ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008 р.

№ 13/255-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Кочерової Н.О., - головуючого,

Дунаєвської Н.Г.,

Черкащенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги

ВАТ “Енергія”

на постанову

Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10.12.2007 року

у справі господарського суду

Київської області

за позовом

Головного управління з питань надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради

до

про

ВАТ “Енергія”

стягнення 29611,94 грн.,

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:

Данилюк Л.В.,

- відповідача:

Зленко Н.В.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2007 року Головне управління з питань надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради звернулось до господарського суду з позовом до ВАТ "Енергія" про стягнення 29611,94 грн. збитків завданих невиконанням договірних зобов"язань.

Рішенням господарського суду Київської області від 03.09.2007 року позов задоволено повністю. Стягнуто на користь позивача 29611,94 грн. збитків та 414,11 грн. судових витрат.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10.12.2007 року рішення місцевого господарського суду від 03.09.2007 року залишено без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, ВАТ "Енергія" подало касаційну скаргу, в якій просить постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10.12.2007 року та рішення господарського суду Київської області від 03.09.2007 року скасувати та припинити провадження у справі.

Доповідач: Черкащенко М.М.

В обґрунтування своїх вимог, скаржник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконних судових рішень.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 01.01.2006 року між ВАТ «Енергія»(енергопостачальна організація) та ГУПНС ВО Київської міськради (споживач) було укладено договір № 126 від «Про постачання теплової енергії у гарячій воді».

Відповідно до умов укладеного договору, енергопостачальна організація взяла на себе зобов'язання постачати на склади, які належать споживачу та знаходяться за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 144, вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, гарячої води, а споживач –оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно з п. 10 договору, договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2006 року.

Пунктом 1.8 додатку 3 до договору № 126 передбачено, що енергопостачальна організація припиняє постачання теплової енергії споживачу у разі підключення споживачем теплового обладнання без дозволу енергопостачальної організації.

Згідно з п.2 зазначеного додатку, енергопостачальна організація письмово повідомляє споживача про причини та дату припинення подачі теплової енергії.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 20.02.2006 року, в порушення умов договору, ВАТ «Енергія»без попередження припинило постачання теплової енергії, гарячої води.

Відповідно до ст. 621 ЦК України, у разі невиконання боржником для кредитора певної роботи чи ненадання йому послуги кредитор має право виконати цю роботу власними силами або доручити її виконання чи надання послуги третій особі і вимагати від боржника відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що оскільки постачання теплової енергії ВАТ «Енергія»Головному управлінню станом на 25.07.2006р.відновлено не було, роботи по усуненню причин, які викликали припинення постачання ВАТ «Енергія»не проводилися, а ВАТ «Енергія»являється єдиною організацією з централізованого постачання теплової енергії в м. Обухів, ГУПНС ВО Київської міськради був змушений провести роботи для відновлення постачання теплової енергії до його об'єктів в зимовий період та уклав договір № 124-К/06 з ТОВ «Інженерний Центр Теплопостачання»для придбання та подальшого підключення електричного котла.

Враховуючи вищевикладене, те, що договір № 126 від 01.01.2006 року за згодою сторін не був розірваний, а також те, що через невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивач був змушений встановити опалювальне обладнання і таким чином, самотужки забезпечити себе тепловою енергією, тобто, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що між невиконанням ВАТ «Енергія»своїх зобов'язань та встановленням Головним управлінням опалювального обладнання існує причинний зв'язок, а тому враховуючи ст. 22 ЦК України, правомірно задовольнили позов про відшкодування збитків.

Щодо доводів скаржника наведених у касаційній скарзі, то вони не заслуговують на увагу, оскільки не підтвердженні належними доказами, матеріалами справи та не спростовують висновків покладених в основу прийнятих судових рішень.

На підставі вищевикладеного, оскаржувана постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10.12.2007 року є законною та обґрунтованою, а тому судова колегія не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10.12.2007 року у справі № 13/255-07 залишити без змін.

Головуючий           Н. Кочерова

Судді: Н. Дунаєвська

М. Черкащенко