ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2008 р.
Справа № 38/23-08

вх.
№ 648/6-38

Суддя
господарського суду Жельне С.Ч.

при секретарі
судового засідання Мельнік Р.В.

за участю
представників сторін:

позивача -
ОСОБА_1 - особисто, ОСОБА_2 - за довір. від 13.03.2008 р.,  відповідача - Швидченко М.Л. дов. бн від
27.10.2007р.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1, м. Харків,

до  Товариства з обмеженою відповідальністю
торгово-виробничого підприємства «Меор», м. Харків

про визнання
недійсним рішення зборів

ВСТАНОВИВ:

Рішення
виноситься 18.03.2008 р., оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Позивач, -
ОСОБА_1 в позовній заяві просить суд визнати недійсним рішення зборів ТОВ ТВП
«Меор» від 10.11.2006 р. про виключення позивача з учасників товариства. В
обґрунтування позову позивач зазначає, що спірне рішення прийнято незаконно.
Посилаючись на ч. 2 ст. 98 Цивільного кодексу України, позивач вказує на те, що
статутом ТОВ ТВП «Меор» встановлений інший порядок прийняття рішення загальними
зборами його учасників, ніж передбачений законом. Стверджує, що спірне рішення
прийняте з порушенням положень статуту відповідача (п.4.3., п 4.6.) в частині
вимог щодо обов'язкової участі всіх учасників товариства при прийнятті рішення
про виключення його учасника, а також щодо одностайності прийняття такого
рішення. Оскільки на загальних зборах 10.11.2006 р. були відсутні двоє з
учасників товариства, а один учасників голосував проти виключення позивача зі
складу учасників відповідача, позивач просить визнати недійсним рішення
загальних зборів учасників ТОВ ТВП «Меор» від 10.11.2006р. про виключення
позивача зі складу учасників товариства.

13.03.2008
позивач звернувся до суду з заявою зміну позовних вимог, в якій просить суд
поновити її порушене право в частині виключення з учасників ТОВ ТВП «Меор», а
також поновити її в якості засновника ТОВ ТВП «Меор», що обґрунтовується
безпідставністю рішення про виключення її з учасників відповідача, без
зазначення у протоколі, яким оформлене рішення, з яких саме причин воно
прийнято, з посиланням на ст. ст. 11, 64 Закону України «Про господарські
товариства», ст. 148 Цивільного кодексу України та п. 10.6 Установчого договору
ТОВ «МЕОР».

Розглянувши
вказану заяву позивача, суд вважає належним не приймати її до розгляду з огляду
на те, що вона містить інші, відмінні від заявлених раніше, матеріально-правові
вимоги до відповідача, а також інші підстави позову. Намагання позивача
одночасно змінити предмет і підстави позову в даній господарській справі, в
силу ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України до обсягу
процесуальних прав позивача не входить. В зв'язку з цим, позивачу було
роз'яснене право звернутись до суду з новою позовною заявою, оформленою у
відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України.

В судовому
засіданні 18.03.2008 р. позивач та її представник в судовому засіданні позовні
вимоги, викладені у позовній заяві, підтримали в повному обсязі.

Позивач
пояснила, що права участі в ТОВ ТВП «Меор» її позбавлено неправомірно, про
прийняте загальними зборами рішення вона дізналась випадково, оскільки
протоколу загальних зборів учасників відповідача від 10.11.2006р. їй інші
учасники товариства не надали. Представник позивача зазначив, що права позивача
порушені внаслідок того, що всупереч вимог ст. 4 Закону України «Про
господарські товариства», статутом ТОВ ТВП «Меор» не встановлено процедури
прийняття рішення про виключення учасника з товариства вищим органом
товариства.

Представник
відповідача проти позовних вимог заперечував, вказуючи на відповідність
спірного рішення вимогам чинного законодавства. На думку представника
відповідача, положення статуту ТОВ ТВП «Меор» в частині, що не відповідають
закону, не підлягають застосуванню. В обґрунтування заперечень проти позову
також послався на судові рішення, винесені по справі, в якій брали участь
обидві сторони.

Вислухавши
пояснення представників сторін та дослідивши надані сторонами докази, суд
встановив наступне:

10.11.2006 року
відбулись загальні збори учасників ТОВ ТВП «Меор», на яких були присутніми
учасники, що володіють сукупно 98,00 % голосів, в тому числі позивач, яка
володіє 32,3%.

З протоколу №6
загальних зборів учасників відповідача від 10.11.2006 року за підписами
учасників відповідача ОСОБА_3 і ОСОБА_4, справжність яких посвідчена приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_5, реєстраційний №4865, вбачається, що з питання №6
порядку денного загальних зборів ТОВ ТВП «Меор» про виключення позивача зі
складу учасників товариства проголосували учасники, що володіють у сукупності
64,7 %. Тобто рішення прийнято більш, ніж 50 відсотками загальної кількості
голосів учасників товариства.

Суд бере до
уваги, що факти дотримання порядку скликання загальних зборів учасників
відповідача від 10.11.2006р., їх правомочності та правомірності прийнятих на
зборах рішень (в т.ч. про виключення ОСОБА_1 з учасників товариства),
встановлені при розгляді Дзержинським районним судом м. Харкова та Харківським
апеляційним господарським судом справи №2-1921/07 за позовом  ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_7, треті особи
ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, про визнання протоколу позачергових загальних зборів
учасників товариства недійсним і за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_7 до
ОСОБА_6, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_9, ТОВ ТВП «МЕОР» про визнання
рішення позачергових загальних зборів учасників товариства дійсним. Зокрема,
рішенням Дзержинського районного суду від
02.07.2007р. встановлено, що рішення позачергових загальних зборів учасників
ТОВ ТВП «Меор» від 10.11.2006р., оформлені протоколом №6, підписаним ОСОБА_3 і
ОСОБА_4, відповідають вимогам закону. Постанова Харківського апеляційного
господарського суду від 24.12.2007р., якою залишено без змін рішення суду
першої інстанції по вказаній справі, набрало законної сили і у встановленому
законом порядку не скасована. Тому, обставини, які встановлені судовими
інстанціями при розгляді справи №2-1921/07, вважаються судом, відповідно до ст.
35 ГПК України, такими, що не підлягають доведенню в даній справі.

Надаючи правову
кваліфікацію встановленим обставинам, суд виходить з того, що підставами для
визнання недійсним спірного рішення загальних зборів є його невідповідність
вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу,
який прийняв це рішення.

Суд вважає, що
спірне рішення прийнято в межах встановленої законом компетенції.

Відповідно до
ст. 59 Закону України «Про господарські товариства» прийняття рішення про
виключення учасника з товариства належить до виключної компетенції загальних
зборів учасників      товариства з
обмеженою відповідальністю.

Стосовно
правомочності зборів учасників відповідача від 10.11.2006р. суд зазначає, що
спірне рішення прийнято за наявності кворуму, оскільки на зборах були присутні
учасники, що володіють 98,00 % голосів. Такий висновок суд робить з огляду на
те, що на момент прийняття спірного рішення стаття 60 Закону України «Про
господарські товариства», з урахуванням змін, внесених Законом України «Про
внесення змін до Закону України «Про господарські товариства» від 07.03.2002 р.
N3095-III, діяла в наступній редакції: «Збори учасників вважаються
повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що
володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів».

Надаючи оцінку
відповідності спірного рішення про виключення позивача з учасників відповідача
встановленому законом порядку прийняття такого рішення, суд враховує положення
ч. 2 ст. 98 Цивільного кодексу України, згідно з якою рішення загальних зборів
приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не
встановлено установчими документами або законом.  При цьому, частиною 2 ст. 59 Закону України
«Про господарські товариства», яка діяла в редакції, відповідно до внесених до
цього Закону змін Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про
господарські товариства» від 07.03.2002 р. N 3095-III, встановлено: «…при
вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається
прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш
як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства».

Виходячи з
положень наведених норм, суд доходить до висновку про відповідність спірного
рішення вимогам законодавства, яке було чинне на момент його прийняття, щодо
кворуму та достатності кількості голосів (64,7 %) для прийняття рішення про
виключення позивача зі складу учасників відповідача.

Суд вважає
безпідставними посилання позивача на суперечність спірного рішення положенням
п. 4.3. та п. 4.6. статуту ТОВ ТВП «Меор», які містять інший, відмінний від встановленого
ч.2 ст. 98 Цивільного кодексу України, порядок прийняття рішення про виключення
учасника з товариства.

Відповідно до
п. 4.3. статуту ТОВ ТВП «Меор» необхідна одностайність у вищому органі
товариства при вирішенні питання про виключення учасників з товариства.
Відповідно до п. 4.6. статуту ТОВ ТВП «Меор» збори учасників є повноважними,
якщо на них присутні учасники (їх представники), що володіють у сукупності
більш як 60 відсотками голосів, а з питань, які потребують одностайності, - всі
учасники.

Суд відзначає,
що зазначені положення статуту ТОВ ТВП «Меор» викладені відповідно до вимог
статей 59, 60 Закону України «Про господарські товариства» в редакції Закону,
що був чинним до внесення до нього змін Законом України «Про внесення змін до Закону
України «Про господарські товариства» від 07.03.2002 р. N 3095-III. Після
набрання чинності зазначеного закону статті 4, 59, 60 Закону України «Про
господарські товариства» діяли в редакціях, що були наведені вище.

Пунктом 2
Прикінцевих положень Закону N 3095-III господарським товариствам було приписано
у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести установчі
документи у відповідність із цим Законом. Всупереч цій вимозі, відповідні зміни
до статуту ТОВ ТВП «Меор»  внесені не
були. Відтак, не приведені у відповідність діючого законодавства положення
статуту ТОВ ТВП «Меор», на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог,
є такими, що суперечать законодавству, і тому до уваги судом не беруться.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про господарські товариства» до
установчих документів можуть бути включені інші умови, що не суперечать
законодавству України.

Через
невідповідність статутних положень відповідача вимогам спеціального закону,
який регулює спірні правовідносини, довід позивача про невідповідність спірного
рішення ч. 2 ст. 98 ЦК України, є безпідставним і таким, що не ґрунтується на
нормах закону. Порушень вимог чинного законодавства України в частині
дотримання порядку прийняття рішення загальних зборів учасників відповідача від
10.11.2008 р. про виключення позивача з товариства в ході судового розгляду не
встановлено.

За таких
обставин, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги на
підставах, зазначених в позові, не дістали свого підтвердження в ході судового
розгляду.

Керуючись ст.
ст. 1, 2, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Заяву позивача
від 13.03.2008 р. про зміну позовних вимог до розглядуне приймати.

В позові
відмовити повністю.

Повний текст
рішення підписано судом 21.03. 2008 р.

Суддя
Жельне С.Ч.