ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.07.2008

Справа №2-27/5218-2008А

За позовом – СПД Дунаєва Світлана Афанасіївна, м. Алушта. вул.. 60 років СРСР, 12-а, кв. 6.

До відповідача - ДПІ в м. Алушта АР Крим, м. Алушта, вул. Леніна, 22-а.

Про визнання недійсним рішення.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Пономаренко Н. О.

представники:

Від позивача – Дунаєва С. А. паспорт ЕЕ 168396.

Від відповідача - Патраш В. І., дор. у справі.

Сутність спору:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання недійсним рішення відповідача від 06.08.2007 р. № в сумі 903,25 грн.

Позивач позовні вимоги обгрунтовує тим, що планова перевірка була проведена з порушенням норм чинного законодавства України відносно порядку проведення планових перевірок. Крім того, позивач звернув увагу суду на той факт, що гр. Подшебякіна М. П. не була ще робітником позивача, оскільки на момент проведення перевірка не була належним чином оформлена.

На підставі викладеного просить позов задовольнити.

Відповідач проти позовних вимог заперечує по мотивам, викладеним у запереченнях на позов.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечує по мотивам, викладеним у додаткових поясненнях.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Дунаєва Світлана Афанасіївна зареєстрована як суб’єкт підприємницької діяльності рішенням виконкому Алуштинської міської ради 23.04.1993 р. №0000723 та перебуває на податковому обліку в ДПІ в м. Алушта.

30.07.2007 р. ДПА в м. Алушта була проведена перевірка по контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності господарської одиниці - буфет, розташованого за адресою: м. Алушта, вул. Леніна, 13, яка належить СПД Дунаєвої Світлані Афанасіївні.

В ході перевірки виявлені порушення п.1, 2, 9, 11, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Вказані порушення відображені в акті перевірки № 000224 від 30.07.2007 р. Акт перевірки підписаний самим позивачем, а також гр. Подшебякіною М. П., яка під час проведення перевірки представилася як бармен.

На підставі акту перевірки ДПІ в м. Алушта було винесено рішення від 06.08.2007 р. № про застосування фінансових санкцій у розмірі 903,25 грн.

Не погодившись з винесеними рішеннями СПД Дунаєва Світлана Афанасіївна звернулася з позовом до суду.

Під час проведення перевірки було встановлено факт реалізації 1 пляшок пива «Оболонь Преміум» за ціною 4.50 грн. за 1 пляшку. Під час ралізації вказаного товару РРО не застосовувався, розрахунковий документ не виданий, незабезпеченно щоденний друк фіскальних чеків РРО. Z – звіт за 18.07.2007 р., фактично виконаний 19.07.2007 р. о 16 г. 03 хв., відповідно до книзі обліку розрахункових операцій. Здійснювалася реалізація товарів через РРО без виконання режиму попереднього програмування чим було порушено п.1, 2, 9, 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 – III суб’єкти підприємницької діяльності забовязані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 – III суб’єкти підприємницької діяльності забовязані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідальність за вказане порушення передбачено п. 1 ст.. 17 Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 – III у п’ятикратному розмірі - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Позивач проти факту вчинення вказаних порушень фактично не заперечує.

Згідно до п. 9 ст. 3 Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 – III суб’єкти підприємницької діяльності забовязані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Відповідальність за вказане порушення передбачена п. 4 ст. 17 Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 – III п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно до п. 11 ст. 3 Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 – III суб’єкти підприємницької діяльності забовязані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Відповідальність за вказане порушення передбачена п. 6 ст. 17 Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 – III двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Також під час проведення перевірки встановлено факт незабезпечення відповідності суми готівки на місці проведення розрахунків сумі коштів, вказаної в денному звіті РРО.

Відповідно п. 13 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” № 1776-3 суб’єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ст. 22 Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 – III, відповідно до якої у випадку невідповідності суми наявних коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, що зазначено в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу по розрахункових квитанціях, виданим з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція в п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлене невідповідність.

Позивач проти факту вчинення вказаного порушення фактично не заперечує.

В матеріалах справи наявний опис про результати звірки наявних грошових коштів до акту перевірки від 30.07.2007 р., який був підписаний робітником позивача - гр. Подшебякіною М. П. з зауваженням, що серед наявних грошових коштів були і її особисті гроші у розмірі 20,00 грн.

В листі ДПА України № 5354523-2116 від 08.07.2002р. вказано, що в ст. 2 Закону України № 1776-3 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що місце проведення розрахунків - це місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Згідно ст.7 вказаного Закону та п. 4.5 Порядку реєстрації, опломбування і застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари та послуги, який затверджений Наказом ДПА України від 01.12.2000р. № 614, зареєстрованим Міністерством юстиції України 05.02.2001р. за № 1075298 встановлено, що відповідно вказаного Порядку внесення і видача готівки, які не зв’язані з проведенням розрахункових операцій, повинні реєструватися через РРО з використанням операцій «службове внесення» і «службова видача», якщо таке внесення або видача не пов’язані з проведенням розрахункових операцій.

Пунктом 23 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006р. № 833 передбачено, що касир під час проведення розрахунку зобов’язаний приймати без обмежень банкноти і монети Національного банку, а також забезпечувати наявність у касі банкнот для видачі здачі. Забороняється зберігання на місці проведення розрахунку готівки, що не належить суб’єкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших працівників.

Таким чином, збереження готівкових коштів за реалізовані товари з особистими коштами, вважається порушенням ст.3 Закону України № 265 ( в редакції Закону №1776).

Вказаний акт перевірки було підписано позивачем та його робітником без заперечень. При цьому в акті перевірки було зазначено, що позивач та його робітник до дій перевіряючих претензій не мають, заперечення по акту представлені не були, що свідчить про визнання позивачем факту вчинення вказаних порушень.

Однак позивач вказує на той факт, що гр. Подшебякіна М. П. не була ще робітником позивача, оскільки на момент проведення перевірка не була належним чином оформлена.

Судом вказане до уваги не приймається, оскільки відповідальність за організацію торговельної діяльності несе суб’єкт підприємницької діяльності.

Відповідно до ст.. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки позивач допустив вказану особу до продажу товарів на власній господарської одиниці, то можно вважати, що гр. Подшебякіна М. П. є робітником позивача по справі.

При цьому і в акті перевірки і в опису про результати звірки наявних грошових коштів до акту перевірки від 30.07.2007 р. гр. Подшебякіна М. П. сама зазначала себе як робітник позивача.

Єдине на що посилається позивач, це те, що планова перевірка була проведена з порушенням норм чинного законодавства України відносно порядку проведення планових перевірок.

З вказаним суд не може погодитися в зв’язку з наступним.

Відповідно до преамбули Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 – III цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до ч. 1 ст.. 15 Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 – III Контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги, інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення оперативних перевірок.

Відповідно до ст.. 16 вказаного Закону оперативні перевірки проводяться контролюючими органами, визначеними в статті 15 цього Закону, у встановлені ними терміни. Порядок проведення оперативних перевірок встановлюється контролюючими органами згідно з їх повноваженнями і визначається у відповідних нормативно-правових документах цих контролюючих органів.

Відповідно до п. 2 ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” до прав органів податкової служби відноситься зокрема здійснювати контроль додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.. 11 –1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" ( 265/95-ВР ), "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а в інших випадках - за рішенням суду. При цьому слід вказати, що позапланові перевірки не відносяться до позапланових виїзди перевірок, в ході яких перевіряється платник податків з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків і зборів.

Норми ст.. 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, в часті проведення позапланових виїздних перевірок, не поширюються на перевірки порядку проведення розрахунків за товари ( послуги) і других вимог Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 – III, Закону України “ Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, а поняття “позапланова перевірка” і «позапланова виїзна перевірка” не є тотожними.

Відповідно до ст.. 11 –2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 - 2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Якщо позивач вважає, що перевіряючи не мали права приступати до проведення перевірки, то він мав повне право не допускати перевіряючих на об’єкт, однак він таким правом не скористався.

Згідно ст. ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтєю 72 цього Кодексу.

Іншіх доказів щодо неправомірності винесеного рішення позивач не навів.

При таких обставинах справи, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошено і підписано складом суду 14.07.08 р.

18.07.08 р. постанову було виготовлено у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

Виконавчий документ видати після вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно винесено.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.