ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.2008

Справа №2-2/5070-2008

За позовом Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» (95000, м. Сімферополь, пр. Кірова, пров. Совнаркомовський, 52/1)

До відповідача ТОВ «Югстройгарант» (95023,м.Сімферополь, вул.Промислова, 23, к.61)

про стягнення 6 027,00 грн.

Суддя В. І. Толпиго

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача: Мороз, ю/к, дов. у справі.

Від відповідача: не з’явився.

Суть спору: Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до відповідача про стягнення 6 027,00грн., з яких 4 230,00грн. борг, 1 585грн.26коп. інфляційні та 211грн.74коп. річні.

Вимоги мотивовані тим, що між сторонами був укладений договір підряду №1954 від 12.5.2004р. Відповідач виконав для позивача роботи, але при складенні акту приймання виконаних робіт сума коррегировання на користь позивача склала 4 230,00грн. (у тому рахунку ПДВ). На вимогу позивача відповідач не повернув безпідставно отриману суму, що стало підставою для нарахування річних, інфляційних та звернення позивача з позовом до суду.

Відповідач у судове засідання не з’явився, витребувані судом документи у тому числі відзив на позов не надав, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином: рекомендованою кореспонденцією.

Спір розглядається за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Суд вважає необхідним дотримуватися принципів судочинства, що встановлені ст. 129 Конституції України, нормами якої вказано, що основними засідками судочинства є зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тобто суд вважає потрібним застосувати принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а саме розглянути спір з урахуванням лише підстав позову, що вказані позивачем.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частина 1ст. 14 ЦК України передбачає, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Між Державнимо акціонерним товариством "Чорноморнафтогаз" та ТОВ «Югстройгарант» був укладений договір підряду №1954 від 12.5.2004р.

Відповідно до п.1.1 договору, відповідач зобов’язався на свій страх та ризик зі своїх матеріалів та матеріалів замовника виконати відділочні роботи у приміщення столової на 50 місць, коридору 1,2,3 поверхів, сауни, адміністративно – побутового корпусу УТТ та СТ по завданню замовника, а позивач прийняти та оплатити виконані роботи.

Замовник оплачує підряднику аванс у розмірі 60% від загальної вартості договору не пізніше 5 днів після підписання договору ( п.4.4 договору).

Судом встановлено, що позивач у виконання своїх обов’язків за вищенаведеним договором затратив 614 916грн.80коп., з яких 244 372грн.40коп. сплачено позивачем на рахунок відповідача та 370 544грн.40коп. вартість матеріальних ресурсів поставки позивача, що підтверджується матеріалами справи, у тому числі платіжними дорученнями та актами виконаних робіт.

Судом встановлено, що відповідач виконав роботу на 610 686грн.80коп., що підтверджується актами виконаних робіт та довідками вартості виконаних підрядних робіт, копії яких знаходяться у матеріалах справи, зокрема за липень 2006 року.

Отже сума зайво сплачених грошових коштів склала 4 230,00грн., яка є різницею між сплаченими роботами та виконаними.

Відповідно до ст..1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події, а також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Пунктом 2 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги.

Позивач 27.01.2008 року спрямував на адресу відповідача вимогу №11-215 від 23.01.2008р про повернення коштів у сумі 4 230,00грн. на розрахунковий рахунок позивача, але не отримав ніякої відповіді.

Відповідно до ст. 33 ГПК України на відповідачі лежить обов'язок доведення виконання зобов'язань, або необґрунтованості позовних вимог, тоді як він такі в суд не представив.

У частині стягнення збитків у розмірі 4 230,00грн., позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення боргу, позивачем заявлена вимога про стягнення 1 585грн26коп інфляційних та 211грн74коп річних за період з серпня 2006 року по березень 2008р.

У цій частині позов не підлягає задоволенню, тому що відповідно до ст. 625 ЦК| України, боржник на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом лише у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, тоді як позивач не доказав виникнення у відповідача зобов’язання повернути 4 230,00грн. до 01.8.2006р.

Витрати по оплаті держмита, інформаційно-технічних послуг судового процесу відносяться на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

За згодою представника позивача у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Повний текст рішення підготовлений та підписаний 10.6.2008р.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 49,75,82,84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з ТОВ «Югстройгарант» (95023,м.Сімферополь, вул.Промислова, 23, к.61, р/р 0201 в ВАТ ОКБ м.Сімферополь,МФО 324485,) на користь Державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз" (95000, м. Сімферополь, пр. Кірова/пров. Совнаркомовський, 52/1, , р/р 0204, Кримське ЦВ Промінвестбанк, м. Сімферополь. МФО 324430) 4 230,00грн. збитків, 71грн.35коп. держмита, 82грн.81коп витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3.          У частині стягнення 1 585грн26коп інфляційних та 211грн74коп річних відмовити.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.