СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

12.05.2008

Справа №2-13/3427-2008

За позовом - Обслуговуючого
кооперативу «Скала» (95033, Україна, Автономна Республіка Крим, м. Судак вул.
Морська, 5)

До відповідача  Судацької міської  ради (98531, Україна, Автономна Республіка
Крим, м. Алушта, м. Судак вул. Леніна, 85-а)

про визнання права власності на
земельну ділянки та спонукання зареєструвати право власності.

Суддя ГС АР Крим Жукова А.І.

п р е д с т а в н и к и:

Від позивача - Філонов О.І. -
представник, дов. від 07.03.2008 року.

Від відповідача -  не з'явився.

Обставини справи: Обслуговуючий
кооператив «Скала»  звернувся до
Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Судацької
міської  ради та просить визнати право
власності на земельну ділянку площею 0,0549 га, яка знаходиться за адресою: м.
Судак вул. Леніна, 34а, зобов'язати Судацьке міське управління  земельних ресурсів видати державний акт на
право власності на вказану земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
на спірній земельній ділянці розташовані гаражі, які належать позивачу.
Посилається на статтю 377 цивільного кодексу України.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причини неприбуття суд невідомі. Про день та час
слухання справи був сповіщений належним чином - рекомендованою кореспонденцією.

Справа розглядається у порядку
статті 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухав пояснення представника позивача, суд -

В С Т А Н О В И В :

Обслуговуючий кооператив «Скала»
зареєстрований Виконавчим комітетом Судацької міської ради Автономної
Республіки Крим 23.05.1997 р.

Позивач звернувся до відповідача із
клопотанням про придбання у власність земельної ділянки орієнтовною площею
0,0549 га за адресою: Україна, Автономна Республіка Крим, м. Судак вул. Леніна,
34-а під існуючими гаражами.

Рішенням № 172/25-04 відповідач
дозволив розробку проекту відводу земельної ділянки орієнтовною площею 0,04 га
під існуючими гаражами за адресою: м. Судак вул. Леніна, 34-а.

11.09.2006 року позивач звернувся
до Судацької міської ради для затвердження проект  по відводу земельної ділянки у власність під
існуючими гаражами.

Проект відводу на сесії ради не
розглядався і не затверджувався й відповідно рішення радою не приймалося.

Таким чином відсутнє волевиявлення
власника про передачу земельної ділянки іншій особі.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК
України  кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ст. 16 ЦК України встановлено, що
кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав
та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення;
7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;
10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений договором або законом.

П. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного
кодексу України також передбачає такий спосіб захисту земельних прав як
визнання права.

Згідно ст. 14 Конституції України
земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною
держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і
реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до
закону.

Порядок та умови набуття права
власності на земельну ділянку встановлено Земельним кодексом України.

Відповідно до ст. 82 Земельного
кодексу України юридичні особи (засновані громадянами України або юридичними
особами України) можуть набувати у власність земельні ділянки для здійснення
підприємницької діяльності.

Ч. 1 ст. 41 Земельного кодексу
України встановила, що житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним
кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва
передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який
встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації.

Вищенаведене свідчить про те, що
позивач як жилого-будівельний кооператив має право на отримання на свій вибір
земельної ділянки під забудову на умовах оренди або безоплатно у власність.

Проте ст. 116 Земельного кодексу
України встановила, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та
права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної
власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Разом з  тим,
відповідно  до  пункту 34 статті 26,  пункту
другого  статті 77 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні" питання  регулювання земельних  відносин
(у тому числі надання земельної ділянки у власність) вирішується  на
пленарному  засіданні  ради - сесії,
а спори про надання земельних ділянок у власність,  що виникають в  результаті рішень, дій чи бездіяльності
органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому
порядку.

Таким чином, законодавством
передбачено, що способом волевиявлення
ради,  яка  здійснює право власності від імені
відповідної територіальної громади, щодо
регулювання земельних відносин є прийняття рішення сесії.

Судацькою міською радою не
приймалося рішення про передачу у власність Обслуговуючому кооперативу «Скала»
земельної ділянки під існуючими гаражами за адресою: м. Судак вул. Леніна,
34-а.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України органи державної влади і органи місцевого самоврядування зобов'язані
діяти тільки на підставах, в межах повноважень і способів, які передбачені
Конституцією і законами України.

Суд вважає, що рада діяла у межах
своїх повноважень, тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті державного мита
та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відносяться на
позивача.

У судовому засіданні оголошена
вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене у повному обсязі
та підписане 23.05.2008 року.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 33, 34, 35, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова А.І.