ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2008 р.

№ 2-21/11415-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

В. Овечкін –головуючого,

Є. Чернов

В. Цвігун

за участю представників:

фонду комунального майна Сімферопольської міської ради

Лисякова М.П. –(дор. від 22.10.2007 № 2579/40/01)

розглянув касаційну скаргу

фонду комунального майна Сімферопольської міської ради

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.02.2008

у справі

№ 2-21/11415-2007 господарського суду АР Крим

за позовом

фонду комунального майна Сімферопольської міської ради

до

республіканського комітету фізичної культури і спорту АР Крим

про

розірвання договору оренди та виселення

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду АР Крим від 10.01.2008 (суддя: С.Чонгова) у задоволені позовних вимог відмовлено.

Рішення господарського суду мотивовано тими обставинами, що на підставі рішення господарського суду АР Крим від 26.04.2007 у справі № 2-29/9787 встановлено факт чинності спірного договору оренди, розірваним або недійсним спірний договір не визнавався.

Порушення умов договору оренди в частині обов'язку орендаря щодо страхування майна позивачем не доведено, Фондом комунального майна АР Крим пропозиції про зміну розміру орендної плати з врахуванням вимог ст. 188 Господарського кодексу України не вносилися, зацікавлена сторона позов про внесення змін до договору, що стосується розміру орендної плати до суду не направляла.

Судом встановлено факт отримання згоди позивача на проведення поточного та капітального ремонту будівлі . а отже умови договору оренди відповідачем непорушені, позивачем не доведено факт порушення норм протипожежної безпеки.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.02.2008 рішення господарського суду першої інстанції залишена без змін з аналогічних мотивів та підстав.

Фонд комунального майна Сімферопольської міської ради просить постанову апеляційної інстанції та рішення господарського суду першої інстанції скасувати, оскільки позивачем порушені умови договору в частині страхування майна, дотримання вимог протипожежної безпеки, отримання дозволу на проведення ремонту, не виконані приписи фонду в частині внесення змін до умов договору щодо розміру орендної плати.

Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Натомість, рішення суду від 26.04.2007 у справі № 2-29/9787 встановлено відсутність підстав для розірвання спірного договору оренди, виходячи з вимог частини першої ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", зокрема, внаслідок банкрутства орендаря, відмови орендодавця від продовження строку договору у зв'язку з його закінченням.

Відповідне повідомлення про сплив строку договору та припинення його дії позивачем не направлялося. Зазначене рішення суду є чинним, позивачем не оскаржувалося.

Що стосується порушення умов договору в частині недотримання відповідачем вимог протипожежної безпеки, неотримання згоди позивача стосовно проведення поточного та капітального ремонту, касаційна інстанція звертає увагу скаржника на обмеження повноважень суду касаційної інстанції ст. 1117 ГПК України в частині дослідження та переоцінки доказів, встановлення інших обставин справи, ніж ті, що були встановлені судами першої та апеляційної інстанцій.

Касаційна інстанція враховує, що за своїм характером спірні правовідносини сторін є цивільно-правовими.

Згідно ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Виходячи із зазначеної норми внесення змін до договору в частині розміру орендної плати здійснюється не шляхом внесення фондом комунального майна приписів стороні договору, а шляхом внесення змін до договору на підставі ст. 188 ГК України.

Отже, господарськими судами попередніх інстанцій на підставі встановлених фактичних обставин достеменно з'ясовані дійсні права та обов'язки сторін і з урахуванням встановлених обставин правильно застосовані норми матеріального права, яке регулює спірні правовідносини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.02.2008 та рішення господарського суду АР Крим від 10.01.2008 у справі № 2-21/11415-2007 господарського суду АР Крим залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий                                         В. Овечкін

судді                                         Є. Чернов

В. Цвігун