ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2008 р. Справа № 8/2664

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

відвідповідача: Виговського М.І. - начальника,

розглянувши апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "СІМТ", м.Київ

на рішення господарського суду Житомирської області

від "02" червня 2008 р. у справі № 8/2664 (суддя Сікорська Н.А.)

за позовом Малого приватного підприємства "СІМТ", м.Київ

до Житомирського обласного підрядного спеціалізованого ремонтно-будівельного об'єднання "Житомиррембуд", м.Житомир

про стягнення 57867,53грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 02.06.2008р. у справі №8/2664 в позові Малого приватного підприємства "СІМТ" (м.Київ) до Житомирського обласного підрядного спеціалізованого ремонтно-будівельного об'єднання "Житомиррембуд" (м.Житомир) про стягнення 57867,53грн. відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Мале приватне підприємство "СІМТ" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти новий судовий акт, яким задовольнити позов.

Мотивуючи апеляційну скаргу позивач, зокрема, стверджує, що:

- відповідно до умов договору підряду №21 від 27.09.2004р. позивачем були виконані роботи на загальну суму 933340,20грн., а відповідачем здійснено оплату на суму лише 875472,67грн.;

- господарським судом Житомирської області не прийнято до уваги те, що відповідач у запереченні на позовну заяву визнав проведення позивачем робіт в сумі 57867,53грн., факт визнання відповідачем виконання МПП "СІМТ" робіт на суму 57867,53грн. також підтверджується ухвалою господарського суду Житомирської області від 06.05.2008р.;

- суд першої інстанції припустився порушень приписів ч.1 ст.509 ЦК України, оскільки в матеріалах справи містяться належні докази існування факту наявності зобов'язань відповідача щодо сплати 57867,53грн., однак суд при прийнятті оскаржуваного рішення даний факт не врахував.

Представник позивача в судове засідання не з'явився.

14.08.2008р. на адресу суду від Малого приватного підприємства "СІМТ" надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв'язку з терміновим відрядженням його представника (а.с.55).

Зважаючи на те, що позивач був своєчасно та належним чином повідомлений про здійснення перегляду оскарженого ним рішення в апеляційному порядку, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованою кореспонденцією ухвали Житомирського апеляційного господарського суду від 23.06.2008р. про прийняття апеляційної скарги до провадження та призначення її до розгляду на 14.08.2008р. й не був позбавлений можливості направити до суду іншого представника, а також враховуючи положення ст.101 Господарського процесуального кодексу України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції та той факт, що неявка в засідання суду представника позивача не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового акту, колегія суддів вважає за можливе здійснювати перегляд справи без участі представника позивача за наявними в ній доказами, в зв'язку з чим відхиляє клопотання останнього про відкладення розгляду апеляційної скарги.

Відповідач письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надав.

Представник відповідача в засіданні суду проти апеляційної скарги заперечив, зазначивши, що оскаржене позивачем судове рішення є законним та обґрунтованим, просив залишити вказане рішення суду без змін, а подану позивачем апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги позивача, перевіривши матеріали справи та юридичну оцінку обставин справи, повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2004р. та 30.09.2004р. між Малим приватним підприємством "СІМТ" (Підрядником) та Житомирським обласним підрядним спеціалізованим ремонтно-будівельним об'єднанням "Житомиррембуд" (Замовником) було підписано договори підряду на виконання ремонтних робіт №21 (а.с.4-6, 22-25).

При цьому, обидва договори підписані повноважними представниками (начальником та директором) сторін та скріплені печатками об'єднання та підприємства.

Відповідно до п.1.1 договору №21 від 27.09.2004р. Замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами із забезпеченням належної якості, за договірною ціною та у термін, передбачений цим договором виконати роботи по капітальному ремонту водовода, м.Радомишль в т.ч. і пусковий комплекс 2004р. в сумі 942755,00 грн.

При цьому, в пункті 2.4 договору підряду від 27.09.2004р. сторонами було передбачено перерахування Замовником до початку робіт авансу у розмірі 50% від кошторисної вартості для закупівлі будівельних матеріалів та обладнання.

Згідно п.1.1 договору від 30.09.2004р. об'єктом виконуваних Підрядником за дорученням Замовника робіт є капітальний ремонт об'єкта "Водовід", м.Радомишль.

Пунктом 2.4 цього ж договору сторони погодили, що вартість робіт, що виконуються в 2004 році, складає 942755,00грн., згідно бюджетним асигнуванням на 2004 рік. При зміні бюджетних асигнувань вартість робіт і матеріалів може відповідно змінюватись.

Згідно пунктів 3.1 та 2.3 договорів від 27.09.2004р. та від 30.09.2004р. відповідно загальна вартість договору становить 1566022,00 грн.

В договорі від 27.09.2004р. сторони не визначили конкретних строків виконання підрядних робіт, договір же від 30.09.2004р. містить умову в п.3.2 про виконання робіт з 30.09.2004р. по 15.12.2004р.

30.09.2004р. між Малим приватним підприємством "СІМТ" (Підрядником) та Житомирським обласним підрядним спеціалізованим ремонтно-будівельним об'єднанням "Житомиррембуд" (Замовником) було укладено доповнення до договору №21 (а.с.7-8, 26).

При цьому, вказівки на дату договору (від 27.09.2004р. або 30.09.2004р.) у доповненні відсутні.

Відповідно до п.1 доповнення до договору №21 Підрядник зобов'язується виконати за завданням Замовника роботи по капітальному ремонту водовода, м.Радомишль.

Згідно п.2.1 доповнення ціна договору становить 875472,67грн. (за виключенням проектних робіт і технагляду).

В пункті 4.1 доповнення від 30.09.2004р. сторони погодили, що Підрядник розпочинає роботи по капітальному ремонту водовода м.Радомишль (без виконання проектних вишукувальних робіт по капітальному ремонту водовода) з 30.09.2004р. по 31.12.2004р. (І черга І етапу ремонту).

Стаття 837 ЦК України визначає, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Зі змісту статті 638 ЦК України вбачається, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст.843 ЦК України ціна підрядних робіт або способи її визначення є істотною умовою будь-якого оплатного договору підряду.

Відповідно до ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Тобто, умова про строки виконання робіт є необхідною для будь-якого договору підряду (істотною умовою договору), поскільки, зважаючи на приписи вказаної статті 846 ЦК України, строки виконання підрядних робіт не можуть визначатись, зокрема, актами цивільного законодавства, а встановлюються лише сторонами при укладенні договору.

Проаналізувавши зміст доповнення від 30.09.2004р. до договору №21 з врахуванням наведених приписів цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що це доповнення є окремим договором підряду, оскільки містить всі істотні умови для такого виду договорів, до того ж в ньому відсутні вказівки на певні пункти договору №21, які б доповнювалися, а викладено самостійні умови.

Як вже зазначалось, згідно укладеного 30.09.2004р. між Малим приватним підприємством "СІМТ" (Підрядником) та Житомирським обласним підрядним спеціалізованим ремонтно-будівельним об'єднанням "Житомиррембуд" (Замовником) доповнення, визначеного судом як окремий договір (а.с.7-8, 26), перший зобов'язався виконати за завданням другого роботи по капітальному ремонту водовода, м.Радомишль в строк з 30.09.2004р. по 31.12.2004р. (І черга І етапу ремонту) загальною вартістю 875472,67грн. (за виключенням проектних робіт і технагляду).

З наявної в матеріалах справи довідки про вартість виконаних підрядних робіт за грудень 2004 р. (а.с.27) вбачається, що Підрядником було виконано робіт по капітальному ремонту водоводу м.Радомишль на суму 875472,67грн.

Як вказується позивачем в позовній заяві (а.с.2-3) та підтверджено представником відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, Житомирське обласне підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне об'єднання "Житомиррембуд" за виконані Малим приватним підприємством "СІМТ" ремонтні роботи розрахувалось в сумі 875472,67грн.

19.09.2006р. Малим приватним підприємством "СІМТ" на адресу Житомирського обласного підрядного спеціалізованого ремонтно-будівельного об'єднання "Житомиррембуд" було направлено претензію (а.с.9), в якій підприємство повідомляло про те, що ним було виконано робіт з ремонту водоводу на загальну суму 933340,20грн., тоді як об'єднання "Житомирермбуд" розрахувалось за виконані роботи лише в сумі 875472,67грн., тобто його борг перед МПП "СІМТ" становить 57867,53грн., які підприємство і просило сплатити в 15-денний термін.

Однак, як вбачається з відповіді Житомирського обласного підрядного спеціалізованого ремонтно-будівельного об'єднання "Житомиррембуд" на претензію №01/229 від 29.09.2006р. (а.с.10-12,19-21) вимоги Малого приватного підприємства "СІМТ" були залишені відповідачем без задоволення.

05.12.2007р. Мале приватне підприємство "СІМТ" звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом до Житомирського обласного підрядного спеціалізованого ремонтно-будівельного об'єднання "Житомиррембуд" про стягнення на його користь з останнього 57867,53грн. заборгованості (а.с.2-3), посилаючись на те, що здійснена відповідачем оплата в сумі 875472,67грн. є неповною, оскільки позивачем фактично було виконано роботи на суму 933340,20грн.

Як вже вказувалось в цій постанові, рішенням господарського суду Житомирської області від 02.06.2008р. у справі №8/2664 (а.с.43-44) в позові було відмовлено, з чим також погоджується судова колегія суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Стаття 11 Цивільного кодексу України встановлює, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як вже вказувалось в цій постанові, на підставі доповнення від 30.09.2004р. до договору №21, яке, з огляду на викладене вище, фактично є самостійним договором, між сторонами у справі виникли відносини за договором підряду, коли одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст.837 ЦК України).

Відповідно до ст.879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ст.843 ЦК України).

Згідно п.2.1 договору (доповнення, а.с.7-8, 26), яке було підписано повноважними представниками сторін та скріплене печатками підприємств 30.09.2004р., ціна договору становить 875472,67грн. (за виключенням проектних робіт і технагляду).

Проаналізувавши вимоги вищевказаних статтей законодавства в сукупності з обставинами справи й, зокрема, п.2.1 доповнення від 30.09.2004р. до договору №21, судова колегія приходить до висновку, що сторонами було чітко погоджено вартість виконуваних підрядних робіт - 875472,67грн., які і були сплачені відповідачем.

При цьому, докази того, що позивач (Підрядник за договором) звертався до відповідача (Замовника) з пропозицією про внесення змін щодо ціни (збільшення останньої) в матеріалах даної справи відсутні.

Відповідно до приписів ст.42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

А тому, навіть в разі встановлення факту виконання позивачем підрядних робіт на суму, що перевищує вартість робіт, визначену в договорі підряду, без внесення у встановленому законом порядку відповідних змін та доповнень до договору слід вважати, що підрядник діяв на власний ризик й він несе усі витрати, пов'язані з перевищенням встановленої ціни (вартості) виконуваних робіт.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення господарського суду Житомирської області від 02.06.2008р. у справі №8/2664 є обґрунтованим та законним, а тому його слід залишити без змін.

Доводи ж апеляційної скарги Малого приватного підприємства "СІМТ" спростовуються наведеним вище та не можуть бути підставою для скасування зазначеного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Житомирської області від 02 червня 2008 року у справі №8/2664 залишити без змін, а апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "СІМТ", м.Київ - без задоволення.

2. Справу № 8/2664 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи,

2,3 - сторонам,

4 - в наряд