ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.08 Справа № 10/343/08

Суддя Алейникова Т.Г.

За позовом: Товариство з додатковою відповідальністю “СК “Мотор-Гарант”,

м. Запоріжжя

До відповідача : Товариство з обмеженою відповідальністю “Екосвіт”,

м. Запоріжжя

про стягнення суми 5 000 грн.

Суддя Алейникова Т.Г.

Представники:

Від позивача: Водяха О.А. дов. від 14.02.08

Від відповідача: Хізрієва Е.Г. дов. від 07.04.08

У судовому засіданні оголошено резолютивну частину рішення.

Стягується з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 5 000 гривень основного боргу за Договором позики б/н від 15.06.2005р.

Відповідач суму позовних вимог визнає у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив:

15.06.2005р. між ТДВ "СК "Мотор-Гарант" (Позивач) і ТОВ "Екосвіт" (Відповідач) було укладено Договір позики, згідно з умовами п. 1.1. якого ТДВ "СК "Мотор-Гарант" (Позикодавець) зобов'язувалось передати ТОВ "Екосвіт" (Позичальник) безвідсоткову позику в сумі 5 000 гривень, а Позичальник зобов'язувався повернути отриману грошову суму позики шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позикодавця в обумовлений у Договорі строк, а саме до 31.12.2006р., що передбачено п. 2.2. Договору.

Позикодавець виконав своє зобов'язання за Договором позики в повному обсязі перерахувавши на розрахунковий рахунок Позичальника грошові кошти у сумі 5 000 гривень, підтвердженням чого є Платіжне доручення № 920 від 16.06.2005р., а також Виписка банку по рахунку за 17.06.2005р.

Але, Позичальник отримані у позику грошові кошти у встановлений Договором строк не повернув, чим порушив п. 2.2. Договору позики від 15.06.2005р., згідно з умовами якого Позичальник зобов'язувався повернути Позикодавцю отримані грошові кошти у строк до 31.12.2006р.

23.04.2007р. Позичальнику було направлено лист під вих. №229 від 23.04.2007р. з вимогою погасити заборгованість на загальну суму неповернутої позички 529 666,00 гривень, отриману по договорам безпроцентної позики. В зазначеному листі зокрема міститься вимога погасити заборгованість у розмірі 5 000 гривень по Договору позики б/н від 15.06.2005р.

На лист з вимогою, Позичальник надав відповідь - лист під вих. №6 від 18.05.2007р. про визнання ним боргу в повному обсязі й проханням відстрочити виконання ним зобов'язань стосовно повернення грошових коштів по договорам позики вказаним у листі вих. №229 від 23.04.2007р., а також підтвердив свою заборгованість підписанням Акту звірки взаємних розрахунків між ТДВ "СК "Мотор-Гарант" і ТОВ "Екосвіт" від 16.05.2007р.

Таким чином, на день подання позову до суду Відповідач своє зобов'язання по Договору позики б/н від 15.06.2005р. так і не виконав - не повернув суму позики у розмірі 7 700 гривень, що є грубим порушенням вимог п.1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, приписи якої передбачають, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов 'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а також те, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов 'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу, а також вимог ст. 1046 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що по договору позики позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), а також ст. 1049 Цивільного кодексу України пунктом 1 якої передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, а пунктом 3 цієї статті передбачено, що позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 5 000 гривень основного боргу.

Вимоги позивача засновані на законі, Договорі позики б/н від 15.06.2005р. підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у сумі 5 000 грн.

Державне мито і витрати на ІТЗ судового процесу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, т.я. позов доведений до суду з його вини.

Керуючись ст. 49, 82, 84 ГПК України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Екосвіт”, 69014, м. Запоріжжя, вул. Волзька, 27, р/р 2521 у ЗОФ АКБ "Укрсоцбанк" м. Запоріжжя, МФО 313010, , на користь Товариства з додатковою відповідальністю “СК “Мотор-Гарант”, 69068, м. Запоріжжя, вул. Вересаєва, З р/р 1126 у Філії ЗАТ "ОТПбанк" у м. Запоріжжі, МФО 313872 м. Запоріжжя, 5 000 грн. основного боргу, 102 грн. витрат по держмиту, 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу. Видати наказ.

Суддя Алейникова Т.Г.

Рішення підписане 10.06.08.