ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.06.08

Справа № 13/302-08.

за позовом: Військового прокурора Сумського гарнізону Центрального

регіону в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та

зв’язку України в особі 92 окремого колійного загону 36

об’єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту

(військова частина Т 0210), м. Конотоп Сумської області

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Конотопський

цегельний завод «РОСТ»

про стягнення 82669 грн. 80 коп.

Суддя ЛИХОВИД Б.І.

За участю представників сторін:

від позивача:           Кича О.О., довіреність від 23.06.2008 року № 277

від відповідача:            не з’явився

прокурор: Грищенко М.А.

СУТЬ СПОРУ: прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти на загальну суму 82669 грн. 80 коп., в тому числі: 75523 грн. 18 коп. основного боргу, 31 грн. 34 коп. пені, 16 грн. 10 коп. неустойки, 7099 грн. 18 коп. інфляційних збитків.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання 23.06.2008 року не з’явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, тому, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та повноважного представника позивача, дослідивши наявні докази, які мають суттєве значення для вирішення спору по суті, суд вважає, що вимоги прокурора підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного:

Діючи згідно Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України», Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Міністерство транспорту і зв'язку України в особі командира 92 окремого колійного загону 36 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту (військова частина Т0210) – позивач уклав з відповідачем – товариством з обмеженою відповідальністю «Конотопський цегельний завод «РОСТ» договір від 14.02.2007 року № 3/Д на виконання робіт по розробці та перевезенню глини на об’єкті виконання робіт відповідача. Також між позивачем та відповідачем було укладено додаткові угоди № 1/10 від 31.04.2007 року № 2/14 та № 3/5 до зазначеного договору.

Відповідно до умов вказаного договору, позивач повинен був виконати роботи в обумовлені строки відповідачу, а відповідач зобов'язувався прийняти їх та своєчасно оплатити виконані роботи шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача після виконання робіт та підписання документів, що підтверджують виконання робіт на протязі 5-ти банківських днів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за договором № 3/Д від 14.02.2007 року виконав у повному обсязі.

Відповідно до п. 8.2 договору, відповідач повинен був оплатити виконані роботи позивача шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача після виконання робіт та підписання актів приймання наданих послуг на протязі 10 банківських днів. Акти приймання наданих послуг відповідачем та позивачем були підписані.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону та умов договору, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визначається зобов'язання, яке виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Станом на день розгляду справи, в порушення вимог ст. ст. 526, 532 ЦК України та умов договору, відповідач не в повному обсязі перерахував кошти позивачу і сума основного боргу складає 75523 грн. 18 коп.

Відповідно до ст. ст. 546-549 ЦК України та п. 10.2 договору, за неналежне виконання умов договору відповідач сплачує неустойку на користь позивача у розмірі 1 відсотку вартості цих робіт за кожен день затримки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ діючої на період сплати неустойки. Так, позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 16 грн. 10 коп.

Крім цього, відповідно до п. 10.2 договору за несвоєчасну оплату виконаних робіт відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача суму індексації, яка станом складає 7099 грн. 18 коп.

Також, відповідно до ст. ст. 546-549 ЦК України, ст.ст. 230-234 Господарського кодексу України та п. 10.2 договору, відповідач повинен сплатити на користь позивача пеню відповідно до суми заборгованості, що складає 31 грн. 34 коп.

Таким чином, суд вважає вимоги прокурора, щодо стягнення з відповідача на користь позивача 75523 грн. 18 коп. основного боргу, 31 грн. 34 коп. пені, 16 грн. 10 коп. неустойки, 7099 грн. 18 коп. індексації, правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по державному миту в сумі 826 грн. 70 коп. та витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Конотопський цегельний завод «РОСТ» (41600, Сумська область, м. Конотоп, вул. Генерала Тхора, 152, код 3683307) на користь 92 окремого колійного загону 36 об’єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту (військова частина Т 0210) (41600, Сумська область, м. Конотоп, вул. Клубна, 87, код 33093432) 75523 грн. 18 коп. боргу, 31 грн. 34 коп. пені, 16 грн. 10 коп. – неустойки, 7099 грн. 18 коп. індексації.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Конотопський цегельний завод «РОСТ» (41600, Сумська область, м. Конотоп, вул. Генерала Тхора, 152, код 3683307) в доход держбюджету м. Суми (р/р 0002 в ГУДКУ Сумської області, МФО 837013, код бюджетної класифікації 22090200, символ 095, код 23636315) 826 грн. 70 коп. держмита.

Згідно ст.23 Закону України «Про судоустрій України» від 07.02.2002р. №30-18-ІІІ, суддя місцевого суду здійснює контроль за своєчасним зверненням до виконання судових рішень, постановлених під його головуванням, тому відповідно до ст. 116 ГПК України наказ про стягнення державного мита надсилається до місцевих органів державної податкової служби.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Конотопський цегельний завод «РОСТ» (41600, Сумська область, м. Конотоп, вул. Генерала Тхора, 152, код 3683307) в доход держбюджету м. Суми (р/р 0002 в ГУДКУ Сумської області, МФО 837013, код бюджетної класифікації 22090200, символ 095, код 23636315) 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ Б.І.ЛИХОВИД

Повний текст рішення підписано: 26.06.2008 року.