 213/006ЗЗБТ, прокладку ТУ 510*510, прокладку ТУ 210*450, кут ТУ 885*75*75, прокладку 213.1).

01.06.2007р. сторонами була підписана додаткова угода №1 до Договору поставки №27/07-06 від 25.07.2006р., відповідно до умов якої було змінено умови пункту 5.1. Договору на наступну редакцію: «Оплата Товару проводиться Покупцем по факту поставки Товару Постачальником».

На виконання умов Договору позивачем виготовлено та поставлено відповідачу у період з 24.09.2007р. по 11.01.2008р. включно, продукції на загальну суму 48 357грн.90коп.:

Факт поставки товару Позивачем та його отримання Відповідачем підтверджується накладними №000267 від 24.09.2007р.; №000282 від 01.10.2007р.; №000287 від 03.10.2007р.; №000333 від 06.11.2007р.; №000364 від 05.12.2007р.; №000382 від 24.12.2007р.; №000005 від 11.01.2008р.; довіреністю ЯНН №139747 від 24.09.2007р.; довіреністю ЯОЗ №081561 від 06.11.2007р.; довіреністю ЯОЗ №081652 від 05.12.2007р.; довіреністю ЯОЗ №081718 від 24.12.2007р.; довіреністю ЯОЗ №081741 від 11.01.2007р., підписаними сторонами.

Таким чином, позивач виконав умови Договору поставки №27/07-06 від 25.07.2006р належним чином та в повному обсязі.

Відповідач, в порушення умов Договору, товар прийняв, але не оплатив його вартість у строки встановлені Договором, оскільки, як свідчать матеріали справи, розрахувався не по факту поставки у день оформлення накладної, а з простроченням, та не у повному обсязі. Відповідачем сплачено за поставлений товар 19 430,04 грн., що підтверджується банківськими виписками кредитових платіжних документів від 25.10.2007р. - 5 000,00 грн.; від 31.10.2007р. –2458,02 грн., від 29.11.2007р. –4972,02грн.; та від 20.12.2007р. - 7 000,00 грн.

Судом встановлено, що на день звернення позивача до суду, відповідач мав перед позивачем заборгованість у сумі 28927,86 грн., яка не була сплачена у встановлений договором строк.

Оцінивши надані докази, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст.526 ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов’язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 ЦК України. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Факт порушення умов, визначених змістом зобов’язання, та факт несплати у визначений зобов’язанням термін поставленої продукції на суму 28927,86 грн. позивачем документально підтверджений в судовому засіданні.

Судом встановлено, що після звернення позивача до суду, відповідач сплатив на користь позивача 15000,00 грн. заборгованості за договором, що підтверджується банківською випискою за 13.06.2008 року.

Згідно з п. 11 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі, в частині стягнення з відповідача на користь позивача 15000,00 грн. основного боргу, підлягає припиненню на підставі п. 11 ст.80 ГПК України, у зв’язку із відсутністю предмету спору.

Заборгованість у сумі 13 927,86 грн. відповідачем сплачена не була.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога позивача в частині стягнення з відповідача 13927,86 грн. основного боргу, обґрунтована та підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 2546,94 грн. пені за період часу з 25.09.2007р. по 05.05.2008р.

Згідно з положеннями ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, …, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства… (п.п. 1, 2 ст. 551 ЦК України).

Сторони в п. 7.3 Договору обумовили, що у випадку порушення строків оплати, вказаних у п.5.1 даного договору Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені, від суми боргу, за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 6 ст. 232 господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком пені –сума пені з 25.09.2007р. по 05.05.2008р. складає 2546,94 грн. Дана вимога обґрунтована та підлягає задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення за період з 25.09.2007р. по березень 2008р. в розмірі 3574,80 грн., а також три проценти річних від простроченої суми за період з 25.09.2007р. по 05.05.2008р. в розмірі 400,43 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача –збитки від інфляції за період часу з 25.09.2007р. по березень 2008р. складають 3574,80 грн., три проценти річних від простроченої суми за період з 25.09.2007р. по 05.05.2008р. складають 400,43 грн.

Надані позивачем розрахунки збитків від інфляції та 3% річних є обґрунтованими, зважаючи на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків від інфляції в розмірі 3574,80 грн. та 3% річних в розмірі 400,43 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький завод побутової техніки” (69000, м. Запоріжжя, вул. Панфіловців, 26/61; ; п/р №2413 в Орджонікідзевському відділенні ПІБ м. Запоріжжя, МФО 313333) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Пакіндустрія” (69041, м.Запоріжжя, вул. Кремлівська, 20; ; п/р № 1 в АБ “Металург” м. Запоріжжя, МФО 313582) 13 927 (тринадцять тисяч дев’ятсот двадцять сім) грн. 86 коп. - основного боргу; 2546 (дві тисячі п’ятсот сорок шість) грн. 94 коп. –пені; 3574 (три тисячі п’ятсот сімдесят чотири) грн. 80 коп. –витрат від інфляції; 400 (чотириста) грн. 43 коп. - 3% річних, 354 (триста п’ятдесят чотири) грн. 50 коп. - державного мита та 117 (сто сімнадцять) грн. 33 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3. Провадження у справі, в частині стягнення 15000,00 грн. основного боргу, припинити.

Суддя В.В. Носівець