ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2008 р.                                Справа № 18/3614а

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді –Васяновича А.В.,

секретаря судового засідання –Гень С.Г.

за участю представників сторін:

від позивача - Кондратюк І.М. - представник за довіреністю,

від відповідача –представник не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Сміла, м. Сміла, Черкаської області          до державного підприємства “Машинобудівний завод “Оризон”, м. Сміла,

Черкаської області

про стягнення 34435 грн. 37 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з адміністративним позовом звернулось управління Пенсійного фонду України в м. Сміла про стягнення з державного підприємства “Машинобудівний завод “Оризон” заборгованості з відшкодування фактичних витрат в сумі 34435 грн. 37 коп. на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах .

Позов було мотивовано тим, що відповідач має заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. п. “а”, “б” –“з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” колишнім працівникам відповідача, а саме:

1. Ханіній Тамарі Петрівні,

2.          Посипайко Ганні Євгенівні,

3.          Богуславцю Володимиру Андрійовичу,

4.          Дубенку Павлу Петровичу,

5.          Петренку Василю Івановичу,

6.          Подварко Віктору Петровичу,

7.           Ілляшевичу Олександру Олександровичу,

8.          Удянській Лідії Петрівні,

9.          Іваненку Петру Івановичу,

10.          Лямцевій Валентині Іванівні,

11.          Плужніковій Надії Михайлівні,

12.          Кривошеї Надії Іванівні,

13.          Онищуку Павлу Федоровичу,

14.          Присяжненко Любові Леонідівні,

15.          Азаренковій Ользі Миколаївні,

16.          Годуновій Зінаїді Юхимівні

перед позивачем на суму 34435 грн. 37 коп. за період з 01.03.2008 року по 25.07.2008 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 22.07.2008 року було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи на 31.07.2008 року.

Справа розглядається після відкладення та оголошення перерви в судовому засіданні, яке відбулося 04.09.2008 року на 10 год. 00 хв. 19.09.2008 року.

В судовому засіданні представник управління Пенсійного фонду України в м. Сміла позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, надіслав суду клопотання від 18.09.2008 року про приєднання копій документів в якості доказів до матеріалів справи, а також повідомив суд про неможливість прийняти участь в судовому засіданні в зв’язку з службовим відрядженням.

Доказів, що підтверджують відрядження представника відповідача, до вищенаведеного клопотання додано не було.

У своїх запереченнях від 14.08.2008 року, а також від 04.09.2008 року проти адміністративного позову, відповідач позов не визнає, провадження у справі просив закрити обґрунтовуючи це тим, що позивачем не було доведено, що саме безпосередньо у відповідача працювали громадяни, яким призначено та виплачено пенсії на пільгових умовах, позовна заява не містить розрахунку суми позовних вимог, зокрема в який період часу відповідачем здійснені виплати та яким саме особам. Відповідач не має статусу універсального правонаступника, оскільки до відповідача не перейшло виробництво, на якому працювали зазначені громадяни. Крім того відповідач зазначав, що дана справа не підвідомча господарському суду, як суду адміністративної юрисдикції, оскільки згідно положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” та Закону України “Про пенсійне забезпечення”, такі виплати носять характер регресу, не входять до складу системи пенсійного страхування (ні солідарної, ні накопичувальної). В даному випадку мають місце відносини врегульовані положенням ст. 528 ЦК України. Тому в даному випадку між сторонами має місце господарський спір, оскільки існування у відповідача статусу суб’єкта владних повноважень має місце лише в тому випадку, коли він здійснює управлінські функції згідно законодавства. За таких обставин, на думку відповідача, даний спір між сторонами не належить до сфери реалізації публічної влади.

Судовий процес фіксувався за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні, яке відбулося 19.09.2008 року за згодою представника позивача було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду Черкаської області.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Відповідач по справі, як суб’єкт підприємницької діяльності, зареєстрований рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 07.05.2003 року за №250.

Підпунктами “а”, “б” –“з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

з) водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв:

- чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців;

- жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Відповідно до ч. 2 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003 року пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах, на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації: робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до п. п. 6.4, 6.5, 6.8, 6.9 Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, №21-1 від 19.12.2003 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 01 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду України зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Не сплачені та/або несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зазначених в абзаці другому пункту 6.1 цієї Інструкції, стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій відповідно до норм Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Позивачем до відповідача направлялися повідомлення встановленої форми про фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, які підлягають до відшкодування, що підтверджується поштовою квитанцією про їх відправлення ( а.с. 7-13).

Заборгованість відповідача по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 34435 грн. 37 коп. підтверджується карткою особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №1 та №2 та розрахунками про фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

Доводи та посилання відповідача наведені в запереченнях на позов про те, що дана справа не є справою адміністративної юрисдикції і те що позивач не здійснює управлінських повноважень відносно відповідача суд оцінює як безпідставні.

Визначення поняття "справа адміністративної юрисдикції" наведено у статті 3 КАС України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Поняття "суб'єкт владних повноважень" визначено у статті 3 КАС України - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 № 121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема призначає пенсії та готує документи для їх виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 за № 442/6730, управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 2.1 зазначеного Положення основними завданнями органів Пенсійного фонду України, зокрема є забезпечення призначення і виплати пенсій.

Відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду управління відповідно до покладених на нього завдань контролює надходження страхових внесків та інших платежів до Пенсійного фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати страхових внесків, цільового використання коштів Пенсійного фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

З огляду на викладене суд вважає, що Пенсійний фонд України та його органи, у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, є суб’єктами владних повноважень, а спори за участю цих органів та юридичних осіб, пов’язаними з відшкодуванням витрат на доставку та виплату пенсій особам, які отримали право виходу на пенсію на пільгових умовах є публічно-правовими, оскільки виникають за участю суб’єкта владних повноважень, що реалізує у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції, та відповідають визначенню адміністративної справи, наведеному у пункті 1 частини першої статті 3 зазначеного Кодексу.

При цьому, судом враховано відповідні приписи викладені в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 07.02.2006 року № 01-8/301 “Про деякі питання, пов'язані із розмежуванням компетенції господарських і адміністративних судів”, а також в Рекомендаціях Президії Вищого адміністративного суду України від 23.08.2007 за № 07.2 –10/1 1.

Також судом не приймаються до уваги заперечення відповідача стосовно правонаступництва державного підприємства по відношенню до підприємств на яких працювали робітники, що отримали право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою господарського суду Черкаської області від 25.12.2006 року по справі №08/3985а, за позовом Смілянського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в м. Сміла до державного підприємства “Машинобудівний завод “Оризон” про стягнення 104638,68 грн. заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах позов було задоволено повністю.

Під час розгляду справи № 08/3985а (у яких брали участь ті самі особи) судом було встановлено, що державне підприємства “Машинобудівний завод “Оризон” є правонаступником усіх майнових і немайнових прав і обов’язків підприємств: державного підприємства –фірми “Оризон –прилад”, державного підприємства –фірми “Оризон –постачальник”, державного підприємства –фірми “Оризон –ТТФ”, державного підприємства –фірми “Оризон –ТТЦ”, державного підприємства –фірми “Оризон –ліфт”, державного підприємства –фірми “Оризон –НВСТЦМ”, державного підприємства –фірми “Оризон –маркетинг”, державного підприємства –фірми ”Оризон - ТБ”, державного підприємства –фірми “Оризон –промжитлобуд”, державного підприємства –фірми ”Оризон –мед”, державного підприємства “Конструкторське бюро “Оризон –маш” та структурних підрозділів державного підприємства –фірми “Оризон –транс”.

Також, матеріалами справи встановлено, що особи, яким призначено пенсії на пільгових умовах, перебували у трудових правовідносинах з відповідачем, який є правонаступником вищенаведених підприємств.

Тобто доводи та посилання відповідача, що державне підприємства “Машинобудівний завод “Оризон” не є правонаступником підприємств на яких працювали особи, що отримали право на пенсію, призначену на пільгових умовах спростовується вищенаведеним судовим рішенням, яке в установленому законом порядку набрало законної сили і є обов’язковим до виконання на всій території України.

За таких обставин, суд вважає, що позивач в установленому процесуальним законом порядку довів суду обґрунтованість своїх вимог, та має право на стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій в розмірі 34435 грн. 37 коп.

На підставі ст. ст. 89, 94 КАС України з відповідача на користь Державного бюджету України підлягають стягненню судові витрати у розмірі 344 грн. 35 коп.

Керуючись статтями 89, 94, 160, 162, 163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства “Машинобудівний завод “Оризон” вул. Мазура, 24, м. Сміла, Черкаської області, р/р № в ЧОД “Райффайзен Банк “Аваль”, МФО 354411, :

- 34435 грн. 37 коп. заборгованості на користь управління Пенсійного фонду України в м. Сміла, вул. Леніна, 45/а, м. Сміла, Черкаської області, р/р 2 в Черкаському обласному управлінні ВАТ “Державний Ощадний банк України”, МФО 354507, ;

- в доход Державного бюджету України через Смілянську об’єднану державну податкову інспекцію судові витрати в сумі 344 грн. 35 коп.

Видати виконавчі листи.

Постанову суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку передбаченому ст. 186 КАС України.

Суддя                               Васянович А.В.

Повний текст постанови складено 23.09.2008 року