ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"05" червня 2008 р.

справа № 5020-2/139

За позовом закритого акціонерного товариства “Созвездие”

(99053, м. Севастополь, вул. Меншикова, 17)

до відповідача підприємства об’єднання громадян “Захист”

(99001, м. Севастополь, пр. Генерала Острякова, 201-а, кв. 7)

про стягнення 10509,66 грн.

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники:

позивача –Олійник Н.Є., довіреність б/н від 21.05.2008;

відповідач –не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Закрите акціонерне товариство “Созвездие” (далі –ЗАТ “Созвездие”) звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до підприємства об’єднання громадян “Захист” (далі –ПОГ “Захист”) про розірвання договору підряду №001/с від 13.03.2007 та стягнення 10843,30 грн.

У порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач змінив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача 10509,66 грн., з яких: 8341,00 грн. –основна заборгованість, 1918,43 грн. –пеня та 250,23 грн. –3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав вимог договору підряду та не повернув суму попередньої оплати.

Відповідач не скористався правом, наданим йому статтею 59 Господарського процесуального кодексу України: не надав господарському суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач явку повноважних представників у судові засідання 06.05.2008, 22.05.2008 та 05.06.2008 не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду не виконав, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, за адресою, вказаною у договорі, позовній заяві та свідоцтві про державну реєстрацію юридичної особи.

Відповідно до статті 75 та з метою дотримання встановленого статтею 69 Господарського процесуального кодексу України строку розгляду спору спір розглядається за відсутністю представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

13.03.2007 між закритим акціонерним товариством „Созвездие” (замовник) та підприємством об’єднання громадян “Захист” (підрядник) був укладений договір № 001/с (далі-Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору замовник доручає, а підрядник приймає на себе виконання робіт по дрібному ремонту козирка над входом у гастроном замовника.

Згідно пункту 2.2 Договору строк виконання робіт за цим договором складає 30 календарних днів з дня отримання авансу підрядником.

Відповідно до пунктів 3.1-3.2, 3.4 Договору вартість всіх робіт, доручених підряднику за цим договором, складає 13500,00 грн. До початку робіт замовник переводить на розрахунковий рахунок підрядника аванс у розмірі 100% вартості матеріалу та 10% суми трудовитрат. Платежі здійснюються на підставі актів приймання (форми КБ-2 та КБ-3).

На виконання умов договору позивачем 14.03.2007 платіжним дорученням № на розрахунковий рахунок відповідача була перерахована сума авансу у розмірі 8341,00 грн. (арк.с. 13).

Відповідач отримав суму попередньої оплати, однак роботи, передбачені Договором не виконав, докази передання робіт підрядником та прийняття їх замовником відповідним актом відсутні.

Листом №33 від 17.05.2007 позивач звернувся з вимогою до відповідача про повернення суми авансу у зв’язку з невиконанням останнім умов Договору. Докази повернення попередньої оплати відповідачем на день прийняття рішення відсутні.

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно положень статті 193 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною другою статті 849 Цивільного кодексу України передбачено право замовника у випадку, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

У встановлений пунктами 2.1 та 2.2 Договору строк дії Договору та строк виконання робіт передбачені Договором підрядні роботи не були виконані.

Будь-які зміни до умов Договору в частині строку його дії та строку виконання підрядних робіт сторонами не вносились.

Таким чином, відповідач безпідставно утримує належні позивачу грошові кошти у сумі 8341,00 грн., про повернення яких останній заявив вимогу листом №33 від 17.05.2007, який згідно штемпеля на поштовому повідомленні отриманий ПОГ “Захист” 24.05.2007 (арк. с. 10-12).

За таких обставин у ПОГ “Захист” виникло грошове зобов’язання перед ЗАТ “Созвездие” по поверненню грошових коштів у сумі 8341,00 грн., яке відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України мало бути виконане у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, тобто, до 01.06.2007.

Враховуючи викладене та у зв’язку з тим, що відповідачем належним чином не виконане зобов’язання, заявлена сума основної заборгованості у розмірі 8341,00 грн. підлягає стягненню.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, на суму заборгованості станом на 14.04.2007 у розмірі 8341,00 грн., згідно заяви про зміну позовних вимог позивачем нараховані 3 % річних у сумі 250,23 грн., розрахунок яких перевірений судом та визнаний обґрунтованим, а сума 3% річних такою, що підлягає стягненню.

Згідно статей 230, 231 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до пункту 6 статті 232 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно пунктів 5.4-5.5 Договору до сторони, яка порушила зобов’язання за договором застосовуються штрафні санкції відповідно до статті 231 Господарського кодексу України.

За порушення строків виконання зобов’язань стягується пеня з підрядника у розмірі 0,1 % вартості товарів (робіт, послуг) за кожний день прострочення, а за прострочення більше тридцяти днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Позивачем, на підставі пункту 5.5 Договору нарахована пеня за період з 14.04.2007 по 29.02.2008 у розмірі 1918,43 грн. Але такий розрахунок суми пені не відповідає вимогам вищевказаних норм законодавства. Заявлена до стягнення сума пені повинна бути обмежена подвійною обліковою ставкою Національного банку України та нараховуватися тільки за період, встановлений пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Однак, зазначений пункт Договору частково суперечить вимогам діючого законодавства, яким не передбачена можливість застосування одночасно двох видів відповідальності за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання.

А задоволенню підлягає вимога позивача про стягнення пені за невиконання передбаченого Договором зобов’язання по виконанню підрядних робіт у сумі 125,46 грн.

Викладене є підставою для часткового задоволення позовних вимог у сумі 8716,69 грн., з яких: 8341,00 грн. –заборгованість з повернення авансу, 250,23 грн. -3 % річних та 125,46 грн. –пеня.

Витрати позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при частковому задоволенні позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги викладене та керуючись статтями 49, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з підприємства об’єднання громадян “Захист” (99001, м. Севастополь, пр. Генерала Острякова, 201-а, кв. 7, , відомий р/р 101 у КБ „Українська фінансова група”, МФО 380128) на користь закритого акціонерного товариства “Созвездие” (99053, м. Севастополь, вул. Меншикова, 17, , відомий р/р 3 у СФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 324195) заборгованість у сумі 8716,69 грн. (вісім тисяч сімсот шістнадцять грн. 69 коп.), з яких: 8341,00 грн. –заборгованість з повернення авансу, 250,23 грн. -3 % річних та 125,46 грн. –пеня; витрати по сплаті державного мита у сумі 87,17 грн. (вісімдесят сім грн. 17 коп.), а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 94,86 грн. (дев’яносто чотири грн. 86 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.          В інший частині позовних вимог відмовити.

Суддя Н.Г. Шевчук

Рішення оформлено відповідно до вимог статті 84

Господарського процесуального кодексу України

і підписано 10.06.2008.