СУД
Ухвала

Іменем України

24
березня 2008 року

Справа
№ 2-29/10436-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді
,

суддів
,

,

секретар
судового засідання

за участю
представників сторін:

представник
позивача: Соловйова
Катерина Сергіївна, довіреність №
01Д   від 08.01.08,  Фонд майна Автономної Республіки Крим;

представник
відповідача: не
з'явився, Державна податкова інспекція у місті Сімферополі Автономної
Республіки Крим;

представник
3-ої особи: не
з'явився,  Колективне підприємство
"Марина";

представник
3-ої особи: не
з'явився, Державне підприємство "Кримконтракт";

представник
3-ої особи: не
з'явився, Арбітражний керуючий   ОСОБА_1

розглянувши
апеляційну скаргу
Фонду майна Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Башилашвілі О.І.) від 19 грудня 2007 року у справі № 2-29/10436-2007А

за
позовом  Фонду майна Автономної Республіки Крим (вул.
Севастопольська, 17, Сімферополь, 95015)

до          Державної податкової інспекції у
місті Сімферополі Автономної Республіки Крим (вул. М. Залки, 1/9, Сімферополь,
95053)

за
участю третіх осіб:

1.
Колективного
підприємства "Марина"  (пров.
Елеваторний, 3, місто Сімферополь, 95040)

2. Державного підприємства
"Кримконтракт"  (пров.
Елеваторний, 3, Сімферополь, 95000)

в
особі арбітражного
керуючого  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про
зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Постановою
господарського суду Автономної Республіки Крим від 10 грудня 2007 року у справі
№ 2-29/10436-2007А (суддя О.І. Башилашвілі) відмовлено у задоволенні позову
Фонду майна Автономної Республіки Крим до Державної податкової інспекції у
місті Сімферополя Автономної Республіки Крим, за участю 3-х осіб: колективного
підприємства „Марина”, Державного підприємства „Кримконтракт” в особі
арбітражного керуючого ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити певні дії.

Не
погодившись з постановою суду, Фонд майна Автономної Республіки Крим звернувся
до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у
якій просить скасувати рішення господарського суду першої інстанції, позовні
вимоги задовольнити.

Апеляційна
скарга мотивована посиланнями Фонду майна Автономної Республіки Крим на
порушення господарським судом Автономної Республіки Крим норм матеріального та
процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи.

Ухвалою
Севастопольського апеляційного господарського суду від 04 лютого 2008 року
розгляд справи був призначений на 25 лютого 2008 року, однак у зв'язку із
хворобою головуючого судді Борисової Ю.В. розгляд справи було відкладено на 12
березня 2008 року.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 12
березня 2008 року суддю Плута В.М. у зв'язку з відпусткою було замінено на
суддю Сотула В.В.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 24
березня 2008 року була здійснена заміна судді Сотула В.В. на суддю Плута В.М.

У
судові засідання Державна податкова інспекція у місті Сімферополя Автономної
Республіки Крим та колективне підприємство „Марина” своїх представників не
направили, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним
чином ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду та судовою
повісткою від 03 березня 2008 року, які були відправлені рекомендованою
кореспонденцією.

Відповідно
до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства неприбуття у
судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Повторно
переглянувши матеріали справи в порядку статті 195 Кодексу адміністративного
судочинства України, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши
присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність
застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова
колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування оскаржуваної постанови господарського суду Автономної
Республіки Крим виходячи з наступного.

З
матеріалів справи вбачається, що Фонд майна Автономної Республіки Крим
звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до
Державної податкової інспекції у місті Сімферополя Автономної Республіки Крим
та просить  зняти арешт з майна, що
належить Автономній Республіці Крим -цілісного майнового комплексу Державного
підприємства „Кримконтракт”, що перебував в оренді колективного підприємства
„Марина”, розташованого за адресою: місто Сімферополь, пров. Елеваторний, 3;
визначити боржником перед бюджетом правонаступника всіх прав і обов'язків
Державного підприємства „Кримконтракт”- колективне підприємство „Марина”,
обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що на даний час в реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна боржником перед бюджетом необґрунтовано зазначено
Державне підприємство „Кримконтракт” замість колективного підприємства
„Марина”, яке на думку Фонду майна Автономної Республіки Крим  є правонаступником прав та обов'язків Державного
підприємства „Кримконтракт”, у тому числі заборгованості перед бюджетом, що у
свою чергу перешкоджає Фонду майна Автономної Республіки Крим здійснювати
приватизацію майна -цілісного майнового комплексу Державного підприємства
„Кримконтракт”.

Однак,
під час розгляду справи судом було встановлено, що 11 липня 2002 року між
Фондом майна Автономної Республіки Крим і колективним підприємством „Марина”
був укладений договір оренди цілісного майнового комплексу Державного
підприємства „Кримконтракт” у складі структурних підрозділів (ділянок), розташованих
у містах Сімферополі, Севастополі, Феодосії, Джанкої, який був переданий
колективному підприємству „Марина” відповідно до акту прийому-передачі об'єкта
від 11 липня 2002 року.

Згідно
із вимогами статті 15 Закону України „Про оренду державного та комунального
майна” орендар цілісного майнового комплексу стає правонаступником прав і
обов'язків, пов'язаних з діяльністю цього підприємства.

Крім
того, правонаступництво також було передбачено пунктом 1.6 договору оренди від
11 липня 2002 року, на який також посилається Фонд майна Автономної Республіки
Крим, обґрунтовуючи свої позовні вимоги та відповідно до якого орендар -
колективне підприємство „Марина” - виступив правонаступником всіх прав і
обов'язків Державного підприємства „Кримконтракт”.

Однак,
у зв'язку з несплатою колективним підприємством „Марина” орендної плати,
рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 12 жовтня 2005 року
у справі № 2-20/12925-2005 договір оренди від 11 липня 2002 року був розірваний
та на колективне підприємство „Марина” був покладений обов'язок повернути
передане йому майно відповідно до переліку.

Відповідно
до статті 59 Господарського Кодексу України, припинення діяльності суб'єкта
господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу,
перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи
уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта  господарювання чи їх правонаступників, а у
випадках, передбачених цим Кодексом, - за рішенням суду.

У
разі злиття суб'єктів господарювання усі
майнові  права та  обов'язки кожного з них переходять до
суб'єкта господарювання, що утворений внаслідок злиття.

У
разі приєднання одного або кількох суб'єктів господарювання до іншого суб'єкта
господарювання до цього останнього переходять усі майнові права та
обов'язки  приєднаних суб'єктів
господарювання.

У
разі поділу суб'єкта господарювання усі його майнові права і обов'язки
переходять за розподільчим актом (балансом) у відповідних частках до кожного з
нових суб'єктів господарювання, що утворені внаслідок цього поділу. У разі
виділення  одного або кількох нових
суб'єктів господарювання до кожного з них переходять за розподільчим актом
(балансом) у відповідних частках майнові права і обов'язки реорганізованого
суб'єкта.

У
разі перетворення одного суб'єкта господарювання в інший до  новоутвореного суб'єкта господарювання
переходять усі  майнові права і обов'язки
попереднього суб'єкта господарювання.

Суб'єкт
господарювання ліквідується: за ініціативою осіб, зазначених у частині першій
цієї статті; у зв'язку із закінченням строку,
на який він створювався, чи у разі досягнення мети, заради якої його
було створено; у разі визнання його в установленому порядку банкрутом,  крім випадків, передбачених законом; у
разі  скасування  його
державної  реєстрації  у
випадках, передбачених законом.

Таким
чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду
першої інстанції про те, що підстави для визначення колективного підприємства
„Марина” правонаступником Державного підприємства „Кримконтракт” відповідно до
положень чинного українського законодавства відсутні.

Крім
того, Державне підприємство „Кримконтракт”, незважаючи на те, що постановою
господарського суду Автономної Республіки Крим від 15 лютого 2007 року у справі
2-6/2110-2007 Державне підприємство „Кримконтракт” було визнано банкрутом та
відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру відповідно до статті 52 Закону
України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” строком на шість місяців, досі не ліквідовано, та не виключено з
Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та зареєстровано
як платник податків та обов'язкових платежів.

Таким
чином, вимога Фонду майна Автономної Республіки Крим про визначення боржником
перед бюджетом правонаступника всіх прав і обов'язків Державного підприємства
„Кримконтракт” - колективне підприємство “Марина”, необґрунтована.

Щодо
зобов'язання Державної податкової інспекції у місті Сімферополя Автономної
Республіки Крим зняти арешт з майна, що належить Автономній Республіці Крим
-цілісного майнового комплексу Державного підприємства „Кримконтракт”, що
перебував в оренді колективного підприємства „Марина” суд апеляційної інстанції
зазначає, що під час розгляду справи було встановлено, що арешт на спірне майно
не накладався, а всі активи підприємства знаходяться в податковій заставі, про
що у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна здійснена запис від 20 вересня
2007 року № 118-1004.

Відповідач
також підтвердив, що арешт на спірне майно не накладався, а всі активи
підприємства знаходяться в податковій заставі, про що у Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна здійснена запис від 20.09.2007р. № 118-1004.

Підставою
для звільнення активів підприємства з-під податкової застави та  її виключення з державних реєстрів застав
рухомого або нерухомого майна є відповідний документ, що засвідчує закінчення
будь-якої з подій, визначених підпунктами „а” -„ж” підпункту  8.7.1 пункту 8.7 статті 8 Закону України „Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”. Перелік відповідних
документів визначається за правилами, встановленими  Кабінетом
Міністрів України.

Фондом
майна Автономної Республіки Крим всупереч положенням статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України доказів наявності підстав для звільнення майна Державного
підприємства „Кримконтракт” з податкової застави не надано, у зв'язку з чим
висновок господарського суду першої інстанції про необґрунтованість позовних
вимог є правомірним.

На
підставі вищевикладеного суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржуване
судове рішення є  законним та
обґрунтованим, прийнятим з урахуванням всіх обставин, з правильним
застосуванням норм процесуального права, а тому немає підстав для його
скасування.

Керуючись
статтями 195, пунктом 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті
205, статтею 206, частиною 5  статті 254
Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.
Апеляційну скаргу Фонду майна Автономної Республіки Крим залишити без
задоволення.

2.
Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 19 грудня 2007
року у справі № 2-29/10436-2007А залишити без змін.

Суд
апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5
статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала
суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова
Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Постанову
або ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки,
передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді