ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

12
червня 2008 р.

№
2-1543/06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйова
О.В.- головуючого

Полянського
А.Г.  Фролової Г.М.

розглянувши
матеріали касаційної скарги

ОСОБА_1

на
ухвалуАпеляційного
суду Харківської області від 20.04.2006 року

у
справі№ 2-1543/06
Дзержинського районного суду міста Харкова

за
позовом

ОСОБА_2

до

-          ОСОБА_3, -          ОСОБА_1, -          ОСОБА_4

треті
особи:

-         ОСОБА_5, -          ОСОБА_6

про

визнання
рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю ТВП
"МЕОР" дійсним

за
зустрічним позовом

- ОСОБА_3,
- ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

визнання
рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю ТВП
"МЕОР" недійсним

за
позовом

-
ОСОБА_3, - ОСОБА_1

до

-
ОСОБА_2, - ОСОБА_6, - ОСОБА_5, - ОСОБА_4

про

визнання
права власності учасників на частку в статутному фонді, зменшення суми
внесків, припинення прав учасників на частки у статутному фонді, реєстрацію
змін до статутних документів

встановив:

Подана
касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом
України, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

ОСОБА_1звернувся
до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу
Апеляційного суду Харківської області від 20.04.2006 року у справі № 2-1543/06
Дзержинського районного суду міста Харкова з клопотанням про відновлення строку
для подачі касаційної скарги.

Клопотання
про відновлення процесуального строку мотивовано тим, що 29.12.2006 року набрав
чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів
України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з
корпоративних спорів", згідно з яким касаційні скарги (подання) на судові
рішення у справах, передбачених пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону,
підлягають розгляду за правилами Господарського процесуального кодексу України,
у зв'язку з чим Верховним судом України відмовлено скаржнику у прийнятті до
провадження касаційної скарги у зв'язку з винятковими обставинами.

Як
вбачається з матеріалів справи, ухвалою Апеляційного суду Харківської області
від 20.04.2006 року залишено без змін рішення Дзержинського районного суду
міста Харкова від 10.02.2006 року у справі № 2-1543/06.

Не
погоджуючись з винесеними у справі рішенням та ухвалою, ОСОБА_1звернувся з
касаційної скаргою до Верховного Суду України.

Як
вбачається з ухвали Верховного Суду України від 27.12.2007 року, ухвалою судді
Верховного Суду України від 12.06.2006 року відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на рішення Дзержинського
районного суду міста Харкова від 10.02.2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Харківської області від 20.04.2006 року у справі № 2-1543/06, оскільки подана
скарга визнана необґрунтованою і викладені в ній доводи такими, що не
викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

29.12.2006
року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних спорів", згідно з яким касаційні скарги
(подання) на судові рішення у справах, передбачених пунктом 2 Прикінцевих
положень цього Закону, підлягають розгляду за правилами Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно
до статті 110 Господарського процесуального кодексу  України касаційна скарга (подання) може бути
подана (внесена) протягом одного місяця з дня набрання рішенням місцевого
господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної
сили.

Відповідно
до статті 53 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція
за заявою сторони, прокурора може визнати причину пропуску встановленого
законом процесуального строку поважною і відновити пропущений процесуальний
строк. Разом з тим, виходячи із змісту вказаної статті, поважними визнаються
лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними
істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Колегія
суддів зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом
суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку,
що в даному випадку не вбачається, оскільки скаржником було реалізовано його
право на подання касаційної скарги, однак ухвалою Верховного Суду України від
12.06.2006 року йому було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Звернення
скаржника з касаційною скаргою до Верховного Суду України у зв'язку з
винятковими обставинами також не може бути причиною для відновлення
процесуального строку для подання касаційної скарги, оскільки незнання процесуального
законодавства не може бути визнано поважною причиною пропуску встановленого
законом процесуального строку.

Відповідно
до пункту 5 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального
кодексу України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається
судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її
подання, без клопотання або таке клопотання відхилено про відновлення цього
строку.

Крім
того, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують
сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Згідно
статті 46 Господарського процесуального кодексу України державне мито
сплачується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі,
встановленому законодавством України.

Пунктом
2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” встановлені
ставки державного мита з заяв, що подаються до господарських судів, зокрема,
відповідно до підпункту “б” пункту 2 статті 3 Декрету ставка державного мита із
заяв немайнового характеру становить п'ять неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно
до підпункту “г” пункту 2 статті 3 Декрету із апеляційних і касаційних скарг на
рішення та постанови господарських судів ставка державного мита встановлюється
у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для
розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру -50 відсотків
ставки, обчислюваної виходячи з оспорюваної суми.

Державне  мито
справляється  з  первісних
та  зустрічних позовних  заяв майнового і немайнового характеру,  у тому числі із заяв  про
визнання  недійсними  повністю
або  частково  актів
з підстав,  зазначених у
законодавстві;  про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди;  зі спорів,
що виникають при укладанні, зміні, розірванні господарських договорів чи
визнанні їх недійсними; заяв кредиторів про порушення справ про банкрутство та
кредиторів,  які звертаються  з
майновими вимогами до боржника після опублікування оголошення  про
порушення  справи  про банкрутство; апеляційних і
касаційних  скарг  на рішення та постанови та про перегляд
рішень, ухвал,  постанов  за
нововиявленими обставинами.

Як
вбачається з матеріалів справи, рішенням Дзержинського районного суду міста
Харкова від 10.02.2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Харківської області від 20.04.2006 року у справі № 2-1543/06 позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволені. Визнано рішення зборів учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю ТВП "МЕОР" від 08.08.2005 року дійсним. У
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 про визнання рішення зборів учасників недійсними відмовлено. У
задоволенні позову ОСОБА_3 та  ОСОБА_1
про визнання права власності на долі у статутному фонді товариства з обмеженою
відповідальністю, зменшення суми вартостей вкладів учасників у статутному
капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, припинення прав учасників на
долі у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю за вимогою
інших учасників відмовлено.

З
касаційної скарги вбачається, що рішення та ухвала у справі оскаржуються у
повному обсязі.

Однак,
скаржником до касаційної скарги додана лише квитанція, що підтверджує оплату
державного мита у розмірі 42,50 грн., тобто державне мито за подання касаційної
скарги на рішення та ухвалу в частині відмови у задоволенні зустрічного позову
та позову ОСОБА_3 та  ОСОБА_1, скаржником
не сплачено.

Враховуючи
викладене, відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 1113
Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга не може бути
прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

Враховуючи  викладене, керуючись статтею 86, пунктами 4,
5 частини 1 статті 1113 Господарського  процесуального
кодексу  України,  Вищий
господарський  суд України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про відновлення пропущеного процесуального
строку для подачі касаційної скарги.

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу  Апеляційного
суду Харківської області від 20.04.2006 року у справі № 2-1543/06 Дзержинського
районного суду міста Харкова повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий
О. Муравйов

Судді                                                                                       А.
Полянський

Г. Фролова