ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2008 р.
Справа № 40/80-08

вх.
№ 3249/4-40

Суддя
господарського суду Хотенець П.В.

при секретарі
судового засідання Карімов В.В.

за участю
представників сторін:

позивача -
ОСОБА_2, приватний підприємець
відповідача - Буряковська О.Ю., дов. № 08-11/4200/2-07 від 10.12.2007
року

розглянувши
справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків

до  Харківської міської ради, м. Харків

про визнання
права власності

ВСТАНОВИВ:

Розглядається
вимога про визнання права власності за позивачем на нежитлові приміщення з
улаштуванням додаткового входу №№ №№ 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8,
1-9 у літ "А-5" по АДРЕСА_1загальною площею 88,1 кв.м., до основна
площа - 66,3 кв.м., допоміжна 21,8 кв.м.

Представник
позивача в судовому засіданні позовні підтримує заявлені позовні вимоги і
просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник
відповідача у судовому засіданні і у відзиві на позовну заяву проти заявлених
позовних вимог заперечує, просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, судом
встановлено наступне.

Позивачем -
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1у 2007 році за власні кошти виконано
реконструкцію АДРЕСА_1під нежитлові приміщення з улаштуванням додаткового
входу. Реконструкцію виконано без розробки проекту та отримання дозволу на
початок будівельних робіт.

Реконструйовані
приміщення перебувають у власності позивача на підставі Договору купівлі
продажу № 2373 від 09 липня 2007 року.

Згідно Договору
№ 2373 позивачу на праві власності належить АДРЕСА_1, загальною площею 86,5
кв.м.

За даними
технічної інвентаризації проведеної 08 лютого 2008 року (технічний паспорт
виготовлений КП "Харківське міське БТІ" станом на 08 лютого 2008
року) загальна площа нежитлових приміщень №№ 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7,
1-8, 1-9 у літ. „А-5" по АДРЕСА_1 складає 88,1 кв.м., де основна площа -
66,3 кв.м., допоміжна-21,8 кв.м..

З метою підтвердження
можливості подальшої безпечної експлуатації зазначених нежитлових приміщень
позивачем було замовлено у НПФ Товариства з обмеженою відповідальністю
„Левел" (ліцензія: серія АВ № 109928) технічний висновок про стан
будівельних конструкцій та можливості експлуатації самовільно реконструйованих
з улаштуванням додаткового входу нежитлових приміщень по АДРЕСА_1

Відповідно до
розділу "Висновки та рекомендації" технічного висновку технічний стан
будівельних конструкцій забезпечують несучу здатність, достатню для
експлуатації приміщень які обстежуються.

Планування не
протирічить будівельно-технічним, санітарним та протипожежним нормам.

Таким чином,
позивачем було самовільно виконано реконструкцію зазначеної квартири під
нежитлові приміщення з улаштуванням додаткового входу. З огляду на те, що
реконструкцію виконано без належно затвердженої проектної документації та
дозволу на початок будівельних робіт не є можливим ввести дані приміщення до
експлуатації та оформити права на них належним чином.

Згідно частини
1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень" від 01 липня 2004 року та пункту 1.5.
Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,
затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №
7/5, обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно
фізичних осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства. Згідно положень
Цивільного кодексу зазначені нежитлові приміщення відносяться до об'єктів
нерухомого майна, тобто до об'єктів, право власності на які підлягає
обов'язковій державній реєстрації.

Згідно частини
1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно статті
317 Цивільного кодексу України власнику належить право володіння, користування
та розпорядження своїм майном, що передбачає юридичну можливість власника
панувати над нею, здійснювати щодо неї свою волю, використовувати корисні
якості майна та можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю
майна.

Відповідно до
статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Тобто власник здійснює свої
правомочності за власною волею та не зобов'язаний отримувати на це дозвіл інших
осіб.

Відповідно до
статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Реалізуючі свої
правомочності власника, позивачем була проведена реконструкція належних йому
квартир, в наслідок чого створено новий об'єкт нерухомого майна.

Згідно частини
2 статті 331 Цивільного кодексу України - право власності на новостворене
нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
Тобто право власності на нову річ виникає в той момент, коли в результаті
виготовлення чи створення з'являється об'єкт, який може кваліфікуватись як нова
річ. Отже, відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України, позивач
здобуває право власності на новостворене майно з моменту завершення будівництва
(створення майна).

Статтею 392
Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред'явити позов
про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно частини
2 статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до
статті 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Суд не має
доказів того, які б свідчили про те, що реконструкцією спірних приміщень були б
порушені права третіх осіб та охоронювані законом інтереси. В ході розгляду
справи не спростовані підстави виникнення права власності позивача на спірне
нерухоме майно, не доведено незаконності або скасування рішення Харківської
міської ради про надання дозволу на реконструкцію будівлі позивача, а також
незаконності проведення такої реконструкції.

В силу статті
15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 392
Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

З огляду на
викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними,
підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

За клопотанням
позивача, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу
України, судові витрати передбачені статтею 44 Господарського процесуального
кодексу України, державне мито у сумі 112,00 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн.,
залишаються на позивачеві.

Враховуючи
викладене та керуючись статтями  6, 8,
19, 124, 129 Конституції України,
статтями 1, 4, 12, 33, 43, 47-49, 75,
82-85  Господарського
процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити.

Визнати за
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1(ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка мешкає
за адресою: АДРЕСА_2) право власності на нежитлові приміщення з улаштуванням
додаткового входу №№ №№ 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-9 у літ
"А-5" по АДРЕСА_1загальною площею 88,1 кв.м., до основна площа - 66,3
кв.м., допоміжна 21,8 кв.м.

Повний текст
рішення підписано 20.05.2008 року

Суддя
Хотенець П.В.

Секретар судового
засідання                        Карімов
В.В.