ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.08 Справа № 22/70/08

Суддя Скиданова Ю.О.

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю “УТН –Восток” (83030, м. Донецьк, вул. Майська, 86-а; фактична адреса: 03068, м. Київ, вул. Козацька, 120/4)

Відповідач:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Максима-С” (69118, м. Запоріжжя, пр-кт. 40 річчя Перемоги, буд. 21, кв. 60)

Про:

стягнення 6518,91грн.

Суддя Скиданова Ю.О.

Представники сторін:

від позивача: Остапенко Сергій Леонідович, довіреність б/н від 24.06.2008р.

від відповідача: не з’явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ

Заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по оплаті поставленого товару у розмірі 5 846,11грн., 3% річних 95,51грн., пені 577,29грн.

Ухвалою суду від 04.06.2008 р. порушено провадження у справі № 22/70/08, судове засідання призначено на 25.06.2008 р.

У судове засідання 25.06.2008 р. представник відповідача не з’явився, витребувані ухвалою від 04.06.2008 р. документи, необхідні для розгляду справи, суду не надав. У засіданні 25.06.2008 р., з метою витребування доказів в порядку ст. 77 ГПК України судом оголошено ухвалу про відкладення розгляду справи до 30.07.2008 р.

У судовому засіданні 30.07.2008 р. розгляд справи завершено, відповідно до ст. 85 ГПК України суддею оголошено вступну та резолютивну частини рішення за згодою представника позивача.

За клопотанням позивача розгляд справи проводився без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, обґрунтовує їх ст.ст. 526, 625 ЦК України, ст.ст. 193, 230, 231, 343 ГК України, та підтримує їх з підстав, що викладені в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання 30.07.2008 р. не з’явився, ухвалу суду по справі № 22/70/08 від 25.06.2008 р. не виконав, відзив та інші витребувані судом документи не надав, свого повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки у судове засідання не повідомив.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідач по справі № 22/70/08 є юридичною особою, таким чином, згідно зі ст. 28 ГПК України, керівник підприємства зобов’язаний був направити компетентного представника в судове засідання, чи сам прийняти участь в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за необхідне розглянути спір за наявними у справі матеріалами в межах строку, передбаченого ст. 69 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив, що 23 квітня 2007 року між ТОВ «УТН-Восток»та ТОВ «Максима-С» укладений Договір № 72/07 купівлі-продажу пального та його відпуску за електронною карткою.

Згідно п. 1.1. Договору, ТОВ «УТН-Восток»прийняло на себе зобов'язання передати певну кількість товару у власність ТОВ «Максима-С», а Відповідач зобов'язався прийняти і оплатити поставлений Товар.

На виконання Договору ТОВ «УТН-Восток»здійснило Відповідачеві поставку партій Товару на загальну суму 39 866,11 грн., що підтверджується наступними накладними:

видаткова накладна № Z04-38446 від 31.05.2007р

видаткова накладна № Z04-47260 від 31.08.2007р.

видаткова накладна № Z04-44303 від 31.07.2007р.

видаткова накладна № Z04-41343 від 27.06.2007р.

видаткова накладна № Z04-50261 від 28.09.2007р.

Факт отримання Товару Відповідачем також підтверджується довіреностями на отримання ТМЦ.

Відповідно до п. 4.3 Договору, Відповідач зобов'язався здійснювати остаточні розрахунки за поставлений Товар протягом 10 (десяти) календарних днів місяця, що йде наступним за розрахунковим.

Однак, відповідач не в повному обсязі сплатив поставлений Товар, а перерахував лише 34 020,00 грн.

Таким чином, станом на день розгляду справи заборгованість ТОВ «Максима-С»перед ТОВ «УТН-Восток»за поставлений за Договором Товар складає 5 846,11 грн.

Статтею ст. 193 ГК України, зокрема п.п. 1, 7 встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Цивільний кодекс України, ст. 526 якого передбачає, що обов’язки повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк у відповідності із вказівкою закону або договору.

Судом встановлено, що у порушення вищевикладених вимог відповідач не виконав свої обов’язки по оплаті товару.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач документальних доказів погашення боргу суду не надав. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 5 846,11 грн. основного боргу обґрунтована, підтверджується матеріалами по справі та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно з ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов 'язання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Позивачем за прострочення грошового зобов’язання відповідно до п. 10.1 Договору нараховано відповідачу пеню за період часу з 10.01.2007 р. по 06.05.2008 р. у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період несвоєчасної плати відповідної суми, яка склала суму 577, 29 грн. Розрахунок пені перевірений у судовому засіданні та визнаний судом обґрунтованим, вимоги позивача про стягнення 577, 29 грн. пені підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних також визнаний судом обґрунтованим. Вимога позивача про стягнення 3% річних підлягає задоволенню в сумі 95,51 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір доведений до суду з його вини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Максима-С” (69118, м. Запоріжжя, пр-кт. 40 річчя Перемоги, буд. 21, кв. 60, п/р 0335 в ЗФ АБ “Факторіал-Банк”, МФО 313946, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “УТН –Восток”, (83030, м. Донецьк, вул. Майська, 86-а; фактична адреса: 03068, м. Київ, вул. Козацька, 120/4, п/р 9901 ЗФ АКБ “Південний”, МФО 313753, ) 5 846,11грн. основного боргу, 95,51грн. - 3% річних, 577,29грн. - пені , 102 грн. 00 коп. - витрат на сплату державного мита, 118 грн. 00 коп. витрат на ІТЗ судового процесу. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 18.08.2008 р.

Суддя Ю.О.Скиданова