ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.05.08 р.                     Справа № 15/50

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом відкритого акціонерного товариства „Горлівський завод „Реммаш” м. Горлівка ()

до відповідача відкритого акціонерного товариства „Донецький машинобудівельний завод „Експеримент” м. Донецьк ()

про стягнення заборгованості в сумі 1170,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Єгорченкова О.О. за довіреністю № 14/418 від 31.03.2008 р., Величко О.М. за довіреністю № 14/18 від 08.01.2008 р.

від відповідача: Воропаєв І.О. за довіреністю № IV/08-ю від 10.04.2008 р., Купирьов М.Є. за довіреністю № IV/08-ю/1 від 10.04.2008 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява відкритого акціонерного товариства „Горлівський завод „Реммаш” м. Горлівка до відкритого акціонерного товариства „Донецький машинобудівельний завод „Експеримент” м. Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 1170,00 грн.

Ухвалою суду від 02.04.2008 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/50.

У судовому засіданні позивачем та відповідачем було заявлено клопотання про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу. Судом, відповідно до вимог статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

02.08.2005 р. між позивачем - відкритим акціонерним товариством „Горлівський завод „Реммаш” м. Горлівка та відповідачем - відкритим акціонерним товариством „Донецький машинобудівельний завод „Експеримент” м. Донецьк була досягнута усна домовленість щодо купівлі-продажу путівок у кількості 3 шт. на загальну суму 1170,00 грн.

Факт передачі позивачем товару на вказану суму відповідачу підтверджується накладною № 572 від 02.08.2005 р. на суму 1170,00 грн., податковою накладною № 536 від 02.08.2005 р., довіреністю серії ЯКФ в№ 879402 від 02.08.2007 р., копії яких додані до матеріалів справи.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до частини 2 цієї ж статті покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Таким чином, свої зобов’язання щодо повної та своєчасної оплати грошових коштів відповідач не виконав, у зв’язку з чим позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість у сумі 1170,00 грн.

Так, відповідачем було надано відзив на позовну заяву за вих. № 179 від 11.04.2008 р., в якому зазначає, що у зв’язку з існуванням грошового зобов’язання позивача перед відповідачем на загальну суму 958,32 грн., відповідачем було направлено заяву № 122 від 04.03.2008 р. про зарахування зустрічних однорідних вимог (грошових зобов’язань) у сумі 958,32 грн. За результатами такого заліку, заборгованість відповідача на користь ВАТ „Горлівський завод „Реммаш” склала 211,68 грн., із розрахунку 1170,00 грн. (заборгованість відповідача перед позивачем) – 958,32 грн. (заборгованість позивача перед відповідачем) = 211,68 грн.

Також, відповідач в обґрунтування своїх вимог та заперечень на позов надав до суду письмові пояснення б/н від 23.04.2008 р., б/н від 07.05.2008 р., згідно з якими визнає заборгованість перед позивачем лише на суму 211,68 грн.

Позивач заперечує проти зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 958,32 грн., надав до суду письмові пояснення б/н від 08.05.2008 р., в яких вказує, що активи підприємства на теперішній час знаходяться у податковій заставі, тому відповідно до вимог п.п. 8.6.1 п. 8.6 ст. 8 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” вказана операція по проведенню взаємозаліку має бути письмово узгоджена з податковим органом. Також, відповідач зазначає, що вимоги сторін є неоднорідними, а взаємозалік за заявою однієї із сторін може здійснюватися лише у разі згоди на це іншої сторони. Такої згоди відповідачу ВАТ „Горлівський завод „Реммаш” не давав.

Крім того, позивач зазначає, що з 18.10.2002 р. перебуває в стадії банкрутства, тому заборгованість відповідача перед ним відповідно до Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” є поточною та віднесена до четвертої черги погашення вимог кредиторів, тому не може бути погашена до повного задоволення вимог попередньої черги.

Розглянувши позовні вимоги та заперечення на них, господарський суд дійшов наступного висновку:

У зв’язку з простроченням оплати відповідачем за переданий позивачем згідно з накладною № 572 від 02.08.2005 р. товар у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 1170,00 грн. грн., але в той же час позивач мав заборгованість перед відповідачем на суму 958,32 грн. за товар, що було йому передано від ВАТ ”Донецький машинобудівельний завод „Експеримент” згідно видаткових накладних № 23-09/2005-2г від 23.09.2005 р. на суму 753,60 грн., № 01-12/2005-1г від 01.12.2005 р. на суму 204,72 грн. Слід зазначити, що сторони не заперечують проти існування факту наявності вказаної заборгованості один перед одним.

Згідно статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Так, направлення відповідачем позивачу заяви № 122 від 04.03.2008 р. про зарахування зустрічних однорідних вимог (грошових зобов’язань) у сумі 958,32 грн., за результатами якого заборгованість відповідача на користь ВАТ „Горлівський завод „Реммаш” склала 211,68 грн. фактично підтверджує здійснення заліку зустрічних однорідних вимог, а наявність саме грошового зобов’язання відповідача перед позивачем на суму 1170,00 грн. та відповідно позивача перед відповідачем на суму 958,32 грн. вказує на однорідність вимог по відповідним зобов’язанням. Факт отримання позивачем цієї заяви підтверджується листом № 14/397 від 18.03.2008 р., завірена копії якого додана до справи.

Щодо питання перебування майна ВАТ „Горлівський завод „Реммаш” у податковій заставі позивач посилається на п.п. 8.6.1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, згідно з яким забороняється без письмового узгодження з податковим органом здійснювати операції:

а) купівлі чи продажу, інших видів відчуження або оренди (лізингу) нерухомого та рухомого майна, майнових чи немайнових прав, за винятком майна, майнових та немайнових прав, що використовується у підприємницькій діяльності платника податків (інших видах діяльності, які за умовами оподаткування прирівнюються до підприємницької), а саме готової продукції, товарів і товарних запасів, робіт та послуг за кошти за цінами, що не є меншими за звичайні;

б) використання об'єктів нерухомого чи рухомого майна, майнових чи немайнових прав, а також коштів для здійснення прямих чи портфельних інвестицій, а також цінних паперів, що засвідчують відносини боргу, надання гарантій, поручительств, уступлення вимоги та переведення боргу, виплату дивідендів, розміщення депозитів або надання кредитів;

в) ліквідації об'єктів нерухомого або рухомого майна, за винятком їх ліквідації внаслідок обставин непереборної дії (форс-мажорних обставин) або відповідно до рішень органів державного управління.

Тобто, вказаний підпункт ст. 8 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачає перелік конкретних операцій, які підлягають обов’язковому узгодженню з податковим органом, але даний перелік не передбачає заборону проведення без письмового узгодження з податковим органом зарахування зустрічних однорідних вимог між сторонами як припинення існуючих зобов’язань сторін згідно норм Цивільного кодексу України.

У зв’язку з цим посилання позивача на п.п. 8.6.1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” при відмові у визнанні проведення взаємозаліку зустрічних однорідних вимог є необґрунтованим.

Щодо заяви позивача про те, що заборгованість відповідача перед ним не може бути погашена зарахуванням, оскільки в такому випадку припиняються зобов’язання поза встановленої для погашення вимог кредиторів у справі про банкрутство черги, слід зазначити, що п.12 статті 21 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” передбачає наступне: розрахунки з кредиторами, вимоги яких включені до реєстру, проводяться керуючим санацією починаючи з дати, зазначеної у затвердженому господарським судом плану санації, в порядку черговості, установленому статтею 31 цього Закону.

Тобто, вказана норма врегульовує в процедурі санації порядок погашення виключно вимог кредиторів, включених до реєстру, тобто конкурсних. Погашення вимог поточних кредиторів в порядку черговості, передбаченої ст. 31 вищевказаного Закону, починається після визнання боржника банкрутом та введення ліквідаційної процедури. Позивач не надав до суду доказів визнання його банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Під час перебування підприємства у стадії санації ніякі обмеження щодо зарахування зустрічних однорідних вимог у поточних зобов’язаннях боржника та кредиторів нормами Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” не встановлені. Дія мораторію щодо погашення вимог кредиторів на поточні зобов’язання боржника не розповсюджується згідно ст.ст. 1, 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

На вимогу суду відповідач у підтвердження факту проведення заліку зустрічних однорідних вимог надав бухгалтерську довідку № 219 від 06.05.2008 р.

Тому, суд вважає доведеним факт проведення взаємозаліку зустрічних однорідних вимог між сторонами згідно заяви № 122 від 04.03.2008 р. про зарахування зустрічних однорідних вимог (грошових зобов’язань) у сумі 958,32 грн., згідно з якою зобов’язання позивача перед відповідачем за накладними № 23-09/2005-2г від 23.09.2005 р. на суму 753,60 грн., № 01-12/2005-1г від 01.12.2005 р. на суму 204,72 грн. припинені, відповідно припинені й зобов’язання відповідача перед позивачем за накладною № 572 від 02.08.2005 р. на суму 958,32 грн., а залишок непогашеної заборгованості відповідача складає 211,68 грн., із розрахунку 1170,00 грн. – 958,32 грн. = 211,68 грн.

З огляду на вищевказане, позовні вимоги відкритого акціонерного товариства „Горлівський завод „Реммаш” щодо стягнення заборгованості у сумі 1170,00 грн. підлягають задоволенню на суму 211,68 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32-34; 36; 43; 49; 82-85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Донецький машинобудівельний завод „Експеримент” (юридична адреса: 83025, м. Донецьк, вул. Солідарності, 2; ; розрахунковий рахунок 0740 в Донецькому обласному філіалі АКБ УСБ в м. Донецьк, МФО 334011) на користь відкритого акціонерного товариства „Горлівський завод „Реммаш” (юридична адреса: 84613, Донецька обл., м. Горлівка, вул. Вавилова, 2; ; розрахунковий рахунок 2396 у філії ЦМБ „Промінвестбанку” м. Горлівки, МФО 334464) заборгованість у сумі 211,68 грн., крім того витрати на сплату державного мита у розмірі 18,45 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 21,34 грн.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні 14.05.2008 р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний судом 19.05.2008 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя