ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.06.08 р.                     Справа № 9/76

Господарський суд Донецької області у складі судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання Єгоровій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „СКВ-АГРО”, м.Донецьк

до відповідача Відкритого акціонерного товариства „Макіївський комбінат хлібопродуктів”, м.Макіївка

про стягнення 77 664грн.39коп.

В засіданні брали участь представники сторін:

від позивача: Прощенко О.С. – юрисконсульт (за довіреністю №12 від 14.05.2008р.);

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „СКВ-АГРО”, м.Донецьк звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Відкритого акціонерного товариства „Макіївський комбінат хлібопродуктів”, м.Макіївка про стягнення заборгованості в розмірі 77 664грн.39коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 76 975грн.80коп. та суми 3% річних в розмірі 688грн.59коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №43/11/07 від 20.11.2007р., специфікації №1 від 20.11.2007р., №2 від 10.12.2007р., №3 від 17.12.2007р., видаткові накладні №РН-0000649 від 23.11.2007р., №РН-0000654 від 27.11.2007р., №РН-0000669 від 30.11.2007р., №РН-0000672 від 04.12.2007р., №РН-0000689 від 07.12.2007р., №РН-0000693 від 10.12.2007р., №РН-0000736 від 12.12.2007р., №РН-0000712 від 17.12.2007р., №РН-0000718 від 20.12.2007р., №РН-0000730 від 27.12.2007р., №РН-0000025 від 21.01.2008р., договір №44/11/07 від 20.11.2007р., специфікацію №1 від 20.11.2007р., видаткові накладні №СК-0000116 - СК-0000122 від 23.11.2007р., №СК-0000129 – СК-0000130 від 26.11.2007р., №СК-0000137-СК-0000138 від 27.11.2007р., №СК-0000043 від 28.11.2007р., №СК-0000142 – СК-0000143 від 29.11.2007р., №СК-0000144 від 30.11.2007р., акт звірки взаєморозрахунків від 31.12.2007р., претензії №5 від 16.01.2008р., №42 від 30.01.2008р., відповідь на претензію №83 від 15.02.2008р., договір про зарахування зустрічних однорідних вимог від 07.04.2008р.

Відповідач надав відзив на позовну заяву б/н від 19.05.2008р., відповідно з яким позовні вимоги визнає частково, а саме: визнає суму основного боргу в розмірі 39 390грн.02коп. та не визнає вимоги щодо стягнення 3% річних.

Згідно довідки Головного управління статистики у Донецькій області №22-10/1239 від 24.04.2008р. Відкрите акціонерне товариство „Макіївський комбінат хлібопродуктів”, м.Макіївка станом на 24.04.2008р. в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України значиться як юридична особа.

27.05.2008р. позивач надав заяву про уточнення позовних вимог №303 від 26.05.2008р., відповідно з якою просить суду стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 39 390грн.02коп. та 3% річних в розмірі 688грн.59коп.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача у попередніх судових засіданнях, господарський суд встановив:

20.11.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „СКВ-АГРО”, м.Донецьк та Відкритим акціонерним товариством „Макіївський комбінат хлібопродуктів”, м.Макіївка укладено договір поставки №44/11/07, відповідно з яким постачальник (позивач) зобов`язується відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України передавати (поставляти) в обумовлені строки (строк) у власність покупця (відповідача), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати на умовах, обумовлених даним договором, пшеницю (продукцію), клас, асортимент, кількість та ціна якої зазначені в специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору і оформлені у вигляді додатків до нього (п.1.1 договору).

Відповідно до специфікації №1 від 20.11.2007р. до договору, позивач зобов`язався в строк до 30.11.2007р. поставити пшеницю 6 класу у кількості 380 тон та пшеницю 4 класу у кількості 235 тон на загальну суму 792 250грн.00коп.

На виконання умов договору позивачем на адресу відповідача було поставлено продукцію за період з 23.11.2007р. по 30.11.2007р. на загальну суму 725 523грн.50коп., що підтверджується видатковими накладними №СК-0000116 - СК-0000122 від 23.11.2007р., №СК-0000129 – СК-0000130 від 26.11.2007р., №СК-0000137-СК-0000138 від 27.11.2007р., №СК-0000043 від 28.11.2007р., №СК-0000142 – СК-0000143 від 29.11.2007р., №СК-0000144 від 30.11.2007р., копії яких наявні в матеріалах справи. Зазначена сума поставки також відображена в акті звірки взаєморозрахунків від 31.12.2007р., який підписаний сторонами без заперечень та скріплений печатками підприємств.

За твердженням позивача, відповідачем була здійснена часткова оплата поставленого товару на суму в розмірі 320 000грн.00коп., після чого заборгованість відповідача склала 405 523грн.50коп.

Крім того, між сторонами був укладений договір поставки №43/11/07 від 20.11.2007р., відповідно з яким постачальник (відповідач) зобов`язується відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України передавати (поставляти) в обумовлені строки (строк) у власність покупця (позивача), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати на умовах, обумовлених даним договором, висівки (продукцію), клас, асортимент, кількість та ціна якої зазначені в специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору і оформлені у вигляді додатків до нього (п.1.1 договору).

Відповідно до специфікацій №1 від 20.11.2007р., №2 від 10.12.2007р., №3 від 17.12.2007р. відповідач зобов`язався поставити позивачу висівки у кількості 200 тон загальною вартістю 418 000грн.00коп.

Як зазначено позивачем, відповідач поставив обумовлену продукцію на загальну суму 208 895грн.70коп., що підтверджено видатковими накладними №РН-0000649 від 23.11.2007р., №РН-0000654 від 27.11.2007р., №РН-0000669 від 30.11.2007р., №РН-0000672 від 04.12.2007р., №РН-0000689 від 07.12.2007р., №РН-0000693 від 10.12.2007р., №РН-0000736 від 12.12.2007р., №РН-0000712 від 17.12.2007р., №РН-0000718 від 20.12.2007р., №РН-0000730 від 27.12.2007р., №РН-0000025 від 21.01.2008р. (копії яких наявні в матеріалах справи) та відображено в акті зведення взаєморозрахунків станом на 31.03.2008р. (копія якого наявна в матеріалах справи), у зв`язку з чим кредиторська заборгованість підприємства позивача по зазначеному договору склала 208 895грн.70коп.

Оскільки сторонами в договорах не встановлений строк оплати поставленої продукції, тому при визначенні моменту виникнення відповідного зобов`язання суд вважає за доцільне застосувати положення ч.2 ст.530 ЦК України, відповідно з якими, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Претензіями №5 від 16.01.2008р. та №42 від 30.01.2008р. позивач звернувся до відповідача з вимогою оплатити існуючу заборгованість у семиденний строк з моменту отримання даної претензії. Претензія №5 від 16.01.2008р. отримана відповідачем 23.01.2008р., а претензія №42 від 30.01.2008р. - 31.01.2008р., про що свідчать відповідні відмітки на оригіналах претензій. Таким чином, враховуючи положення ч.2 ст.530 ЦК України, позивач вважає, що моментом виникнення зобов`язання відповідача щодо оплати отриманої продукції є 08.02.2008р. (сплив семиденного строку з моменту пред`явлення претензії №42 від 30.01.2008р.).

Одночасно, даними претензіями позивач заявив про залік зустрічних однорідних вимог.

Листом №83 від 15.02.2008р. відповідач погодився на здійснення заліку зустрічних однорідних вимог на суму в розмірі 208 895грн.70коп.

За приписом ст.602 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Аналогічно, відповідно до ст.202 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги.

Таким чином, після заліку зустрічних однорідних вимог, заборгованість відповідача склала 196 627грн.80коп.

Як зазначено позивачем, 25.02.2008р. та 14.03.2008р. відповідачем було здійснено часткове погашення існуючої заборгованості шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача на загальну суму 100 000грн.00коп.

Крім того, 27.03.2008р. відповідач здійснив постачання висівок пшеничних по договору №43/11/07 від 20.11.2007р. на суму 19 652грн.00коп.

07.04.2008р. між сторонами укладена угода про зарахування зустрічних однорідних вимог №б/н від 07.04.2008р., відповідно з якою сторони здійснюють залік взаємних однорідних вимог за вищезазначеними договорами на суму в розмірі 19 652грн.00коп.

Отже, на момент подання позовної заяви заборгованість відповідача за товар, поставлений за договором №44/11/07 від 20.11.2007р. склала 76 975грн.80коп.

На ряду з зазначеним, в процесі розгляду справи відповідач на підставі договору №43/11/07 від 20.11.2007р. поставив на адресу позивача висівки пшеничні на загальну суму 37 585грн.78коп. та звернувся до позивача листом №б/н від 16.04.2008р. з пропозицією заліку зустрічних однорідних вимог на суму здійсненої поставки.

Як зазначено позивачем у заяві №303 від 26.05.2008р., останній погодився на залік зустрічних однорідних вимог на суму 37 585грн.78коп.

З огляду на викладене, на підставі п. 1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, суд припиняє провадження по справі №9/76 в частині стягнення основного боргу в розмірі 37 585грн.78коп. у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Враховуючи вищезазначене, сумою основного боргу за даним позовом є 39 390грн.02коп.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

Зобов’язанням у свою чергу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Таким чином, позивач свої обов`язки за договором виконав належним чином, здійснивши поставку продукції, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати товару не виконав, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість у розмірі 39 390грн.02коп.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за поставлений товар, суд робить висновок, що сума боргу в розмірі 39 390грн.02коп. не погашена до теперішнього часу.

З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем суми основного боргу в розмірі 39 390грн.02коп., суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „СКВ-АГРО”, м.Донецьк є обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

За приписом ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми, за розрахунком позивача, сума 3% річних становить 688грн.59коп. за період прострочення з 08.02.2008р. по 07.03.2008р.

Розглянувши розрахунок позивача, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в розмірі 688грн.59коп. не суперечать чинному законодавству України, а відтак є такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача в порядку, встановленому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст.ст.174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 49, 75, п.1-1 ст.80, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „СКВ-АГРО”, м.Донецьк до відповідача, Відкритого акціонерного товариства „Макіївський комбінат хлібопродуктів”, м.Макіївка про стягнення заборгованості в розмірі 77 664грн.39коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 76 975грн.80коп. та суми 3% річних в розмірі 688грн.59коп. – задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Макіївський комбінат хлібопродуктів” (за адресою: мкр-н Трубний, м.Макіївка, Донецька область, 86108, р/р 266 у ДФ ВАТ „Кредобанк”, МФО 335753, , ІПН 50) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „СКВ-АГРО”, м.Донецьк (за адресою: пр.Ілліча, 6а, кв.39, м.Донецьк, 83001; фактична адреса: пл.Конституції, 1, оф.15, м.Донецьк, 83001, р/р 0212 в ВАТ „БТА Банк” м.Луганськ, МФО 321723, , ІПН 21) суму основного боргу в розмірі 39 390грн.02коп. та суму 3% річних в розмірі 688грн.59коп., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 776грн.64коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.00коп.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

В частині стягнення основного боргу в розмірі 37 585грн.78коп . припинити провадження у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У судовому засіданні 25.06.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя