ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.08 Справа № 7/233/08

Суддя Кутищева Н.С.

За позовом Концерну “Міські теплові мережі” в особі філіалу концерну “Міські теплові мережі” Ленінського району, м. Запоріжжя

до відповідача Громадської організації “Фізкультурно-спортивний клуб “Водник”, м.Запоріжжя

Суддя Кутіщева Н.С.

Представники:

Від позивача Вознюк Г.Л., дов. № 968/27-18 від 21.02.2008р.

Семеренко С.О., дов. № 2/27 від 02.01.2008р.

Від відповідача не з’явився.

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 2123грн.39коп. заборгованості за договором № 361 від 01.10.2002 р. на відпуск теплової енергії в гарячій воді.

Позивач підтримує вимоги, викладені в позовній заяві, обґрунтовує їх ст. ст. 526, 530Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 193 Господарського кодексу України та умовами договору № 361 від 01.10.2002 р. на відпуск теплової енергії в гарячій воді.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини неявки свого представника відповідач суд не повідомив.

Ухвалою суду від 05.05.2008р. було порушено провадження по справі, розгляд призначено в судовому засіданні на 11.06.2008р.

Ухвала суду від 05.05.2008р. була направлена на адреси сторін в установлений законом строк, на адресу суду поштовим відділенням не поверталась, що свідчить про належне повідомлення сторін про дату, час та місце проведення судового засідання.

Згідно з “Нормативами частоти обліку перевезення, доставки пошти, вилучення кореспонденції з поштових ящиків і основні контрольні строки опрацювання і доставлення поштових відправлень, періодичних видань”, затверджених наказом Міністерства зв’язку України № 115 від 05.08.1994р. зареєстрованим в МЮУ 29.08.1994р., за № 205/415, контрольний строк проходження кореспонденції, що пересилається по мережі пошти, при її здачі відправником до 12 години не повинно перевищувати - між районними центрами області - три дні.

При здачі кореспонденції після 12 годин термін проходження поштового відправлення збільшується на один день.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Згідно зі ст. 28 ГПК України, керівники підприємств зобов’язані забезпечити явку своїх представників до судового засідання чи особисто прийняти участь в ньому.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Спір розглядається згідно зі ст. 75 ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

За усним клопотанням представників позивача судовий процес ведеться без застосування засобів технічної фіксації.

Розгляд справи закінчено 11.06.2008 р. оголошенням рішення суду в повному об’ємі.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2002 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 361 на відпуск теплової енергії в гарячій воді (надалі – договір).

Згідно умов договору позивач взяв на себе зобов’язання постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді , а відповідач –оплачувати одержану теплову енергію.

На виконання умов договору позивач, в період з листопада по лютий 2003 р. поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 2123грн.39коп.

Згідно з п. 6.4 договору, підставою для розрахунків споживача з енергопостачальною організацією є акт надання послуг, підписаний обома сторонами.

13.03.2008р. господарським судом Запорізької області по справі № 7/96/08 виніс рішення, яким зобов’язав відповідача виконати зобов’язання за договором № 361 від 01.10.2002р., а саме прийняти виконані позивачем роботи по постачанню теплової енергії, оформити та підписати в місячний термін після вступу рішення в законну силу акти виконаних робіт за період з листопада 2002р. по лютий 2003р. на загальну суму 2123 грн. 39 коп. Відповідач рішення не виконав. Рішення на теперішній час вступило в законну силу.

Відповідно до умов договору, відповідач зобов’язався своєчасно виконувати взяті себе договірні зобов’язання.

Відповідач свої обов’язки по оплаті згідно умов договору не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за поставлену теплову енергію в сумі 2123 грн.39коп., що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Згідно ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічну норму містить ст. 526 ЦК України.

Приймаючи до уваги те, що на момент розгляду справи доказів погашення заборгованості відповідач суду не надав, вимога позивача про стягнення 2123грн.39коп. основного боргу, пред’явлена до стягнення обґрунтовано і підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача, так як спір з його вини доведено до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 173, 193 ГК України, ст. 526 ЦК України, ст. ст. 3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Громадської організації “Фізкультурно-спортивний клуб “Водник”, 69006, м. Запоріжжя, вул.. Портова, 13-Б (р/р 7820 у ЗОФ АКБ Укрсоцбанк, МФО 313010, ЕДРПОУ 25920434) на користь Концерну “Міські теплові мережі” в особі філіалу концерну “Міські теплові мережі” Ленінського району, 69091, юридична адреса: м.Запоріжжя, вул.Гвардійський, 137, фактична адреса: 69065, м. Запоріжжя, вул.. Щаслива, 2-А (р/р № 0001 в АКБ “Індустріалбанк”, МФО 313849, код 32121458) 2123 (дві тисячі сто двадцять три) грн. 39 коп. основного боргу, 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Суддя Н.С. Кутіщева