ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.10.08 р.                     Справа № 7/126

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Е.В. Сгара

При секретарі судового засідання Х.Р. Косьміній

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Нікопольський завод феросплавів” м. Нікополь

До відповідача: Закритого акціонерного товариства „Єнакіївський коксохімпром” м. Єнакієве

Предмет спору: стягнення суми вартості вагової недостачі коксової продукції у розмірі 30 125 грн. 97 коп.

За участю представників:

від позивача: Пахомов В.Г. – довір.

від відповідача: Миронець О.В. – довір.

У судовому засіданні 18.09.2008р. розгляд справи оголошено закінченим відповідно до ст.85 ГПК України та оголошено перерву для написання процесуального документа на підставі ст..77 ГПК України до 07.10.2008р.

Відкрите акціонерне товариство „Нікопольський завод феросплавів” м. Нікополь звернулося з позовом до господарського суду Донецької області до відповідача Закритого акціонерного товариства „Єнакіївський коксохімпром” м. Єнакієве про стягнення суми вартості вагової недостачі коксової продукції у розмірі 30 125 грн. 97 коп.

В обґрунтування вимог позивач посилається на договір №685/4592 від 20.12.2004р. з протоколом розбіжностей, протоколом узгодження розбіжностей; акти про приймання продукції за кількістю №3684/1 від 03.07.2005р., №3684/2 від 03.07.2005р., №3692/2 від 04.07.2005р., №3692/1 від 04.07.2005р., №3694/1 від 05.07.2005р., №3694/2 від 05.07.2005р.; посвідчення №3684/1 від 01.07.2005р., №3692/1 від 04.07.2005р., №3694/1 від 04.07.2005р.; листи №30-783 від 04.07.2005р., №03-874 від 05.07.2005р., №30-866 від 03.07.2005р., лист б/н; залізничні накладні №52408460, №52408462, № 52408457, №52408458, № 52408384, №52408459, №52408451, №52408426, №52408427, №52408425, №52408437; рахунки-фактури №ЗА-0001303 від 29.06.2005р. з додатком, №ЗА-0001312 від 30.06.2005р. з додатком; платіжні доручення №59687 від 18.07.2005р., №59733 від 19.07.2005р., 6198 від 22.07.2005р.; селективні виборки.

Відповідач надав відзив на позов, позовні вимоги заперечив, посилаючись на порушення позивачем вимог Інструкції П-6 „Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю” щодо порядку складання актів приймання продукції, а також вимог ДСТУ 332-12-2-94. Також посилається на той факт, що позивач без відбірки контрольної проби для перевірки загальної вологи продукції, яка передбачена ДСТУ 332-12-2-94 не міг виявити та з’ясувати, яка саме нестача існує.

Ухвалою суду від 05.08.2008 р., за клопотанням сторін, процесуальний строк розгляду спору продовжений в порядку ст.69 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін суд ВСТАНОВИВ:

20.12.2004р. між Закритим акціонерним товариством „Єнакіївський коксохімпром” м.Єнакієве (Постачальник), та Відкритим акціонерним товариством „Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь (Покупець), був укладений договір № 685/4592 (далі –договір).

Відповідно до умов договору, Постачальник зобов’язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити коксову продукцію, асортимент, ціна та якість якої вказані у специфікаціях, які оформлені у вигляді додатку до договору, та є невід’ємною його частиною.

Пунктами 3.1, 3.2, 3.3 договору передбачено, що товар по договору поставляється на умовах „F.C.A., станція Єнакієве Донецької залізниці відповідно до базисних умов поставки ИНКОТЕРМС, в редакції 2000 року.”. Товар поставляється партіями. Строк поставки обумовлений у додатковій угоді. Разом із товаром Постачальник передає Покупцю документи: товарно-транспортні документи; сертифікат якості виробника або інші документи, які підтверджують якість товару.

Пунктами 6.1, 6.2 договору передбачено, що прийомка товару за кількістю здійснюється у відповідності із Інструкцією „Про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю”, яка затверджена постановою Держарбітражу № П-6 від 15.06.1965р. із додатками та змінами від 14.11.1974р. (далі –Інструкція П-6), за кількістю –Інструкцією „Про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю”, яка затверджена постановою Держарбітражу № П-7 від 25.04.1966р. із змінами та доповненнями від 14.11.1974р. (далі –Інструкція П-7) та сертифікатом якості заводу виробника. У випадку виявлення неякісності або нестачі товару виклик представника Постачальника обов’язковий. Кожний вагон перед подачею під навантаження перевішується на вагонних вагах та у накладній проставляється маса тари відповідно показників вагів.

Позивач стверджує, що відповідачем були порушені умови договору поставки в частині поставки товару в належній кількості, яка виявилась меншою, ніж зазначено у перевізних документах, у зв’язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача збитків у вигляді вартості вагової недостачі коксової продукції у розмірі 30 125 грн. 97 коп.

28.07.2005р., відповідно до залізничних накладних №67900233, №67167288, №67368639, №60824042, №67892042, №66685454, №65354219 та 04.07.2005р. №67380626, №66734823, №67397067, №67196667 в 11 вагонах на адресу позивача надійшла коксова продукція, вантажовідправником якої є відповідач.

Вантаж надійшов на станцію призначення у технічно справних вагонах без ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. У зв’язку з чим, на підставі ст.52 Статуту Залізниць України, 03.07.2005р. та 04.07.2005р. виданий залізницею вантажоодержувачу без перевірки ваги, за даними, вказаними у залізничних накладних.

Відповідно до п.п а) п.9 Інструкції П-6 прийомка продукції, яка прибула у відкритій тарі здійснюється в момент отримання її від постачальника або зі складу органу транспорту.

Актом приймання продукції №3684/1 від 03.07.2005р. зафіксовано, що, вантаж виданий залізниці о 10:00 год. 03.07.2005р. на станції Нікополь без перевішування. Провішування почалася об 11:50 год. 03.07.2005р.

Актом приймання продукції №3692/1 від 04.07.2005р. зафіксовано, що, вантаж виданий залізниці о 08:10 год. 04.07.2005р. на станції Нікополь без перевішування. Провішування почалася об 12:43 год. 04.07.2005р.

Актом приймання продукції №3694/1 від 05.07.2005р. зафіксовано, що, вантаж виданий залізниці о 19:30 год. 05.07.2005р. на станції Нікополь без перевішування. Провішування почалася о 01:09 год. 05.07.2005р.

В порушення п.п.б) абз.2 п.25 Інструкції П-6 в актах №3684/1 від 03.07.2005р., №3692/1 від 04.07.2005р., №3694/1 від 05.07.2005р. не вказані причини несвоєчасного приймання продукції за кількістю.

В актах про приймання продукції по кількості №3684/1 від 03.07.2005р., №3692/1 від 04.07.2005р., №3694/1 від 05.07.2005р. у висновку комісії зазначено про необхідність виклику на спільну прийомку вантажу представника вантажовідправника.

У пунктах 7 зазначених актів комісією вказано, що прийняття продукції припинено. Разом з цим, в порушення п. 24 Інструкції П-6 в актах не зроблено запис про умови зберігання вантажу під час перерви.

В акті про приймання продукції по кількості №3684/1 від 03.07.2005р., який складений із запереченнями відправника про те, що різниця переваження, втрата утворилась за шляхом слідування, а вагон №67767288 має висоту шапки навантаження на рівні бортів, йдеться про неправильність визначення ваги вантажу відправником.

В акті про приймання продукції по кількості №3692/1 від 04.07.2005р., який складений із запереченнями відправника про те, що різниця переваження, втрата утворилась за шляхом слідування, йдеться про неправильність визначення ваги вантажу відправником.

В акті про приймання продукції по кількості №3694/1 від 05.07.2005р., який складений із запереченнями відправника про те, що різниця переваження, втрата утворилась за шляхом слідування, а вагон №66734823 має висоту шапки навантаження на рівні бортів, йдеться про неправильність визначення ваги вантажу відправником.

У пунктах 11 зазначених актів зазначено, що на момент прийомки продукції рахунок-фактура позивачем не отриманий.

Пунктом 14 Інструкції П-6 встановлений порядок перевірки ваги „нетто” та передбачено, що при неможливості перевішування продукції без тари, встановлення маси „нетто” здійснюється шляхом перевірки ваги „брутто” в момент отримання продукції та ваги тари після її звільнення від продукції. Встановлення ваги „нетто” шляхом віднімання ваги тари з ваги „брутто” по даним, вказаним у супровідних та транспортних документах, без перевірки фактичної ваги „брутто” та ваги тари не допускається.

Відповідно до п. 22 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, із змінами та доповненнями, перевірка маси вантажу на станції призначення здійснюється таким самим способом, яким цю масу було встановлено на станції відправлення.

Згідно із п. 12 Інструкції П-6, продукція приймається по транспортним та супровідним документам (рахункам-фактурам, специфікаціям, описам) відправника. При відсутності усіх або деяких з перерахованих документів отримувач складає акт про фактичну наявність продукції та в акті вказує, які саме документи відсутні. У випадках, коли після отримання рахунку-фактури буде встановлено, що кількість прийнятої по акту про фактичну наявність продукції яка надійшла менш ніж вказано у рахунку –фактурі, повинен бути складений акт у відповідності до п.п. 16, 20, 25 Інструкції П-6. Наявність акту прийомки фактичної кількості отриманої продукції не звільнює отримувача від обов’язку складання акту прийомки після отримання рахунку-фактури.

Пунктом 4.6 розділу 4 „Вимоги” ДСТУ 322-12-2-94 зазначено, що у випадку, якщо розходження даних документа про якість та результати контрольної проби перевищує припустимі, то частину, яка залишилась контрольної проби для хімічного аналізу направляють у нейтральну лабораторію, результат якої є остаточним або, при погодженні постачальника, за остаточний результат приймають дані споживача.

Однак позовні матеріали не містять відомостей про встановлення позивачем показів загальної вологи та направлення результату контрольної проби у нейтральну лабораторію або про погодження підприємства прийняти за остаточний результат, отриманий в лабораторії позивача.

Статтею 122 Статуту залізниць України передбачена відповідальність відправника вантажу за неправильні покази у накладних маси, кількості місць вантажу, його найменування, коду та адреси отримувача. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, що виникли.

Господарським судом встановлено, що позивачем не здійснено переваження тари вагону для визначення ваги нетто, тобто, з акту приймання продукції не вбачається, що позивач визначив вагу вантажу зазначеним в Інструкції способом.

Посилання позивача на ДСТУ 322-12-2-94, яким встановлений порядок визначення маси нетто по різниці маси навантаженої групи вагонів (брутто) і маси порожніх вагонів (тари), зазначеній на їх трафаретах, та за яким допускається використовувати для визначення маси при надходженні партії коксу масову долю загальної вологи, визначену у постачальника і вказану в сертифікаті якості, судом не приймається до уваги, з огляду на наступні приписи законодавства.

Пунктом 4.3 ДСТУ 322-12-2-94 “Кокс кам’яновугільний, пековий і термоантрацит. Правила приймання” передбачено, що відбір проб коксу у споживача повинен здійснюватись за ДСТУ 23083 в момент розвантаження коксу з вагонів. Показник масової долі загальної вологи, що встановлений споживачем, використовують для визначення сухої маси при надходженні партії коксу.

Відповідно до Методики контрольної перевірки маси партії коксу, що надходить до споживача (в перерахунку на суху речовину), наведеної в додатку А до ДСТУ 322-12-2-94, масу коксу (нетто) визначають за різницею маси завантаженої групи вагонів (брутто), визначеної зважуванням у споживача, та маси порожніх вагонів - тари, вказаної на їх трафаретах. Для визначення масової долі загальної вологи у коксі при надходженні партії відбирають та готують пробу за ДСТУ 22083. В пункті А.3 додатку А наведено формулу, за якою розраховується маса сухої речовини, а в пункті А.5 – формулу, за якою визначається величина розбіжності маси сухої речовини коксу, розрахованої за документом про якість, та результати контрольної перевірки її у споживача.

Таким чином, у випадку виявлення нестачі продукції, позивач повинен був здійснити контрольну перевірку масової долі загальної вологи коксової продукції, розрахувати масу сухої речовини або надати обґрунтований розрахунок нестачі продукції згідно з актом приймання продукції за кількістю, однак, доказів проведення такої перевірки, а також належного розрахунку нестачі кожної партії спірної продукції позивачем не надано.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що позивачем у повному обсязі документально не доведено ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, документально обґрунтовані підстави для покладення відповідальності на відповідача відсутні, та, як наслідок, є недоведеним факт спричинення позивачеві збитків у вигляді нестачі продукції у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором.

З урахуванням вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, господарський суд дійшов висновку про те, що позивачем безпідставно пред’явлені вимоги про стягнення з відповідача вартості вагової недостачі, у зв’язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст..49 Господарського процесуального Кодексу України.

В судовому засіданні за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі Статуту залізниці України, Інструкції „Про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю”, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 43, 49, 82 – 85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства „Нікопольський завод феросплавів” м. Нікополь до Закритого акціонерного товариства „Єнакіївський коксохімпром” м. Єнакієве про стягнення суми вартості вагової недостачі коксової продукції у розмірі 30 125 грн. 97 коп. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дати підписання його повного тексту.

Повний текст рішення підписаний 07.10.2008р.

Суддя