ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

09.06.2008

Справа №2-6/5034-2008

За позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Южний берег”, м.Ялта,

до відповідачів:

1.          Лівадійської селищної ради, смт. Лівадія, м. Ялта,

2.          Товариства з обмеженою відповідальністю „Градовіт-ХХI”, м. Київ,

3.          Кримської регіональної філії державного підприємства „Центр державного земельного кадастру” при Держкомземі України, м. Ялта,

про визнання договору недійсним.

Суддя Шкуро В.М.

представники:

Від позивача – Високопояс М.А., адвокат, дов.від 23.04.2007р.

Від відповідачів:

1.          Балян Е.С., представник, довіреність № 02/14-605 від 08.05.2008р.

2.          Власенко В.В., представник, довіреність № 01-02/08-02 від 01.02.2008р.

3.          не з’явився, повідомлений належним чином.

Обставини справи: Сільськогосподарський виробничий кооператив „Южний берег” звернувся у господарський суд АР Крим з позовною завою до відповідачів про визнання договору оренди земельної ділянки від 31.01.2008р., укладеного між Лівадійською селищною радою і ТОВ „Градовіт-ХХI” недійсним та визнання незаконною і скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки загальною площею 13,5500 га, розташованої за адресою: м.Ялта, смт.Ореанда, Алупкінське шосе, шляхом зобов’язання Кримської регіональної філії державного підприємства „Центр державного земельного кадастру” при Держкомземі України виключити із Державного реєстру земель запис від 04.02.2008р. за №02 про реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 31.01.2008р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що СВК „Южний берег”, як правонаступник колишнього землекористувача радгоспу „Южний Берег”, якому рішенням виконавчого комітету Лівадійської селищної ради №66 від 15.07.1993р. затвердженні межі землекористування, має право на оформлення документу, який посвідчує право користування земельною ділянкою загальною площею 13,5500 га., а тому договір оренди земельної ділянки від 31.01.2008р. суперечить актам цивільного законодавства. Оскаржуваний договір також не містить усіх істотних умов договору оренди земельної ділянки, а саме не зазначені обмеження використання на частину земельної ділянки під водогоном та на частину земельної ділянки де розташовані охороні зони ЛЕП загальною площею 3,2468 га., що згідно ч.2 ст.15 Закону України „Про оренду землі” є підставою для визнання договору оренди недійсним і скасування його державної реєстрації. Крім того, на земельній ділянці, яка передана в оренду ТОВ „Градовіт-ХХI”, знаходиться нерухоме майно позивача (виробничі приміщення, дамба, колектор, дренажі, резервуар, підпірна стіна, дороги асфальтовані, водогін для поливу, мережі водопровідні каналізаційні) у зв’язку з чим позивач має право на користування земельною ділянкою необхідною для обслуговування зазначеного майна.

Відповідачі ТОВ „Градовіт-ХХI” та Лівадійська селищна рада позов не визнали. У відзивах на позовну заяву зазначили, що при передачі в оренду земельної ділянки загальною площею 13,5500 га, розташованої за адресою: м.Ялта, смт.Ореанда, Алупкінське шосе дотримані усі законодавчо визначені процедури отримання земельної ділянки в оренду. Позиція позивача щодо наявності права на оформлення документу, який посвідчує право користування земельною ділянкою є помилковою, що встановлено під час розгляду господарських справ №2-17/14475-2007 та №2-3/3097-2008р. Крім того, позивач не має законодавчо встановленого документу, який підтверджує його право власності на нерухоме майно на спірній земельній ділянці та відсутні правові підстави для визнання договору оренди земельної ділянки від 31.01.2008р. недійсним.

Відповідач Кримська регіональна філія державного підприємства „Центр державного земельного кадастру” при Держкомземі України відзиву на позовну заяву не представив.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представників сторін, суд -

встановив:

15.07.1993р. виконавчим комітетом Лівадійської селищної ради народних депутатів прийнято рішення „Про затвердження меж землекористування радгоспу „Південнобережний” №66 (т.1, а.с.24), яким:

-          радгосп „Південнобережний” зареєстрований в якості землекористувача;

-          затверджений Проект встановлення меж землекористування радгоспу „Південнобережний”, складений Інститутом „Укргіпросад”;

-          затверджені встановлені в натурі межі землекористування радгоспу „Південнобережний”, в тому числі земельною ділянкою площею 19,5 га. південно-західніше смт.Ореанда;

-          вирішено видати радгоспу „Південнобережний” Державний акт на право постійного користування землею площею 19,5 га. В зв’язку з відсутністю бланків Державного акту на право постійного користування землею нового зразку, визнати радгосп „Південнобережний” таким, що вступив у права землекористувача.

В подальшому виконавчим комітетом Лівадійської селищної ради народних депутатів (виконавчим комітетом Лівадійської селищної ради) прийнято ряд рішень №95 від 08.9.1993р., №53 від 27.4.2000р., №32 від 24.12.2003р. (т.1, а.с.25-27) про припинення права користування радгоспу „Південнобережний” (КСП „Агрофірма „Південнобережна”) земельними ділянками загальною площею 5,781 га.

Рішення 20-ої сесії 5-го скликання Лівадійської селищної ради №27 від 05.11.2007р. „Про дачу дозволу ТОВ „Градовіт-ХХІ” на складання проекту землеустрою по відведенню в довгострокову оренду земельної ділянки орієнтовною площею до 14,00 га для будівництва і обслуговування багатоповерхового житлового комплексу за адресою: АР Крім, м.Ялта, смт.Ореанда, вул.Алупкинськоє шосе” (т.1, а.с.106) ТОВ „Градовіт-ХХІ” надано дозвіл на складання відповідного проекту землеустрою по відведенню в довгострокову оренду земельної ділянки орієнтовною площею до 14,00 га для будівництва і обслуговування багатоповерхового житлового комплексу за адресою: АР Крім, м.Ялта, смт.Ореанда, вул.Алупкинськоє шосе.

29.01.2008р. на позачерговій 22-й сесії 5-го скликання Лівадійської селищної ради прийнято рішення „Про затвердження проекту землеустрою по відведенню і передачі в оренду ТОВ „Градовіт-ХХІ” земельної ділянки площею 13,5500 га для будівництва багатоквартирного багатоповерхового житлового комплексу за адресою: АР Крім, м. Ялта, смт.Ореанда, вул.Алупкинськоє шосе, на землях Лівадійської селищної ради”.

31.01.2008р. між Лівадійською селищною радою (орендодавець) та ТОВ „Градовіт-ХХI” (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (далі-договір, т.1, а.с.10-15), згідно умов якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування строком на 50 років, земельну ділянку (згідно Українського класифікатору цільового використання землі) – „Житлової забудови і комерційного використання” (код 1.13.2), розташованої за адресою: м.Ялта, смт.Ореанда, Алупкінське шосе (кадастровий номер :07:001:0170) загальною площею 13,5500 га. для будівництва та обслуговування багатоквартирного багатоповерхового житлового комплексу на землях Лівадійської селищної ради.

Зазначений договір зареєстровано в Кримській регіональній філії державного підприємства „Центр державного земельного кадастру” при Держкомземі України про що в Державному реєстрі земель здійснений запис від 04.02.2008р. за №02 (згідно відмітки на останньому аркуші договору, т.1, а.с. 15).

Позиція позивача щодо наявності у нього права на оформлення документу, який посвідчує право користування земельною ділянкою загальною площею 13,5500 га. внаслідок наявності права користування земельною ділянкою у попередніх землекористувачів, правонаступником яких він є неспроможна з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2.2. Статуту Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Южний берег”, затвердженого загальними зборами (протокол від 26.10.2006р., т.1, а.с. 46-61) позивач є правонаступником всіх майнових прав та обов’язків Колективного сільськогосподарського підприємства „Агрофірма „Південнобережна”, яке в свою чергу є правонаступником радгоспу „Південнобережний”.

Згідно п.1.1 Статуту Колективного сільськогосподарського підприємства „Агрофірма „Південнобережна”, затвердженого рішенням зборів засновників від 29.01.2997р. (т.1, а.с.44-45) підприємство створене шляхом перетворення радгоспу „Південнобережний” в колективне сільськогосподарське підприємство.

Перетворення однієї юридичної особи в іншу є припиненням діяльності такої юридичної особи.

Аналогічна позиція закріплена і у частині 1 ст.104 ЦК України, відповідно до якої юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.27 Земельного кодексу України від 18.12.1990р., що діяв на момент перетворення радгоспу „Південнобережний”, право користування земельною ділянкою припиняється у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства. Тобто законодавство, яке регулювало земельні відносини на момент перетворення радгоспу „Південнобережний не містило норм, відповідно до яких набуття права користування земельною ділянкою здійснюється у зв’язку з правонаступництвом, а навпаки передбачало припинення такого права.

Крім того, згідно статей 22 та 23 Земельного кодексу України від 18.12.1990р., право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Радгосп „Південнобережний” не оформлював державний акт на право постійного користування земельною ділянкою. Після перетворення радгоспу „Південнобережний” у КСП „Агрофірма „Південнобережна”, останнє також не отримувало у встановленому законом порядку права на користування спірною земельною ділянкою, у зв’язку з чим суд приходить до висновку про відсутність у Сільськогосподарський виробничий кооператив „Южний берег” права користування земельною ділянкою загальною площею 13,5500 га, розташованої за адресою: м.Ялта, смт.Ореанда, Алупкінське шосе і права на оформлення документу, який посвідчує право користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Одним із способів захисту прав на землю є визнання угоди недійсною (пункт в) статті 152 Земельного кодексу України від 25.10.2001р.).

Вищенаведена норма визначає вичерпний перелік осіб, яким належить право захисту свого порушеного право на земельну ділянку, це власник або землекористувач.

До документів, що посвідчують право на земельну ділянку стаття 126 ЗК України відносить державні акти на право власності і право користування земельною ділянкою та договір оренди, у разі оформлення права оренди.

Сільськогосподарський виробничий кооператив „Южний берег” не є ані власником, ані землекористувачем земельної ділянки загальною площею 13,5500 га, розташованої за адресою: м.Ялта, смт.Ореанда, Алупкінське шосе, а тому укладення спірного договору жодним чином не порушує його права і як наслідок свідчить про відсутність у нього права вимоги усунення будь-яких порушень.

Зазначені обставини також позбавляють СВК „Южний берег” права вимагати визнання спірного договору недійсним з підстав відсутності усіх істотних обставин необхідних для договору оренди земельної ділянки.

Стосовно позиції позивача про знаходження його нерухомого майна (виробничі приміщення, дамба, колектор, дренажі, резервуар, підпірна стіна, дороги асфальтовані, водогін для поливу, мережі водопровідні каналізаційні) на спірній земельній ділянці у зв’язку з чим позивач має право на користування земельною ділянкою необхідною для обслуговування зазначеного майна, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст.33 та ч.2 ст.34 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач обґрунтовує своє право власності на виробничі приміщення, дамбу, колектор, дренажі, резервуар, підпірну стіну, дороги асфальтовані, водогін для поливу, мережі водопровідні каналізаційні виключно актом прийому-передачі державного майна у власність колективного сільськогосподарського підприємства „Агрофірма „Південнобережна” від 29.12.1996р. зі змінами від 08.09.1999р. (т.1, а.с. 20-23).

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

В свою чергу державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень є офіційним визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (п.1 ч.1 ст.2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”).

Таким чином, єдиним допустимим доказом наявності права власності на нерухоме майно є відповідний витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Крім того, з вищезазначеного акту прийому-передачі зі змінами жодним чином не вбачається, що нерухоме майно знаходиться саме на земельній ділянці, яку передано у оренду ТОВ „Градовіт-ХХI”.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду звертаються особи за захистом своїх порушених чи оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, що кореспондується із положеннями статті 21 ГПК України, де до позивачів віднесено осіб, які пред’явили позов або в інтересах яких пред’явлено позов саме про захист порушеного права чи охоронюваного законом інтересу.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а стаття 16 ЦК України передбачає право особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права і інтересу. Частиною 2 цієї статті визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, серед який названий і такий спосіб, як визнання правочину недійсним.

Системний аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок, що захисту судом підлягає цивільне право, яке порушене, не визнається чи оспорюється.

Юридична зацікавленість позивача у вирішенні спору судом, покладає на нього обов’язок довести, що саме його цивільні права порушені, не визнаються чи оспорюються відповідачем.

Відсутність факту порушення права, на захист якого подано позов, не є підставою для відмови у прийнятті позову, оскільки на стадії прийняття позовної заяви суд не досліджує питання наявності чи відсутності факту такого порушення, тобто не розглядає спір по суті.

Разом з тим, встановлення відсутності чи наявності факту порушення відповідного права позивача входить до предмету дослідження при вирішенні спору по суті.

Сільськогосподарський виробничий кооператив „Южний берег” не є власником чи землекористувачем спірної земельної ділянки, а отже спірний договір ніяк не порушує права позивача, що тягне відмову у позові в частині визнання договору оренди земельної ділянки від 31.01.2008р., укладеного між Лівадійською селищною радою і ТОВ „Градовіт-ХХI” недійсним.

В свою чергу відсутність підстав для визнання договору оренди земельної ділянки від 31.01.2008р., укладеного між Лівадійською селищною радою і ТОВ „Градовіт-ХХI” недійсним, має своїм наслідком відмову у позові в частині визнання незаконною і скасування його державної реєстрації шляхом зобов’язання Кримської регіональної філії державного підприємства „Центр державного земельного кадастру” при Держкомземі України виключити із Державного реєстру земель запис від 04.02.2008р. за №02 про реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 31.01.2008р.

Вступна та резолютивна частини цього рішення оголошені в судовому засіданні 09 червня 2008 року.

Рішення оформлене відповідно до ст.84 ГПК України та підписане 16 червня 2008 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Шкуро В.М.