ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.08 Справа № 10/262/08

Суддя Алейникова Т.Г.

За позовом: Приватного підприємства “Агротон”, м. Запоріжжя

до відповідачів: 1. Відкрите акціонерне товариство Банк “БІГ Енергія”в особі Запорізької територіальної філії Відкритого акціонерного товариства Банку “БІГ Енергія”, м. Запоріжжя

2. Виробничий сільськогосподарський кооператив “Нива”, смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: 1. Приватне підприємство “Олімп-98”, м. Запоріжжя,

2.          Інспекція державного технічного нагляду Запорізької обласної державної адміністрації, м. Запоріжжя

Суддя Алейникова Т.Г.

Представники:

від позивача: не з’явився

від відповідача 1: Непомняшій Я.В. дов. від 06.05.08

від відповідача 2: не з’явився

від третіх осіб 1,2 : не з’явився

У судовому засіданні оголошено рішення у повному обсязі.

24.03.2008 р. ПП «Агротон»звернулося до господарського суду з позовом до відповідачів ВАТ Банку «БІГ Енергія»в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банку «БІГ Енергія», виробничого сільськогосподарського кооперативу «Нива», треті особи –приватне підприємство «Олімп-98», Інспекція державного технічного нагляду Запорізької обласної державної адміністрації про визнання недійсним договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки № FLT-77-10-05 від 16.04.2007 р.

Ухвалою суду від 27.03.2008 р. порушено провадження у справі.

Позивач уточнив підстави позовних вимог.

Розгляд справи відкладався на 22.05.2008 р., потім на 06.06.08 та на 12.06.08р.

Позивач підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та обгрунтував їх умовами п. п. 2.4.1, 3.2 договору, ч. 1 ст. 574, 525, 526, 599 Цивільного кодексу України, ч. ч. 1, 2, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 1 Закону України «Про заставу», ст. 2, 3, 28, ч. 1 ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Відповідач ВАТ Банк «БІГ Енергія»в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банку «БІГ Енергія»позов не визнав в повному обсязі, пояснивши суду, що його дії відповідають нормам діючого законодавства.

Відповідач ВСГК «Нива»позов не визнав в повному обсязі, вважає, що договір відповідає нормам чинного законодавства.

Третя особа –ПП «Олімп 98»позов визнало, пояснивши суду, що дійсно відібрання та продаж лізингового майна були здійснені ВАТ Банк «БІГ Енергія»без відома та погодження з ПП «Олімп-98».          Третя особа –інспекція державного технічного нагляду Запорізької обласної державної адміністрації на судові засідання не з’явилась, письмового відзиву на позов не надала.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2005 р. між позивачем –приватним підприємством «Агротон» та третьою особою –приватним підприємством «Олімп-98»був укладений договір фінансового лізингу № А0284, згідно з яким Позивач передав ПП «Олімп-98»в фінансовий лізинг строком до 14.10.2010 р., наступне майно (сільськогосподарську техніку), а саме: зернозбиральний комбайн Deere»9640і WTS, зав. № Z09640А078213, двиг. № RG6081Н262887, жатку зернову 622R, транспортний візок », пристрій для збирання соняшника ПС-6,7 (надалі – договір фінансового лізингу).

Зазначене в договорі фінансового лізингу майно було передане ПП «Олімп-98»на підставі акту приймання-передачі № А-0284-1 від 06.10.2005 р. Згідно з п. 5.1 договору фінансового лізингу, а також закону України про фінансовий лізинг право власності на предмет лізингу протягом усього строку дії договору залишається у лізингодавця. Лізингоодержувачем право власності на предмет лізингу набувається після сплати ним усіх платежів, передбачених договором фінансового лізингу.

06.10.2005 р. між позивачем ПП «Агротон»та відповідачем ВАТ Банк «БІГ Енергія»(в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банк «БІГ Енергія») був укладений договір факторингу валютних цінностей № 05FLT/-77-10-05, згідно з яким позивач відступив цьому відповідачу право грошової вимоги зі сплати ПП «Олімп-98»лізингових платежів за договором лізингу (надалі –договір факторингу).

06.10.2005 р. між позивачем ПП «Агротон»та відповідачем ВАТ Банк «БІГ Енергія»в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банк «БІГ Енергія»був укладений договір застави № 05FLT/-77-10-05, згідно з яким позивач на виконання лізингоодержувачем ПП «Олімп-98»своїх зобов’язань передав відповідачу ВАТ Банк «БІГ Енергія»в заставу лізингове майно, тобто: зернозбиральний комбайн Deere»9640і WTS, зав. № Z09640А078213, двиг. № RG6081Н262887, жатку зернову 622R, транспортний візок », пристрій для збирання соняшника ПС-6,7 (надалі – договір застави).

Пунктом 6.5. договору факторингу встановлено, що ПП «Агротон»не несе відповідальності за борги ПП «Олімп-98»будь-яким іншим чином, ніж прямо вказано в договорі застави –наприклад, іншим своїм майном, грошима, тощо.

Пунктом 4.2 договору застави встановлено, що майнова порука ПП «Агротон»обмежена лише заставою предмета застави за цим договором, та розширеному тлумаченню не підлягає. Заставодавець не відповідає перед заставодержателем іншим чином, ніж прямо вказано у договорі застави (наприклад, іншим своїм майном, грошима, тощо).

У зв’язку з наявністю грошової заборгованості за договором лізингу третьої особи ПП «Олімп-98», відповідач ВАТ Банк «БІГ Енергія»(в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банк «БІГ Енергія») без участі власника майна (ПП «Агротон») та без участі лізингоодержувача (ПП «Олімп-98») вилучив лізингове майно з місця його зберігання. 22.03.2007 р. цей же відповідач зареєстрував в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна звернення стягнення на лізингове майно згідно з договором застави № 05FLT/-77-10-05 від 06.10.2005 р. та направив до ПП «Агротон»та ПП «Олімп-98»повідомлення про порушення боржниками зобов’язання за договором фінансового лізингу № А0284 від 17.08.2005 р. (вих. № 734 від 22.03.2007 р.).

У відповідь на одержане повідомлення позивач (ПП «Агротон») надіслало ВАТ Банку «БІГ Енергія»(в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банк «БІГ Енергія») заперечення на звернення стягнення на заставлене майно (одержано відповідачем, вх.№ 526 від 30.03.2007 р.), згідно з яким заперечило проти позасудового продажу лізингової техніки без участі власника –ПП «Агротон».

Незважаючи на це, 16.04.2007 р. відповідачем ВАТ Банком «БІГ Енергія»(в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банк «БІГ Енергія»), який без дозволу ПП «Агротон»діяв від його імені, та відповідачем СГК «Нива»був виготовлений та підписаний договір купівлі-продажу № FLT-77-10-05, згідно з яким ПП «Агротон» як власник начебто продав ВСК «Нива»сільськогосподарську техніку, а саме: зернозбиральний комбайн John Deere 9640і WTS, зав. № Z09640А078213, двиг. № RG6081Н262887, жатку зернову 622R, транспортний візок NS», пристрій для збирання соняшника ПС-6,7. При цьому одержувачем коштів за техніку був зазначений не власник (ПП «Агротон»), а відповідач - ВАТ Банк «БІГ Енергія»(в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банк «БІГ Енергія»).

Після підписання відповідачами цього договору сільськогосподарська техніка була передана посадовими особами відповідача ВАТ Банку «БІГ Енергія»(в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банк «БІГ Енергія») відповідачу ВСГК «Нива»на підставі акту приймання-передачі № FLT-77-10-05 від 16.04.2007 р.

Майно, передане відповідачу ВСК «Нива», оприбутковане ним за ціною 901 014,53 грн (Дев’ятсот одна тисяча чотирнадцять гривень 53 коп.), у тому числі ПДВ 150 169,09 грн. (Сто п’ятдесят тисяч сто шістдесят дев’ять гривень 09 коп.) відповідно до зазначеного акту приймання-передачі. Однак, податкової накладної, обов’язкової для укладення під час такого відчуження, а також належних доказів сплати до бюджету суми ПДВ з одержаних ВАТ Банком «БІГ Енергія»грошових коштів відповідачі суду не надали.

Проаналізувавши наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

На підставі ст.30 ч.1 закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у зв’язку з невиконанням ПП «Олімп-98»своїх обов’язків з договору лізингу відповідач ВАТ Банк «БІГ Енергія»(в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банк «БІГ Енергія»), мав право звернути стягнення на предмет застави і реалізувати його з метою погашення заборгованості ПП «Олімп-98»лише на умовах, визначених законодавством.

У відповідності до ст. 2 закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», на який відповідач ВАТ Банк «БІГ Енергія»(в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банку «БІГ Енергія») посилався як на підставу для укладення спірного договору купівлі-продажу, ПП «Агротон»виступає у якості майнового поручителя (як це вбачається з договору застави), і також є боржником.

В свою чергу, у відповідності до ч.3 ст. 28 закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов’язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

При цьому, відповідач ВАТ Банк «БІГ Енергія»в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банку «БІГ Енергія»не надав суду належних доказів того, що, за умови одержаних ним від боржника (ПП «Агротон») заперечень, будь-яким судом прийняте рішення про звернення стягнення на заставлене майно, або заставодержателю рішенням суду надано право реалізовувати заставлене майно від імені власника без одержання від нього довіреності, або про надання йому таких повноважень судом.

Також, як зазначалось вище, ВАТ Банк «БІГ Енергія»в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банк «БІГ Енергія»зареєстрував звернення стягнення на заставлене майно в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та направив ПП «Агротон»та ПП «Олімп-98»повідомлення про звернення стягнення на заставлене майно 22.03.2007 р.

У відповідності до ст. 28 закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним, і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. З цього виходить, що обтяжувач (ВАТ Банк «БІГ Енергія»в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банк «БІГ Енергія) у будь-якому разі не мав права відчужувати заставлене майно до спливу зазначеного в законі тридцятиденного строку. Ця ж норма закріплена в договорі фінансового лізингу, право вимоги платежів за яким було відступлено заставодержателю, і умов якого він мав дотримуватись у відповідності до укладеного ним договору факторингу. В той же час, спірний договір купівлі-продажу між ПП «Агротон», укладений від його імені ВАТ Банком «БІГ Енергія»(в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банк «БІГ Енергія») та ВСК «Нива» був підписаний 16.04.2007 р., тобто - до закінчення 30-денного строку, встановленого законом та договором фінансового лізингу. Це, в свою чергу, позбавило позивача та третю особу (ПП «Олімп-98») часу, який наданий боржникам на цей випадок діючим законодавством.

Навіть у разі добровільної передачі боржниками заставленого майна для його позасудового продажу в рамках закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», його реалізацію обтяжувач зобов’язаний був здійснювати у порядку, встановленому статтею 27 цього закону. Тобто, не пізніше 30 днів до дати плануємого відчуження повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір реалізувати таке право із зазначенням обраного ним способу, місця та часу проведення процедури продажу. При цьому, повідомлення відповідача ВАТ Банк «БІГ Енергія»в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банку «БІГ Енергія»про порушення боржниками зобов’язань за договором фінансового лізингу (вих. № 734 від 22.03.2007 р.) не містить інформації про місце та час проведення процедури продажу заставленого майна. ВАТ Банк «БІГ Енергія»(в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банку «БІГ Енергія») не надав суду належних доказів того, що позивачу ПП «Агротон»надсилались ще будь-які повідомлення про звернення стягнення на заставлене майно, які містили б встановлену законом інформацію. Цим самим відповідач ВАТ Банк «БІГ Енергія»порушив вимоги ст.27 закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», чим позбавив боржників (зокрема –позивача) можливості прийняти участь в цих торгах та захистити свої інтереси.

Таким чином, законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»право заставодержателя самочинно реалізовувати майно, яке на праві власності належить заставодавцю, за вказаних обставин не передбачене.

У відповідності до ч. 1 ст. 292 Господарського кодексу України, ст. 806 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 1, ст. 2, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про фінансовий лізинг», право власності на предмет лізингу належить лізингодавцю (тобто позивачу - ПП «Агротон») до повного виконання лізингоодержувачем своїх зобов’язань з договору фінансового лізингу. Право власності ПП «Агротон»на предмет лізингу протягом дії договору лізингу також встановлено п. 5.1 договору лізингу, і ця умова договору повинна виконуватися відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, а також - ст. ст. 525, 526, 599 Цивільного кодексу України, згідно з якими зобов’язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, а також - вимогами Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. При цьому одностороння відмова від виконання зобов’язань чи одностороння зміна зобов’язань забороняється.

Діючим законодавством встановлений порядок звернення стягнення на заставлене майно, яке на праві власності належить заставодавцю.

Зокрема, частиною 7 ст.20 закону України «Про заставу»передбачено, що реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим законом чи договором. А частиною 1 ст.21 закону України «Про заставу»передбачено, що реалізація заставленого майна провадиться спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів), якщо інше не передбачено договором.

В той же час, чинним договором застави № 05FLT/-77-10-05 від 06.10.2005 р. (на підставі якого діяв відповідач ВАТ Банк «БІГ Енергія», та який було зареєстровано у якості підстави для звернення стягнення в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна), а саме на підставі п.п. 2.1.3, 2.1.4 договору заставодержатель має право реалізовувати предмет застави з метою погашення заборгованості боржника у порядку, передбаченому чинним законодавством України та цим договором. У відповідності до цього договором встановлені вимоги до звернення стягнення на заставлене майно, а також - процедура його реалізації. У відповідності до п. 3.2 договору застави, у разі прийняття заставодержателем (ВАТ Банком «БІГ Енергія»в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банк «БІГ Енергія») рішення про звернення стягнення на предмет застави, заставодержатель (відповідач) повинен письмово повідомити про це заставодавця (позивача), який в цьому разі повинен виконати п. 2.4.1 договору застави. У відповідності до п. 2.4.1 договору застави, за зверненням заставодержателя (відповідача ВАТ Банку «БІГ Енергія») ПП «Агротон», зокрема, зобов’язаний у десятиденний термін з дати такого звернення здійснити відчуження предмета застави на користь заставодержателя, або передати довіреність на право вилучення та відчуження предмету застави уповноваженій особі заставодержателя. При цьому відповідач ВАТ Банк «БІГ Енергія»не надав суду належних доказів того, що він одержав від власника майна вказану довіреність на здійснення таких повноважень.

Відповідач ВАТ Банк «БІГ Енергія»(в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банку «БІГ Енергія») не надав суду будь-якіх належних доказів того, що звернення стягнення на заставлене майно, а також його продаж відповідачу ВСК «Нива»здійснювалось власником майна (ПП «Агротон») або за наданою ним довіреністю. Договір купівлі-продажу № FLT-77-10-05 та акт приймання-передачі від імені власника майна - ПП «Агротон»-підписав начальник Запорізької територіальної філії ВАТ Банку «БІГ Енергія»А.Ф.Різноокий. Судом встановлено, що ані його, ані будь-яких інших посадових осіб відповідача ВАТ Банку «БІГ Енергія»позивач (власник майна) на ці дії не уповноважував.

Окрім цього, розділом 3 вищевказаного договору застави встановлена процедура продажу предмету застави безпосередньо заставодавцем. Відповідно до цього, обумовлена і процедура надходження коштів, які сплачуються покупцями заставленого майна. Зокрема, вказано, що кошти, які надходять заставодавцю від реалізації заставленого майна, перераховуються ним заставодержателю в строк не пізніше ..... Ця вимога договору також була порушена при укладенні спірного договору № FLT-77-10-05 від 16.04.2007 р.

На ці умови договору застави розповсюджується дія ч. ч. 1, 2, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 599 Цивільного кодексу України, згідно з якими зобов’язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимогами Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства і одностороння відмова від виконання зобов’язань чи одностороння зміна зобов’язань забороняється. Будь-які умови вищезазначеного договору застави на час судового розгляду не скасовані, є чинними, а відтак –обов’язкові до виконання.

Відповідно до цього, договір застави № 05FLT/-77-10-05 від 06.10.2005 р., на який посилався відповідач ВАТ Банк «БІГ Енергія»(в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банку «БІГ Енергія») при укладенні спірного договору купівлі-продажу, за вказаних обставин не міг бути підставою для самочинного (без рішення суду) звернення стягнення заставодержателем на зазначене у ньому майно, та його реалізацію без участі позивача.

Ціна продажу в спірному договорі була встановлена відповідачами на рівні 901 014,53 грн (Дев’ятсот одна тисяча чотирнадцять гривень 53 коп.). Однак, за станом на 16.04.2007р. балансова вартість цього майна (тобто купівельна вартість, зменшена на суму амортизації відповідно до ст.ст. 8.2.2 та 8.6.1 закону України «Про оподаткування прибутку підприємств») становила суму 1 082 059,86 грн (Один мільйон вісімдесят дві тисячі п’ятдесят дев’ять гривень 86 коп.). Вказана обставина підтверджується розрахунком власника майна (позивача), та балансовою довідкою лізингоодержувача (третьої особи), які додані в матеріали справи. Відповідно до цього, майно було відчужене відповідачами нижче його балансової вартості на 181 045,33 грн (Сто вісімдесят одна тисяча сорок п’ять гривень 33 коп.) Незалежна оцінка майна відповідачами не проводилася. При цьому зазначена ціна майна в спірному договорі містила розмір, повністю тотожний розміру заборгованості третьої особи ПП «Олімп-98»перед відповідачем ВАТ Банком «БІГ Енергія». Це унеможливило після звернення стягнення та реалізації заставленого майна повернення заставодавцю будь-яких коштів, що залишилися після задоволення претензій заставодержателя (що передбачено законом України «Про заставу»).

Реалізація заставленого майна поза встановленим законом та договором застави порядком, та за ціною нижче його дійсної балансової вартості позбавила позивача (заставодавця) можливості відшкодувати заборгованість перед ним за договором лізингу третьої особи - ПП «Олімп-98». Акт звірки розрахунків між позивачем та третьою особою ПП «Олімп-98»доданий до матеріалів справи.

Вказана обставина суттєво порушила інтереси заставодавця (позивача), які захищені діючим законодавством (а також - п.4.2 договору застави та п.6.5 договору факторингу), та суттєво порушила інтереси лізингоодержувача (третьої особи ПП «Олімп-98»), тому як на підставі ч.1. ст.9 закону України «Про фінансовий лізинг»лізингоодержувачу забезпечується захист його прав на предмет лізингу нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту прав власника.

Також, суд зазначає, що згідно п.2.23 «Правил державної реєстрації та обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів» (погоджених 11.06.2004 з Міністерством внутрішніх справ України та зареєстрованих 23.06.2004 р. в Міністерстві юстиції України за № 772/9371), відчуження машин, які не зняті з державного обліку, не допускається. В свою чергу, п. 1.2. цього документу встановлено, що ці Правила є обов'язковими для всіх фізичних і юридичних осіб України, іноземних фізичних і юридичних осіб, а також осіб без громадянства, які є власниками машин, а також осіб, які від імені власників володіють, користуються чи розпоряджаються цими машинами на законних підставах». Таким чином, відчуженню зазначеної техніки у будь-якому разі повинне передувати її зняття з державного обліку. Однак, зазначена техніка, як до, так і після підписання відповідачами спірного договору купівлі-продажу перебувала на державному обліку як власність ПП «Агротон», та мала відповідні державні номери.

У відповідності до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1, 2, 3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України. У відповідності до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України та іншим актам цивільного законодавства.

З наведеного виходить, що відповідачі при укладенні спірного договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки порушили наведені вище норми цивільного законодавства, що призвело до порушення права власності на зазначене майно позивача - ПП «Агротон». У відповідності до ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 134 Господарського кодексу України, правом власності є непорушне право особи на володіння, користування та розпоряджання річчю (майном), яке здійснюється відповідно до закону на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Будь-яким судом не було встановлено право відповідача ВАТ Банку «БІГ Енергія»ані на звернення стягнення, ані на укладення ним договору відчуження від імені власника майна. Відповідно до цього, ПП «Агротон»як законний власник був всупереч власній волі протиправно позбавлений права власності на своє майно.

Заперечення відповідачів судом не приймаються у зв’язку з необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним в повному обсязі з моменту укладення договір купівлі-продажу № FLT-77-10-05 від 16.04.2007 р., укладений між відкритим акціонерним товариством Банк «БІГ Енергія»в особі Запорізької територіальної філії відкритого акціонерного товариства Банку «БІГ Енергія»(, 69035, Запоріжжя, вул. Сталеварів, 19) в якості продавця та виробничим сільськогосподарським кооперативом «Нива»(, 72001, Запорізька обл., Михайлівський р-н, смт Михайлівна, вул. Гоголя, буд 101) в якості покупця.

Стягнути солідарно з відкритого акціонерного товариства Банк «БІГ Енергія»в особі Запорізької територіальної філії відкритого акціонерного товариства Банку «БІГ Енергія»(, 69035, Запоріжжя, вул. Сталеварів, 19) та виробничого сільськогосподарського кооперативу «Нива»(, 72001, Запорізька обл., Михайлівський р-н, смт Михайлівна, вул. Гоголя, буд 101) 85 гривень 00 коп. державного мита та 118 гривень 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Суддя                                                   Алейникова Т.Г.