ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.09.08                                                                                           Справа№ 17/177

За позовною заявою: ТзОВ “Новий континент”, м. Київ

до відповідача: ТзОВ “Комерційний центр “Зевс”, м. Львів

про спонукання до виконання мирової угоди та стягнення боргу.

Суддя У.І.Ділай

Представники :

Від позивача: Муртазін Р.І. –представник (Довіреність б/н від 20.07.2007р.)

Від відповідача: не з’явився

Представнику позивача роз’яснено права і обов’язки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Згідно клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява ТзОВ “Новий континент”, м. Київ до ТзОВ “Комерційний центр “Зевс”, м. Львів про спонукання до виконання мирової угоди та стягнення боргу.

Ухвалою суду від 23.06.2008р.р. дана позовна заява була прийнята до розгляду, судове засідання призначено на 22.07.2008р.

З підстав, викладених в Ухвалах суду від 22.07.2008р. та 09.09.2008р. розгляд матеріалів справи відкладався.

09.09.2008р. в канцелярію суду поступило клопотання ТзОВ “Комерційний центр “Зевс” про розгляд справи колегіально у складі трьох суддів. Подане клопотання Ухвалою суду від 09.09.2008р. відхилено.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач явку представника в судове засідання з невідомих причин не забезпечив, відзиву на позовну заяву суду не надав, хоч і був належно повідомлений про час та місце розгляду справи.

Спір розглядається в порядку ст. 75 ГПК України.

В процесі розгляду матеріалів справи судом встановлено:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 04.10.2007р. затверджено мирову угоду у справі № 4/2689-17/374 за позовною заявою ТзОВ “Торговий дім “Старий друже”, м. Київ до ТзОВ “Комерційний центр “Зевс”, м. Львів про стягнення 59626, 04 грн., за зустрічною позовною заявою ТзОВ “Комерційний центр “Зевс”, м. Львів до ТзОВ “Торговий дім “Старий друже”, м Київ про зобов’язання забрати товар на суму 58 764,06 грн.

Відповідно до тексту мирової угоди ТзОВ “Комерційний центр “Зевс” зобов’язувався протягом 15 днів з моменту її затвердження сплатити на користь ТзОВ “Торговий дім “Старий друже” 30 000,00 грн.

Як зазначається у позовній заяві, ТзОВ “Комерційний центр “Зевс” зобов’язань за мировою угодою не виконало.

01.04.2008р. між ТзОВ “Торговий дім “Старий друже” та ТзОВ “Новий континент” укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТзОВ “Торговий дім “Старий друже” відступило на користь позивача право вимоги за мировою угодою, затвердженою Ухвалою господарського суду Львівської області від 04.10.2007р. у справі № 4/2689-17/374.

Як встановлено в процесі розгляду справи відповідач зобов’язань щодо сплати 30 000,00 грн. боргу не виконав, у зв’язку з чим ТзОВ “Новий континент”, як новий кредитор, звернулося до господарського суду із позовом про спонукання ТзОВ “Комерційний центр “Зевс” до виконання мирової угоди та стягнення боргу в сумі 30 000,00 грн.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши та дослідивши докази у справі та оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, при цьому зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов’язання виникають з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов’язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається, а у відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зі змісту статті 78 ГПК України випливає, що одним із засобів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка визначає права і обов'язки сторін щодо предмета позову та затверджується ухвалою суду.

У підпункті 3.9.6 пункту 3 Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.97 N 02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України” зазначено, що у разі ухилення однієї із сторін від виконання мирової угоди наказ про примусове виконання не може бути видано, оскільки провадження зі справи господарським судом припинено. Однак інша сторона у цьому випадку не позбавлена права звернутися на загальних підставах з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

Відтак, мирова угода, затверджена Ухвалою господарського суду Львівської області від 04.10.2007р. у справі № 4/2689-17/374. є за своєю юридичною природою двостороннім правочином, яким узгоджено порядок виконання обов'язку ТзОВ “Комерційний центр “Зевс” щодо сплати 30 000,00 грн. боргу на користь ТзОВ “Торговий дім “Старий друже”. Тому зазначена мирова угода підлягає обов'язковому виконанню відповідно до загальних умов виконання зобов'язання.

Згідно із ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до умов Договору про відступлення права вимоги від 01.04.2008р. кредитора по мировій угоді –ТзОВ “Торговий дім “Старий друже” замінено новим кредитором –ТзОВ “Новий континент”.

У відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ч. 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підтверджені наявними у справі матеріалами та не спростовані відповідачем, а тому позов підлягає до задоволення.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові витрати відповідно до ст. 49, 78 ГПК України покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 509, 512, 514, 516, 525, 526, 599, 610, 612 ЦК України, ст.ст. 174, 193, 202, ГК України, ст.ст.4-3, 33, 43 , 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1.          Позов задоволити.

2.          Стягнути з ТзОВ “Комерційний центр “Зевс” (79000, м. Львів, вул. Патона, 2/4а. Код , р/р № 5311 в Залізничному відділенні “Промінвестбанк” м. Львова, МФО 325105) на користь ТзОВ “Новий континент” (01601, м. Київ, Спортивна площа, 3. Код , р/р № 5750 в ВАТ “Державний експортно-імпортний банк України”, МФО 322313) 30 000,00 грн. боргу; 300,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Суддя