ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"16" липня 2008 р.

Справа № 4/155

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Хилька Ю.І.розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 4/155

за позовом: дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії", 25030, м. Кіровоград, вул. Кутузова, 23/16,

до відповідача: житлово-будівельного кооперативу "Будівельник-3", 25000, м. Кіровоград, вул. Кропивницького, 8,

про стягнення 90 459,19 грн.

Представники сторін:

від позивача - Гальчун О.В., довіреність № 7 від 30.01.2008 року;

від відповідача - участі не брав;

В судовому засіданні 11.06.2008 року оголошено перерву до 16.07.2008 року на 15:00 год., про що присутні представники сторін повідомлені під розписку

СУТЬ СПОРУ:

Подано позов про стягнення із житлово-будівельного кооперативу "Будівельник-3" на користь дочірнього підприємства „Кіровоградтепло” товариства з обмеженою відповідальністю „Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії” заборгованості за надані послуги з теплопостачання на суму 69 744 грн. 80 коп., втрат від інфляції 17 702 грн. 07 коп. та 3% річних в розмірі 3 012 грн. 32 коп.

В судовому засіданні представником позивача змінено позовні вимоги та надано розрахунок заборгованості на суму основної заборгованості в розмірі 25 499 грн. 76 коп., втрат від інфляції 11 818 грн. 19 коп. та 3% річних в розмірі 1 774 грн. 48 коп. Позовні вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не заявлялись.

Відповідач відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи подав, визнає позовні вимоги частково, визнає наявність заборгованості станом на 10.06.2008 року в розмірі 24 703 грн. 83 коп. Просить застосувати розстрочку виконання рішення суду на 2 роки.

Підстави для відкладення розгляду справи у відповідності до ст. 77 ГПК України відсутні.

На підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши справу за наявними в ній матеріалами, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини між учасниками спору виникли на підставі укладеного 18.10.2005 року договору на виробництво та постачання теплової енергії № 247 (в подальшому договору), предметом якого сторони в результаті вільного волевиявлення визначили проведення господарських операцій по постачанню теплової енергії споживачу (відповідач по справі), а споживач зобов'язався використовувати теплову енергію та оплачувати її на умовах та в терміни, визначені даним договором. Згідно до п. 3.1 договору споживач оплачує за фактично спожиту теплову енергію згідно з діючими тарифами, затвердженими рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради. У відповідності до п. 4.1 договору розрахунковий період оплати за поставлену теплову енергію - один календарний місяць. Споживач не пізніше ніж 10-го числа щомісячно наступного за розрахунковим місяцем сплачує вартість фактично поставленої теплової енергії постачальником (позивач по справі). При укладанні договору сторони прийшли до згоди керуватись Законом України “Про теплопостачання” від 02.06.2005 року та Правилами користування тепловою енергією від 06.12.1981 року № 310 (в редакції від 21.01.2003 року).

Згідно до п. 5.2.1 договору постачальник зобов'язаний своєчасно надавати споживачеві інформацію (письмово або через засоби масової інформації) про зміни режиму надання послуг, нормативів їх споживання, тарифів на них, термін планового відключення гарячого водопостачання для проведення планових робіт і обслуговування зовнішніх мереж, вмикання та вимикання центрального опалення, термін проведення огляду та ремонтних робіт. Згідно до п. 6.2.3 договору споживач зобов'язаний своєчасно у встановлений договором термін, оплачувати спожиту теплову енергію. Погоджена характеристика споживача теплової енергії передбачає постачання теплової енергії на будинок № 8 по вул. Кропивницького в м. Кіровограді для опалення 6903,55 кв.м. площі, а вартість теплової енергії складає 6903,55 Х діючий тариф.

Умови договору визначені в результаті вільного волевиявлення сторін, договір та додаток до нього підписано повноважними представниками сторін, а їх підписи скріплено відтисками печаток підприємств.

Відповідно до п. 3.4.1. „Інструкції про порядок видачі міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям, господарським об'єднанням та громадянам дозволів на право відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів, а також порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, та затвердження Умов і правил провадження діяльності з відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів”, яка затверджена наказом МВС України № 17 від 11.01.1999 р. та зареєстрована в Мін’юсті України 28.04.1999 р. за № 264/3557, відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю користування ними покладається на керівників підприємств, установ і організацій, господарських об'єднань, суб’єктів господарської діяльності. Відповідач не надав доказів того, що печатку було втрачено або викрадено.

У зв'язку зі змінами фактично опалювальної площі, договором № 247 від 20.03.2007 року змінено додаток № 1 до договору № 247 та погоджено площу яка підлягає до опалення за рахунок поставлено теплової енергії в розмірі 8024 кв.м. та застосовано формулу для розрахунку вартості теплової енергії: 542,88 Гкал/міс. Х середньомісячний температурний коефіцієнт Х діючий тариф. Згідно до п. 4.8 договору сторони дійшли згоди розрахунки згідно цього договору розпочати з 01.01.2007 року.

На виконання умов вказаних договорів позивач з початку опалювального сезону 2005 року проводив постачання теплової енергії відповідачу, який приймав теплову енергію без будь-яких заперечень чи зауважень.

Натомість, змінивши в односторонньому порядку умови договору, відповідач не проводив своєчасно вартість отриманої теплової енергії та за період з квітня 2006 року по квітень 2008 року допустив заборгованість в розмірі 25 499 грн. 76 коп., період виникнення якої та розмір підтверджується фінансовою карткою платника - ЖБК “Будівельник 3”. За вказаний період відповідачу було поставлено теплову енергію на суму 253 598 грн. 25 коп., а оплачено лише частково на суму 228 098 грн. 50 коп., у зв'язку з чим за підрахунками позивача станом на 01.07.2008 року виникла заборгованість по основному платежу в розмірі 25 499 грн. 76 коп.

Проаналізувавши правовідносини між учасниками спору та надавши їм правову оцінку, господарський суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення суми основного боргу є обґрунтованими, але підлягають до задоволення частково враховуючи наступне.

Як вбачається із умов договорів, які визнані повноважними представниками сторін без будь-яких заперечень чи зауважень, одним із основних чинників для нарахування плати за послуги з теплопостачання є діючий тариф. Господарський суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком вартості наданих послуг за грудень 2007 року та січень 2008 року в розмірі 178,32 грн./Гкал, оскільки застосування такого тарифу не відповідає вимогам ст. 32 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” за приписами якої плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

У разі зміни вартості житлово-комунальних послуг виконавець/виробник не пізніше ніж за 30 днів повідомляє про це споживача з визначенням причин зміни вартості та наданням відповідних обґрунтувань з посиланням на погодження відповідних органів.

Позивачем не подано безспірних доказів про виконання ним вимог вказаного закону, тому нарахування плати за грудень 2007 року та січень 2008 року повинно проводитись згідно до методики, якою застосовуються діючі тарифи, тобто 160,49 грн./Гкал. Застосування затвердженого 29.12.2007 року тарифу на розрахунки наданих в грудні 2007 року послуг господарський суд визнає безпідставним. Отже, нарахована за грудень 2007 року та січень 2008 року сума плати за послуги теплопостачання підлягає коригуванню в бік зменшення на 11 990 грн. 97 коп. і становить 76 400 грн. 78 коп. (88 391,75 - 11 990,97 = 76 400 грн. 78 коп.), а відповідно і визначена згідно до фінансової картки сума основної заборгованості має зменшитись на вказану суму коригування, тобто складає остаточно 13 508 грн. 79 коп.

Поряд з цим, згідно до ст. 21 Закону України "Про прокуратуру" у зв'язку з внесенням протесту прокурора м. Кіровограда на рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 1573 від 30.11.2007 року було зупинено дію опротестованого акта, яким внесено зміни до прейскуранту тарифів на послуги теплопостачання.

У відповідності до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

Враховуючи викладене з відповідача підлягають до стягнення втрати від інфляції в розмірі 11 489 грн. 06 коп. та три проценти річних в розмірі 1 698 грн. 62 коп. за період з квітня 2006 року по червень 2008 року включно.

Підставою для нарахування та стягнення втрат від інфляції та процентів річних господарський суд визнає приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України згідно до яких боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми.

У відповідності до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

Поряд з цим, господарським судом не вбачається підстав для застосування розстрочки або відстрочки виконання рішення суду згідно до приписів ст. 121 ГПК України, оскільки відповідачем не подано до суду доказів про наявність виняткових обставин для застосування відстрочки або розстрочки виконання рішення суду. Однак, відповідач не позбавляється права на звернення до суду із обґрунтованою заявою про застосування розстрочки або відстрочки виконання рішення суду на стадії виконавчого провадження.

При цьому господарським судом враховується, що згідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

За приписом ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може розстрочити або відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Окрім того, за приписом ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Як при зверненні із заявою до суду так і при розгляді заяви судом заявником не подано достатніх доказів про наявність виняткових обставин, враховуючи які суд може застосувати відстрочку виконання рішення суду. Натомість, заявник навіть не визначився з якими саме обставинами він пов'язує настання подій, коли виконання рішення суду буде можливим.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача повністю, оскільки через невиконання відповідачем свого зобов'язання позивач змушений був звернутись до суду за захистом своїх прав і поніс додаткові витрати по сплаті державного мита і послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 34, 44, 49, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути із житлово-будівельного кооперативу "Будівельник-3", 25000, м. Кіровоград, вул. Кропивницького, 8 (р/р 631 в КОФ "Укрсоцбанк" в м. Кіровограді, МФО 323293, ) на користь дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії", 25030, м. Кіровоград, вул. Кутузова, 23/16 (р/р 5 в ЖФ КБ "Західінкомбанк" у м. Житомирі, МФО 311670, ) заборгованість по оплаті наданих послуг з теплопостачання в розмірі 13 508 грн. 79 коп., втрати від інфляції в розмірі 11 489 грн. 06 коп., проценти річних в розмірі 1 698 грн. 62 коп. на загальну суму 26 696 грн. 47 коп., суму сплаченого державного мита в розмірі 967 грн. 74 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн.

Наказ видати.

В решті позовних вимог відмовити.

Згідно ч. 3 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дане рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку.

Суддя Ю.І. Хилько