ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2008 р.

№ 2/6/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., –головуючого,

Коваленка В.М. (доповідач у справі),

Мамонтової О.М.

розглянувши

касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у Березанському районі, смт. Березанка Миколаївської області

на постанову

від 27.05.2008 р. Одеського апеляційного господарського суду

у справі

№ 2/6/07 господарського суду Миколаївської області

за заявою

Державної податкової інспекції у Березанському районі, смт. Березанка Миколаївської області

до

приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма ім. Чапаєва", с. Чапаєва Березанського району Миколаївської області

про

визнання банкрутом

ліквідатор

арбітражний керуючий Черепенко В.Г.

в судовому засіданні взяли участь представники:

Державної податкової інспекції у Березанському районі

Кіпчарська Л.М., довір.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 11.01.2007 року порушено провадження у справі № 2/6/07 про банкрутство приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма ім. Чапаєва" (далі –Боржник, Підприємство) за заявою Державної податкової інспекції у Березанському районі (далі –Кредитор, Інспекція) в порядку ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі –Закон про банкрутство).

Постановою господарського суду Миколаївської області від 08.04.2008 р. (суддя –П.В. Цвєткова) Боржника визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура та призначений ліквідатором арбітражний керуючий Черепенко В.Г.

Не погоджуючись з винесеною постановою суду першої інстанції, голова ліквідаційної комісії –власник приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма ім. Чапаєва" звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову господарського суду Миколаївської області від 08.04.2008 року.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.05.2008 року (головуючий суддя –Воронюк О.Л., судді: Єрмілов Г.А., Лашин В.В.) апеляційну скаргу задоволено, постанову господарського суду Миколаївської області від 08.04.2008 року скасовано, а справу передано для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Не погоджуючись з винесеною постановою суду апеляційної інстанції, Державна податкова інспекція у Березанському районі звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.05.2008 року, а "ухвалу" господарського суду Миколаївської області від 08.04.2008 року залишити без змін.

Касаційна скарга мотивована порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема, ст. 52 Закону про банкрутство, та норм процесуального права.

Заслухавши пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ст. 52 Закону про банкрутство у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Аналізуючи викладену норму, слід зазначити, що законодавець, визначаючи підстави для порушення справи про банкрутство відсутнього боржника, встановлює альтернативу серед таких підстав, тобто для порушення провадження у справі про банкрутство відсутнього боржника та визнання його банкрутом у відповідному порядку достатньо однієї із вказаних в п. 1 ст. 52 Закону про банкрутство підстав, підтверджених відповідно до ст.ст. 4-3, 4-7, 22, 32-34, 43 ГПК України відповідними належними доказами.

З цього приводу Інспекцією в касаційній скарзі зроблений правомірний висновок. Між тим, посилання заявника касаційної скарги на підтвердженність матеріалами справи наявності відповідних обставин щодо Боржника спростовується відповідними доказами у справі.

Так, судом апеляційної інстанцій вірно встановлені на підставі наявних у матеріалах справи доказів обставини щодо об'єктивної неможливості керівником Боржника надавати достовірні податкові та фінансові звіти, у зв'язку з незаконним знаходженням бухгалтерської документації та майна Підприємства у ПСП "Чапаєвське", щодо чого органами внутрішніх справ здійснюється відповідна перевірка, та про що керівник Боржника неодноразово повідомляла Інспекцію.

Крім цього, відповідно до положень п. 8 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців" підставою та належним доказом на підтвердження відсутності юридичної особи за місцем знаходження є внесений до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, який вноситься у порядку та на підставах, визначених в п. 8 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців".

Щодо посилання заявника касаційної скарги на відсутність у Боржника майна, як на ознаку неплатоспроможності Підприємства, та відсутності підприємницької діяльності останнього, колегія суддів зазначає, що судом апеляційної інстанції на підставі наявних у справі доказів (доречи наданих Кредитором) правомірно встановлена наявність у Боржника майна, яке знаходиться у податковій заставі, про що згідно повідомлення Очаківської Об'єднаної державної податкової інспекції (Березанського відділення) від 13.04.2006 року № 1007/10/24 від 02.09.2003 року за № 837517 внесено запис про реєстрацію застави майна Боржника, який дійсний до 01.09.2008 року.

Таким чином, надані Кредитором докази не можуть безперечно свідчити про наявність у Підприємства ознак відсутнього боржника у розумінні п. 1 ст. 52 Закону, про що судом апеляційної інстанції зроблений правомірний висновок.

При цьому, колегія суддів звертає увагу заявника касаційної скарги на те, що неможливість звітувати перед податковими та іншими державними органами та здійснювати підприємницьку діяльність з об'єктивних причин (незаконні перешкоди та протидія з боку інших суб'єктів підприємницької діяльності зокрема), про що зазначено вище та підтверджується матеріалами справи, не є тим самим, що і незвітування перед податковими органами та відсутність підприємницької діяльності господарюючого суб'єкта, як ознак відсутнього боржника згідно п. 1 ст. 52 Закону про банкрутство.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку, що при прийнятті постанови про визнання Боржника банкрутом в порядку ст. 52 Закону про банкрутство судом першої інстанції були неповно з'ясовані обставини щодо наявності у Підприємства ознаки відсутнього боржника.

За таких обставин справи доводи касаційної скарги Державної податкової інспекції у Березанському районі не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, тому постанова суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін, як законна та обґрунтована.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст.ст. 4-3, 4-7, 22, 32-34, 43, 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Березанському районі залишити без задоволення.

2.          Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.05.2008 р. у справі № 2/6/07 залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

О.М. Мамонтова