ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"03" червня 2008 р. Справа № А4/141-08

Колегія суддів господарського суду Київської області у складі головуючого судді Попікової О.В., суддів Антонової В.М., Кошика А.Ю., розглянувши справу

за позовом

Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі

до

Товариства з обмеженою відповідальністю „Вас-Транс”

про

зобов’язання вчинити дії

секретар судового засідання: Холоденко Н.О.

за участю представників:

від позивача

Варшавець Я.Л. дов. від 8.01.2008р. № 2910-10, Ботнар О.В. дов. від 4.04.2008р. № 13

від відповідача

Краснов І.В. дов. від 1.01.2008р., Рибченко Н.М. дов. 8.01.2008р.,

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 3.06.2008р. о 15 год. 55 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 6.06.2008р, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Встановив:

Державною податковою інспекцією у Києво-Святошинському районі Київської області (надалі позивач) заявлений позов про зобов’язання ТОВ „Вас-Транс” (надалі відповідач) надати по реєстру якнайкоротший термін документи до перевірки та надати можливість провести позапланову виїзну документальну перевірку з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок в установі банку згідно податкової декларації за листопад 2007р. Позовні вимоги обґрунтовані приписами статті 19 Господарського кодексу України та статті 11-1 та 11-2 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” з огляду на те, що відповідач не повному обсязі надав документи для проведення позапланової виїзної перевірки за наявності законних підстав для її проведення. При цьому податкова служба наголошує на тому, що у зв’язку із відмовою відповідача надати документи за жовтень 2007р. (які вимагались ДПІ) позивач позбавлений можливості перевірити показники даних декларації за листопад 2007р.

У додаткових поясненнях від 28.05.2008р. податкова служба посилаючись на приписи п. 9 статті 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” зауважує на тому, що заявлена до відшкодування сума ПДВ за декларацією листопад 2007р. становить 110106 грн., і за наявності наведених обставин, у позивача наявні правові підстави на проведення повторної перевірки.

Відповідач –ТОВ „Вас-Транс” у відзиві на позовну заяву (від 20.05.2008р. № 31) просить залишити позов податкової служби без задоволення з огляду на те, що під час проведення перевірки відповідачем були надані всі необхідні документи, запити ДПІ відповідач не отримував. При цьому, відповідач наголошує на відсутності підстав для проведення позапланової виїзної перевірки, як це передбачено вимогами статті 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне:

Предмет позову складає вимога ДПІ у Києво-Святошинському районі про зобов’язання посадових осіб ТОВ „Вас-Транс” надати документи та надати можливість провести позапланову виїзну документальну перевірку з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок в установі банку згідно податкової декларації за листопад 2007р.

Приписами статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб'єктом владних повноважень є - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

Згідно зі статтею 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Частина друга цієї ж норми надає право державним та іншим органам звертатися до господарського суду у випадках передбачених законодавчими актами.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому підсудність таких справ визначається Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 4 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Приписами частини 3 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України “Про систему оподаткування” платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані: 1) вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами; 2) подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів); 3) сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни; 4) допускати посадових осіб державних податкових органів до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для перевірок з питань обчислення і сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до вимог частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Законом України “Про державну податкову службу в Україні” від 4 грудня 1990 року №509-XII чітко визначено функції, які покладені на державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції, а саме пунктом 11 статті 10 вказаного Закону визначено, що останні подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна. Також пунктом 17 статті 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” органам державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України визначено право звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності. При цьому позивач –ДПІ у Києво-Свтошинському районі звернувшись з даним позовом ніяким чином не обґрунтував повноважень щодо звернення із згаданим позовом, а посилається лише на факт не надання ТОВ “Вас-Транс” документів необхідних для проведення перевірки пов’язаної з нарахуванням та сплатою податків, зборів (обов’язкових платежів).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Приписами статей 10-11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” не передбачені такі способи реалізації повноважень ДПС, як звернення до суду із позовом про зобов’язання вчинити дії щодо надання органам ДПС документів, що підтверджують дані податкових декларацій та надати можливість провести позапланову виїзну документальну перевірку з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок в установі банку згідно податкової декларації.

З огляду на викладене, у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення позову ДПІ у Києво-Святошинському районі про зобов’язання ТОВ “Вас-Транс” надати по реєстру якнайкоротший термін документи до перевірки та надати можливість провести позапланову виїзну документальну перевірку з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ.

Підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів регламентуються приписами статті 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”.

При цьому, приписами пункту 1 статті 11 Згаданого Закону передбачено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право: здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ (далі - платники податків).

Згідно вимог частини 6 статті 11-1 Закону України „Про держану податкову службу в Україні” позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з таких обставин:

1) за наслідками перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків законів України про оподаткування, валютного законодавства, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту;

2) платником податків не подано в установлений строк податкову декларацію або розрахунки, якщо їх подання передбачено законом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податковій декларації, поданій платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту;

4) платник податків подав у встановленому порядку скаргу про порушення законодавства посадовими особами органу державної податкової служби під час проведення планової чи позапланової виїзної перевірки, в якій вимагає повного або часткового скасування результатів відповідної перевірки;

5) у разі виникнення потреби у перевірці відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту;

6) проводиться реорганізація (ліквідація) підприємства;

7) стосовно платника податків (посадової особи платника податків) у порядку, встановленому законом, податковою міліцією заведено оперативно-розшукову справу, у зв'язку з чим є потреба у проведенні позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності такого платника податків;

8) у разі, коли вищестоящий орган державної податкової служби в порядку контролю за достовірністю висновків нижчестоящого органу державної податкової служби здійснив перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або висновків акта перевірки, складеного нижчестоящим контролюючим органом, та виявив їх невідповідність вимогам законів, що призвело до ненадходження до бюджетів сум податків та зборів (обов'язкових платежів). Позапланова виїзна перевірка в цьому випадку може ініціюватися вищестоящим органом державної податкової служби лише у тому разі, коли стосовно посадових або службових осіб нижчестоящого органу державної податкової служби, які проводили планову або позапланову виїзну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або порушено кримінальну справу;

9) платником подано декларацію з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Згаданий перелік підстав для проведення позапланової виїзної перевірки є вичерпним, і розширення підстав для проведення позапланової перевірки Законом України „Про державну податкову службу в Україні” не передбачено.

ДПІ у Києво-Святошинському районі, скориставшись своїм правом на звернення до суду із позовом обґрунтувала свої вимоги лише стосовно наявності обставин з боку ТОВ „Вас-Транс” для проведення позапланової перевірки з огляду на вимоги частини 6 статті 11-1 Закону України „Про держану податкову службу в Україні”, однак вимоги про надання дозволу на проведення позапланової перевірки заявлено не було.

Однак, слід зауважити наступне: приписами ч. 8 статті 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” передбачено, що орган державної податкової служби, який ініціює проведення позапланової виїзної перевірки, подає до суду письмове обґрунтування підстав такої перевірки та дати її початку і закінчення, склад осіб, які будуть проводити таку перевірку, документи, які відповідно до частини шостої цієї статті свідчать про виникнення підстав для проведення такої перевірки, інформацію про вид та кількість перевірок, проведених органами державної податкової служби щодо суб'єкта господарської діяльності та наслідки таких перевірок за попередні три роки, а також на вимогу суду - інші відомості.

До позовних матеріалів залучено акт від 27.02.2008р. № 7423-330367782 виїзної позапланової перевірки ТОВ „Вас-Транс” з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок в установі банку за період: листопад 2007р. наказ начальника ДПІ у Києво-Святошинському районі від 13.02.2008р. № 68 про проведення з 13.02.2008р. по 26.02.2008р. позапланової документальної перевірки ТОВ „Вас-Транс” з питань дотримання вимог податкового законодавства згідно податкової декларації з ПДВ за листопад 2007р., направлення від 13.02.2008р. № 58 на проведення позапланової документальної перевірки ТОВ „Вас-Транс”. Зокрема, залучені до позовних матеріалів копії декларацій з ПДВ за листопад 2007 не містять показники щодо від'ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

ДПІ у Києво-Святошинському районі не обґрунтувала та не довела наявність підстав для проведення повторної позапланової виїзної перевірки ТОВ „Вас-Транс” та не надав суду відповідних документів, які відповідно до вимог ч. 6 статті 11-1 свідчили про виникнення підстав для проведення такої повторної перевірки.

Зважаючи на викладене, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ДПІ у Києво-Святошинському районі щодо зобов’язання ТОВ „Вас-Транс” (надалі відповідач) надати по реєстру якнайкоротший термін документи до перевірки та надати можливість провести позапланову виїзну документальну перевірку з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 100, 158 –163, Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

постановив:

1 У задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Головуючий суддя Попікова О. В.

суддя В.М.Антонова

суддя А.Ю.Кошик

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі – 6 червня 2008р.