ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008 р.

№ 48/320

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Овечкіна В.Е.,

суддів :

Чернова Є.В., Цвігун В.Л.,

за участю представників:

позивача

- Костишена В.Л.,

відповідача

- Григоревський В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

РВ ФДМ України по м.Києву

на постанову

від 19.02.2008 Київського апеляційного господарського суду

у справі

№48/320

за позовом

РВ ФДМ України по м.Києву

до

ТОВ "Імпресса"

про

розірвання договору купівлі-продажу від 06.12.2002 №889 та повернення об'єкта незавершеного будівництва у державну власність

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.Києва від 06.12.2007 (суддя Сулім В.В.) позовні вимоги задоволено в повному обсязі у зв'язку з невиконанням відповідачем у встановлені терміни своїх договірних зобов'язань.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.02.2008 (судді: Дикунська С.Я., Дзюбко П.О., Пантелієнко В.О.) рішення скасовано, в позові відмовлено з мотивів відсутності заперечень державного органу приватизації та органу місцевого самоврядування щодо продовження терміну закінчення будівництва об'єкта незавершеного будівництва.

РВ ФДМ України по м.Києву в поданій касаційній скарзі просить постанову скасувати, первісне рішення залишити без змін, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, а саме ст.188 Господарського кодексу України, ст.ст.525,526,530,611,651 Цивільного кодексу України, ст.19 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва та п.п.2.2,4.3,4.4 Положення про внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, затвердженого наказом ФДМ України №2041 від 29.10.1998р. та зареєстрованого в Мінюсті України 11.11.1998р. за №717/3157 (далі –Положення). Зокрема, скаржник вважає, що повторний лист ТОВ "Імпресса" від 21.03.2007 №15 не розглядався позивачем як пропозиція про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу, так як на підставі п.2.2 Положення пропозиція, що надійшла після виявлення факту невиконання умов договору купівлі-продажу, не розглядається. Тому не було здійснено необхідної процедури розгляду даного листа як пропозиції про внесення змін та доповнень до договору. 14.06.2007р. Київська міська рада прийняла рішення №794/1455 про надання згоди на продовження строку завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва –профілакторію на 200 місць та їдальні на 720 місць в піонертаборі "Салют" на 25-му км Харківського шосе. Скаржник звертає увагу суду на інструктивний лист ФДМ України №23-5-675 від 27.06.2007, згідно якого рішення органу місцевого самоврядування про продовження терміну завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва є одним з документів, які входять до складу документів, що надаються державному органу приватизації при зверненні до нього власника такого об'єкта (п.4.3 Положення). На підставі цих документів остаточне рішення щодо доцільності продовження терміну виконання відповідної умови договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва приймає державний орган приватизації як сторона договору і як державний орган виконавчої влади, уповноважений на прийняття таких рішень чинним законодавством.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності їх юридичної оцінки судом апеляційної інстанції та заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників сторін, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана постанова –залишенню без змін з наступних підстав.

Скасовуючи первісне рішення про задоволення позову та приймаючи нове рішення про відмову в позові, апеляційний господарський суд виходив з того, що :

06.12.2002р. між РВ ФДМ України по м.Києву (далі – Фонд) та ТОВ “Імпресса” укладено договір купівлі-продажу об’єкта незавершеного будівництва - профілакторій на 200 місць в піонертаборі “Салют”, що розташований за адресою: м.Київ, 25-ий км Харківського шосе. Однак, відповідач у встановлений строк зобов’язання за договором не виконав. 05.12.2006р. ТОВ “Імпресса” звернулось до позивача з пропозицією продовжити термін дії договору на три роки (лист №13 від 01.12.2006). Листом №30-11/9847 від 06.12.2006 Фонд запропонував відповідачу в термін до 14.12.2006р. надати копії документів на підтвердження вчинення дій по виконанню договору. Одночасно 06.12.2006р. позивачем проведено поточну перевірку виконання умов договору та виявлено, що договір фактично не виконано, про що складено акт №187. 16.01.2007р. на адресу відповідача позивачем надіслано пропозицію №30-10/126 від 12.01.2007 про розірвання договору, яка залишилась без відповіді.

До матеріалів справи долучено відзив ТОВ “Імпресса” на позовну заяву, згідно якого відповідачем додатково надавались документи, в тому числі позитивне рішення Постійної комісії Київради з питань власності (протокол №21 від 16.02.2007). Рішення про відмову у задоволенні звернення позивача не приймалось, натомість на адресу Постійної комісії Київради позивачем надіслано Листа №30-11/2142 від 27.03.2007 про відсутність заперечень щодо продовження терміну закінчення будівництва об’єктів на три роки.

Наказом Фонду державного майна України №2041 від 29.10.1998р. розроблено Положення про внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна (далі - Положення), яким встановлено процедуру внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, укладених органами приватизації.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем після одержання рішення Постійної комісії Київради з питань власності (протокол №21 від 16.02.2007р.) Фонду надіслано повторного листа №15 від 21.03.2007 з пропозицією про продовження терміну закінчення будівництва об’єкту незавершеного будівництва, до якого долучено відповідні документи, зокрема, згадане рішення про згоду на продовження терміну завершення будівництва об’єкту.

Відповідно до п.п.4.5,4.6 Положення у двадцятиденний термін після одержання від покупця всіх потрібних документів їх розглядає орган приватизації. Якщо зауваження відсутні, то додаткова угода підписується органом приватизації. За наявності зауважень щодо поданих документів або обґрунтованої незгоди з поданою інформацією про внесення змін до договору купівлі-продажу орган приватизації у двотижневий термін готує і направляє заявнику протокол розбіжностей. Повторний розгляд доопрацьованих документів здійснюється на підставі цього Порядку.

В окремих випадках рішення щодо внесення змін до договорів купівлі-продажу приймається комісією органу приватизації з цих питань (далі - Комісія). Персональний склад Комісії та регламент її роботи затверджуються наказом органу приватизації. Головою Комісії є керівник органу приватизації або його заступник. До виключної компетенції Комісії належить прийняття рішень, зокрема, у разі виникнення спірних питань у процесі розгляду пропозицій щодо внесення змін до договорів купівлі-продажу. Рішення Комісії оформлюється протоколом, який підписується членами Комісії та затверджується її головою (п.5.1 Положення).

Доказів розгляду таких документів, прийняття за результатами їх розгляду відповідного рішення або ж надіслання вимоги щодо надання додаткових документів чи складення протоколу розбіжностей, та відповідно, повідомлення відповідача про наведене в порядку, встановленому Положенням, позивачем суду апеляційної інстанції не надано.

Натомість, відповідачем надано листа позивача №30-11/2142 від 27.03.2007 на адресу голови Постійної комісії Київради з питань власності, згідно якого Фондом повторно розглянуто звернення ТОВ “Імпресса” №15 від 21.03.2007 щодо продовження терміну будівництва об’єктів та, беручи до уваги додатково надані документи, що підтверджують наміри покупця завершити будівництво об’єкту незавершеного будівництва, а також позитивне рішення Постійної комісії Київради з питань власності (протокол №21 від 16.02.2007), Фонд не заперечує проти продовження терміну закінчення будівництва об’єктів на три роки.

Пояснення представника позивача в засіданні апеляційної інстанції про те, що повторна пропозиція ТОВ “Імпресса” не розглядалась на підставі п.2.2 Положення, так як надійшла після виявлення факту невиконання умов договору, та відповідач про це не повідомлявся, спростовуються згаданим вище листом №30-11/2142 від 27.03.2007. Таким чином, дії Фонду суперечать положенням згаданого Положення.

Апеляційним судом досліджено надані відповідачем на вимогу позивача документи, які свідчать про вчинення останнім ряду необхідних дій для виконання зобов’язань за договором тощо.

З огляду на наведене, апеляційний суд визнав помилковими висновки місцевого суду про застосування ст.611 ЦК України до спірних правовідносин, пославшись на неврахування судом першої інстанції спеціального нормативного регулювання порядку внесення змін до договорів купівлі-продажу об’єктів приватизації, що є грубим порушенням чинного законодавства.

Колегія погоджується з висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва" обов'язковими умовами приватизації об'єктів незавершеного будівництва, крім продажу під розбирання, є:

- встановлення строку завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва;

- заборона відчуження об'єкта незавершеного будівництва та земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, до завершення будівництва та введення об'єкта в експлуатацію;

- забезпечення вимог екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час добудови та подальшого введення в експлуатацію об'єкта приватизації.

У разі неможливості завершення будівництва в установлені строки за наявності відповідних обґрунтувань строки завершення будівництва можуть бути змінені за рішенням органу приватизації та органу місцевого самоврядування, про що укладається додатковий договір.

Тобто чинним законодавством про приватизацію підставою для можливої зміни строків завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва визначено наявність відповідного спільного рішення органу приватизації та органу місцевого самоврядування.

У зв'язку з цим касаційна інстанція вважає помилковими посилання скаржника в обгрунтування своїх заперечень на інструктивний лист ФДМ України №23-5-675 від 27.06.2007, згідно якого остаточне рішення щодо доцільності продовження терміну виконання відповідної умови договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва приймає державний орган приватизації, як сторона договору, оскільки такі твердження по суті грунтуються лише на довільному тлумаченні змісту ч.1 ст.19 Закону України “Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва”. Окрім того, колегія на підставі ч.2 ст.4 ГПК України відхиляє зазначений інструктивний лист ФДМ України як такий, що не має ознак нормативно-правового акту та не пройшов державної реєстрації у встановленому порядку.

Касаційна інстанція також відхиляє посилання скаржника на загальну норму ст.651 та ст.23 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств”, оскільки спірні приватизаційні відносини регулюються іншим (спеціальним) законом, а саме Законом України “Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва”.

Водночас судом апеляційної інстанції на підставі ретельної правової оцінки умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва від 06.12.2002 та наявних у справі доказів листування сторін в їх сукупності з достовірністю встановлено, а скаржником не спростовано той факт, що адресований голові Постійної комісії Київради з питань власності лист РВ ФДМ України по м.Києву №30-11/2142 від 27.03.2007, надісланий за результатами повторного розгляду звернення ТОВ “Імпресса” №15 від 21.03.2007, та позитивне рішення Постійної комісії Київради з питань власності (протокол №21 від 16.02.2007) свідчать про відсутність заперечень державного органу приватизації та органу місцевого самоврядування проти продовження терміну закінчення будівництва об’єктів на три роки.

Адже, лист-пропозиція ТОВ “Імпресса” №15 від 21.03.2007 розглянуто позивачем в порядку повторного розгляду доопрацьованих документів, передбаченому абзацом 2 п.4.6 Положення. При цьому судом враховано недоведеність направлення продавцем покупцю протокол розбіжностей в разі виникнення зауважень щодо поданих документів або обґрунтованої незгоди з поданою інформацією про внесення змін до договору купівлі-продажу, як того вимагає абзац 1 п.4.6 Положення.

Колегія також враховує визнання позивачем у поданій касаційній скарзі факту прийняття Київською міською радою рішення №794/1455 від 14.06.2007 про надання згоди на продовження строку завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва –профілакторію на 200 місць та їдальні на 720 місць в піонертаборі "Салют" на 25-му км Харківського шосе, що є додатковим підтвердженням наявності спільної згоди органу приватизації та органу місцевого самоврядування на зміну строку завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва, передбаченого п.5.3 договору купівлі-продажу від 06.12.2002, та відповідає вимогам абзацу 4 ч.1 ст.19 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва".

Наявні доводи скаржника про те, що на підставі п.2.2 Положення повторний лист ТОВ "Імпресса" від 21.03.2007 №15 не розглядався позивачем як пропозиція про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу, як така, що надійшла після виявлення факту невиконання умов договору, апеляційним судом правомірно визнано такими, що суперечать нормам Положення про внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна та спростовуються листом №30-11/2142 від 27.03.2007. Окрім того, наявні заперечення позивача зводяться передусім до посилань на оцінку судом неналежних доказів (листи від 21.03.2007 №15 та від №30-11/2142 від 27.03.2007) та до намагань надати перевагу певним доказам (листи від 01.12.2006 №13 та від 06.12.2006 №30-11/9847), однак, згідно імперативних вимог ч.2 ст.1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні та постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, касаційна інстанція погоджується з тим, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору купівлі-продажу від 06.12.2002 з мотивів закінчення 4-річного терміну добудови об'єкта незавершеного будівництва, не врахувавши дотримання сторонами та Київською міською радою спеціальної процедури внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, врегульованої Положенням про внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, затвердженим наказом ФДМ України №2041 від 29.10.1998р. та зареєстрованим в Мінюсті України 11.11.1998р. за №717/3157.

Колегія також не може прийняти до уваги безпредметні посилання скаржника в обґрунтування своїх заперечень на ч.3 ст.188 Господарського кодексу України, якою врегульовано досудовий порядок зміни та розірвання господарських договорів у разі виникнення такої суб’єктивної необхідності у однієї з сторін, оскільки в даному випадку позовні вимоги мотивовані ст.ст.27,29 Закону України “Про приватизацію державного майна”, а саме невиконанням покупцем визначених договором інвестиційних зобов'язань.

Законодавство про приватизацію не вказує на необхідність додержання передбаченого ст.188 Господарського кодексу України досудового порядку при пред'явленні державними органами приватизації позовів про розірвання договору купівлі-продажу державного майна.

Зважаючи на вищенаведене, касаційна інстанція не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115,1117–11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.02.2008 у справі №48/320 залишити без змін, а касаційну скаргу РВ ФДМ України по м.Києву –без задоволення.

Головуючий, суддя           В.Овечкін

Судді: Є.Чернов

В.Цвігун