СУД
Постанова

Іменем України

20 травня 2008 року

Справа
№ 2-16/16511-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Горошко
Н.П.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Плута В.М.,

секретар судового
засідання                                        Хміль О.Ю.

за участю
представників сторін:

позивач:
ОСОБА_1, паспорт
НОМЕР_1 від 12.05.96,  фізична особа -
підприємець  ОСОБА_1;

відповідача: Володькіна Сергія Анатолійовича,
довіреність № 2289/9/10-0 від 04.05.06,
Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим

розглянувши
апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим на
постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Омельченко В.А.) від 14 березня  2008 року у справі № 2-16/16511-2007А

за
позовом           фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

до Державної податкової інспекції у
місті Ялта Автономної Республіки Крим

(вул.
Васильєва, 16,  місто Ялта, Автономна
Республіка Крим,  98600)

про
визнання недійсним
рішення

ВСТАНОВИВ:

У
листопаді  2007 року  суб'єкт підприємницької  діяльності
ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з
адміністративним позовом до  Державної
податкової  інспекції у місті Ялта про
визнання недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №
від 15 травня 2007 року у сумі 2786,75 грн. (т.1 а.с. 2-3).

Позовні
вимоги мотивовані тим, що 15 квітня 2007 року Державною податковою інспекцією у
місті Ялта була проведена перевірка суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
щодо дотримання вимог Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та
було прийнято рішення про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі
2786,75 грн.

В
ході перевірки були виявлені порушення пункту 1.13 статті 3 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”.

Позивач
з цим рішенням не згоден, мотивуючи тим, що здійснює підприємницьку діяльність
відповідно до свідоцтва про  сплату  єдиного податку і  має право не застосовувати електронні
контрольно-касові апарати для проведення розрахунків із  споживачами.

Тобто,
на думку позивача,  дії  Державної податкової інспекції у місті Ялта є
неправомірними та такими, що суперечать діючому законодавству України, у
зв'язку з чим, суб'єкт підприємницької
діяльності  ОСОБА_1 звернувся до
господарського суду з позовом до Державної податкової інспекції у місті Ялта
про визнання недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №
від 15 травня 2007 року у сумі 2786,75 грн.

Державна
податкова інспекція у місті Ялта з позовними вимогами не згідна та пояснює, що
18 квітня 2007 року  робітниками
оперативного контролю Державної податкової інспекції у місті Ялта була
проведена перевірка закусочної, що належить суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_1, яка розташована у місті Ялта, ЮБШ, 42 у місті Ялта (т. 1 а.с. 11-12).

В
результаті цієї перевірки, з боку позивача була виявлена невідповідність
розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій на суму   23,00 грн. та не забезпечено суми наявних
коштів на місці проведення розрахунку - сумі коштів відображених у денному
Х-звіті.

Постановою
господарського суду Автономної Республіки Крим від 14 березня 2008 року у
справі № 2-16/16511-2007А (суддя В.А. Омельченко) позов фізичної особи -
підприємця  ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим, задоволено               (т. 1 а.с.36-38).

Судом
визнано недійсним рішення Державної податкової інспекції у місті Ялта
Автономної Республіки Крим про застосування штрафних (фінансових) санкцій від
15 травня 2007 року № в сумі 2786,75 грн.

Судом
стягнуто з Державного бюджету на користь суб'єкта підприємницької  діяльності
Єрмакова  Валерія Володимировича
03,40 грн. державного мита.

Не погодившись
з цим судовим актом, Державна податкова інспекція у місті Ялта Автономної
Республіки Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в  якій
просить постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 14 березня
2008 року у справі № 2-16/16511-2007А скасувати, у позові відмовити                  (т.1 а.с. 46-48).

Апеляційна
скарга мотивована тим, що постанова прийнята при неповному з'ясуванні всіх
обставин справи та з порушенням норм матеріального права.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від  06 травня 2008 року у зв'язку з відпусткою
судді Голика В.С. було здійснено  його
заміну на суддю Плута В.М. (т.1 а.с. 54-55).

При апеляційному розгляді справи в
порядку статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України
Севастопольський апеляційний господарський суд встановив наступне.

18 квітня 2007 року Державною
податковою інспекцією у місті Ялта Автономної Республіки Крим була проведена
перевірка суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 щодо  здійснення ним розрахункових операцій в сфері
готівкового та безготівкового обігу.

За результатами вказаної перевірки
був складений акт № 001700, в  якому
відображено порушення з боку позивача
пункту 1.13 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг”,  яке виразилось у  невідповідності суми готівкових грошових
коштів які знаходяться на місці проведення розрахунків у закусочній, що
розташована за адресою: місто Ялта, ЮБШ,42, яка належить позивачу, сумі
вказаної в денному звіті РРО у розмірі 534, 35 грн., які були проведені   (т.1 а.с. 5-6).

На підставі цього акту, 15 травня
2007 року Державною податковою інспекцією у місті Ялта Автономної Республіки
Крим  було прийнято відповідне
повідомлення - рішення  № про
застосування  до позивача  штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі
2786,75 грн. (т.1 а.с. 7).

Позивач, з прийнятим рішенням
податкового органу не згоден, у зв'язку з чим звернувся до господарського суду
про визнання цього рішення недійсним.

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 у позовній заяві  посилається на
частину 6 Указу Президента  "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого  підприємства", в якій вказано, що
суб'єкти підприємницької діяльності - фізичні особи - платники єдиного податку
мають право не застосовувати електронні контрольно-касові апарати для проведення
розрахунків із  споживачами.

Господарський суд, задовольняючи позовні
вимоги, вважає доводи позивача правомірними та обгрунтованими.

Однак,
вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків
суду фактичним обставинам справи, судова колегія  вважає висновки господарського суду помилковими.

Пунктом 1 статті 3 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” передбачений порядок проведення розрахунків, в якому вказано,
що  розрахункові операції проводяться на
повну суму покупки (надання послуг) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів,
що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку
розрахункових книжок.

Отже, у пункті 5 статті 3 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” чітко вказано, що у разі незастосування реєстраторів
розрахункових операцій у випадках, визначених цим  Законом, проводити  розрахунки з використанням книги обліку
розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого
порядку їх ведення.

Тобто, судова колегія звертає увагу
на той факт, що суб'єкт підприємницької діяльності, який має право не
застосовувати електронні контрольно-касові апарати для проведення розрахунків
із споживачами, повинен:  або  все проводити через реєстратори розрахункових
операцій, або не використовувати його взагалі. Часткове використання
реєстраторів розрахункових операцій діючим законодавством України не
передбачено,  що підтверджує пункт 13
статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” , який забезпечує
відповідність сум готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті
реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової
книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Невідповідність суми готівкових коштів які знаходяться
на місці проведення  розрахунків сумі
вказаної в денному звіті РРО, невідповідність склала  534,35 грн.

Таким чином,  через реєстратори розрахункових операцій не
проведено лише суму у розмірі 534,35 грн., що є частковим використанням
реєстраторів розрахункових операцій, що суперечить чинному законодавству
України.

Враховуючи наведене, судова колегія
вважає помилковим висновок господарського суду про неправомірність дій
податкового органу. Постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 24, 195, пунктом 3
частини 1 статті 198, пунктом 3 частини 1 статті205, 207, 254  Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим
задовольнити.

2. Постанову господарського
суду Автономної Республіки Крим від 14 березня
2008 року у справі № 2-16/16511-2007А скасувати.

3.  У позові відмовити.

Суд
апеляційної інстанції  роз'яснює сторонам
у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, постанова  або
ухвала суду  апеляційної чи касаційної
інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають
законної сили з моменту проголошення.

Постанову  суду апеляційної інстанції може бути оскаржено
в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
суддя
Н.П. Горошко

Судді
Ю.М. Гоголь

В.М. Плут