ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2008 р. 12 год.
30 хв.
Справа №  14/1629а

Господарський
суд у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., при секретарі
судового засідання Швидкій О.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду
адміністративну справу за позовною заявою

позивача

управління
Пенсійного фонду України в Золотоніському районі

до
відповідача

фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

про

стягнення
173,22 грн., -

УСТАНОВИВ:

Заявлено
позов про стягнення 173,22 грн. страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування /далі -страхові внески/ за січень
-березень 2005 року,

Сторони
були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, однак,
наданого законом права на участь у судовому засіданні не використали.
Відповідач на пропозицією суду в направлених йому ухвалі про порушення
провадження у адміністративній справі та повістках заперечень на позов не
надіслав, про причини неприбуття у судове засідання не повідомив, що відповідно
до ч. 2 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України не є перешкодою
для розгляду справи.

Представник
позивача направив суду витребувані ухвалою відомості та заявив клопотання про
розгляд справи без його участі.

Відповідно
до ст.ст. 71, 128 Кодексу адміністративного судочинства України справу вирішено
на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши
наявні у справі докази суд встановив наступне.

Відповідно
до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі -Закон) відповідач в установленому порядку
зареєстрований платником і зобов'язаний сплачувати страхові внески до
Пенсійного фонду України (далі -Фонд).

Відповідно
до п.4 ч.8 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; абз.7 п.8 ст.45 Закону
України від 23.12.2004 „Про державний бюджет України на 2005 рік"; п.2
ст.48 п.4 Прикінцевих положень Закону України від 25.03.2005 «Про внесення змін
до Закону України „Про державний бюджет на 2005 рік" та деяких інших
законодавчих актів України»; Закону України від 18.09.2006 „Про вирішення
питання щодо заборгованості суб'єктів господарської діяльності, які
застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з не
перерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного
фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом
2004 року - І кварталу 2005 року,, позивачем на підставі даних державної
податкової інспекції проведено розрахунок належних до сплати сум фіксованого
розміру страхового внеску з урахуванням частини сплаченого відповідачем
фіксованого податку, про що складено акт від 23.07.2007 №20. Перевіркою було
встановлено, що відповідно до ст. 45 Закону України „Про державний бюджет на
2005 рік" для фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які
обрали особливий спосіб оподаткування фіксований податок, єдиний податок, та членів
їх сімей, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, до
31.03.2005 був встановлений фіксований розмір страхового внеску у розмірі
мінімального страхового внеску. Таким чином, зазначені особи, зобов'язані були
сплатити за І квартал 2005 року за період з 01.01.2005 по 30.03.2005 включно
фіксований страховий внесок розрахований як різниця між встановленою ставкою
внеску 83,84 грн., та частиною єдиного чи фіксованого податків, яка відповідно
до Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів підприємницької діяльності" і Закону України Про
внесення змін до Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок
громадян" становить 42 (єдиний податок) та 10 (фіксований податок) відсотків
відповідно.

Акт
перевірки відповідачем в установленому порядку не оскаржено. За результатами
перевірки відповідачу направлено вимогу про сплату боргу від 05.07.2007, яка
вручена поштою з повідомленням про вручення. Остання відповідно до ст. 106
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»у
10-денний термін відповідачем з позивачем не узгоджувалась, не була оскаржена.
Також у вказаний термін визначена нею недоїмка не була сплачена, що є правовою
підставою для стягнення її в примусовому порядку.

Вказані
обставини відповідачем не заперечуються і підтверджуються наявними у справі
матеріалами, зокрема, вищеназваними актом перевірки, розрахунками сум боргу
позивача, вимогою з поштовою квитанцією про вручення рекомендованої
кореспонденції.

Невиконання
відповідачем покладених на нього п.6 ч.2 ст. 17 Закону обов'язків щодо сплати у
встановлені строки страхових внесків до Фонду є правовими підставами для
стягнення заборгованості у примусовому порядку.

Таким
чином, позов підлягає задоволенню.

Враховуючи,
що позов подано Фондом, який звільнений від сплати судових витрат, останні
підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1,73 грн. судового збору на
користь Державного бюджету України.

Керуючись
ст.ст. 94, 161, 163, 186, підпунктом 3 пункту 3 Прикінцевих і перехідних
положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити
повністю.

Стягнути
з суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер фізичної особи -платника податків НОМЕР_1):

на
користь управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі (м.
Золотоноша, вул. Черкаська, 6, ідентифікаційний код 21366610) 173,22
грн. страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування;

в
доход державного бюджету України через місцевий (за місцезнаходженням
відповідача) орган державної податкової служби для зарахування на реєстраційний
рахунок ВДК у м. Черкаси №0002 в управлінні Державного казначейства в
Черкаській області, МФО 854018,1,73 грн. судового збору.

Постанова
може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через
господарський суд Черкаської області шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження на протязі 10 днів з дня складення повного тексту постанови та
наступного подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження у строк, встановлений для подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя                                         Хабазня
Ю.А.