ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

23 червня 2008 р.                                                             Справа № 9/95

За позовом Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес - Монтаж", м. Хуст

про стягнення 7 118,62 грн.

Суддя Г.Й. Бобрик

Секретар судового засідання –Баненкова М.М.

Представники:

від позивача: Шибаєв А.М. - представник по дов. від 04.01.08 р.

від відповідача: не з”явився

СУТЬ СПОРУ: Закарпатським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, м. Ужгород заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес - Монтаж", м. Хуст про стягнення 7 118,62 грн., з них 7 100 грн. адміністративно –господарських санкцій за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та 18,62 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, не виконав у 2007 році встановлений ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" № 875 (далі –Закон) норматив створення робочих місць призначених для працевлаштування інвалідів та не сплатив позивачеві у зв’язку з цим санкцій у розмірі середньої річної заробітної плати на підприємстві відповідача за одне нестворене робоче місце для працевлаштування інваліда.

Уповноважений представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягає на задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач не подав суду письмові заперечення на позов із зазначенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на законодавство та докази що їх підтверджують. На виклик суду не забезпечив для участі в судовому засіданні явку уповноваженого представника.

Адресованим суду листом від 12.05.08 р. № 9 відповідач просить Закарпатське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів зняти підприємство з реєстрації у даному фонді, у зв"язку з відсутністю роботи та зміною середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу.

Листом від 04.06.08 р. № 12 надіслав суду, в якості заперечення на позов, штатний розпис працівників ТзОВ "Прогрес - Монтаж".

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Статтею 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.1991 р. № 875-ХІІ (далі по тексту Закон), для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Відповідачеві, за змістом норм вищенаведеного Закону, встановлено на 2007 рік норматив створення робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів в розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих на підприємстві, що становить 1 робоче місце.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

З матеріалів справи, зокрема, Звіту відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2007 рік, вбачається, що відповідач встановлений Законом № 875 норматив працевлаштування одного інваліда у 2007 році не виконав.

Відповідно до ст. 20 Закону № 875 підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, самостійно, в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. Сума адміністративно –господарських санкцій, згідно розрахунку позивача, складає 7 100 грн.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені, відповідно до ст. 20 вказаного Закону. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Сума пені заявлена позивачем до стягнення з відповідача, обчислена з урахуванням вимог вказаної статті Закону і становить, згідно розрахунку позивача, 18,62 грн.

Розрахунки сум адміністративно –господарської санкції за недотримання нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів та пені судом перевірені та визнані обґрунтованим.

За змістом ст.ст. 216, 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Оскільки відповідач не довів, що ним вживались залежні від нього заходи для недопущення господарського правопорушення, то відповідальність за недотримання встановленого порядку для працевлаштування інваліда належить покласти на відповідача.

Таким чином, матеріалами справи доведено та відповідачем не спростовано, що встановлений Законом норматив працевлаштування інвалідів у 2007 році виконано, підприємством не сплачено самостійно у встановленому порядку санкцій за одне нестворене робоче місце для працевлаштування інваліда, тому вимоги позивача про стягнення 7 118,62 грн. санкцій є правомірними і підлягають задоволенню судом.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 19, 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, ст.ст. 18, 19 Закону України „Про зайнятість населення”, ст.ст. 216, 218 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 17, 49, 51, 70, 71, 86, 94, 150, 158-163, п. 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес - Монтаж", м. Хуст, вул. Б. Хмельницького, 3 (код 34005389) на користь Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, 14 () суму 7 118,62 грн. (з них 7 100 грн. адміністративно - господарських санкцій за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та 18,62 грн. пені).

Дана постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена за правилами, передбаченими статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя           Бобрик Г.Й.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошено 23.06.2008 року.

Повний текст постанови виготовлений в повному обсязі та підписаний 26.06.2008 року.