ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "16" жовтня 2008 р. по справі № 6/93-92

Заступник голови господарського суду, суддя Пахолюк В.А. розглянувши справу

за позовом Володимир-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі територіальної громади с. Білин

до 1)Володимир-Волинської районної державної адміністрації,

2)Підприємця Грицевича Тараса Георгійовича

про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.05.2008 р. та визнання нечинним розпорядження голови Володимир-Волинської районної адміністрації від 05.05.2008 р.

з участю представників сторін:

від позивача: не прибув.

від відповідачів: Захарчук М.Б. (начальник юридичного апарату, дов. №1769/30/2-08 від 03.09.2008 р.)

Взяла участь Новікова О.В. - помічник прокурора Володимир-Волинської міжрайонної прокуратури, дов. № 3285 від 13.10.2008 р.

В судовому засіданні за згодою сторін було оголошено перерву з 14.10.2008 р. по 16.10.2008р. для долучення Володимир-Волинською райдержадміністрацією проекту землеустрою щодо продажу земельної ділянки та копії розпорядження.

Суть спору:

Володимир-Волинський міжрайонний прокурор, звертаючись до суду в інтересах держави в особі територіальної громади с. Білин просить визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки серії ВКО № 087531, укладений 05.05.2008 р. між Володимир-Волинською районною державною адміністрацією та Підприємцем Грицевичем Тарасом Георгійовичем та визнати нечинним розпорядження голови Володимир-Волинської районної адміністрації від 05.05.2008 р. № 193 щодо продажу зазначеної земельної ділянки Підприємцю Грицевичу Тарасу Георгійовичу.

В обгрунтування заявлених вимог посилається на порушення відповідачем - Володимир-Волинською районною державною адміністрацією норм чинного законодавства, що регулює земельні відносини при укладенні договору. Зазначені порушення виявлені перевіркою, проведеною Володимир-Волинською міжрайонною прокуратурою за колективним зверненням територіальної громади с. Білин і полягають в наступному:

- не враховано громадських і приватних інтересів, оскільки не дотримано встановленого порядку продажу вказаної земельної ділянки на конкурентних засадах;

- порушено інтереси територіальної громади с. Білин, оскільки, рішення прийнято не отримавши її погодження, а право щодо володіння, користування та розпорядження комунальною власністю територіальної громади від імені та в інтересах територіальної громади здійснює Білинська сільська рада.

Відповідачі в поданих на адресу суду письмових відзивах № 01-28/14749 від 22.09.2008 р., № 01-28/16319 від 14.10.2008 р., № 01-28/10322 від 14.10.2008 р. та в судовому засіданні проти позову заперечують з наступних підстав:

-          згідно чинного законодавства територіальна громада, яка не є юридичною особою не може виступати стороною у справі;

-          на проданій земельній ділянці розташована будівля, яка є приватною власністю Грицевича Т.Г., що забезпечує його право власності на земельну ділянку, зайняту будівлею та необхідну для її обслуговування;

-          площа земельної ділянки, яка продана Підприємцю Грицевичу Т.Г. визначена на підставі містобудівного обгрунтування, затвердженого у встановленому порядку, входить до складу матеріалів погодження місця розташування об’єкту і є підставою для прийняття відповідного рішення про надання дозволу на будівництво об’єкту.

-          врахування приватних інтересів при здійсненні землеустрою на місцевому рівні полягає у забезпеченні фізичним та юридичним особам рівних можливостей набуття у власність або користування, у тому числі на умовах оренди, земельних ділянок і в захисті їхніх прав на землю;

-          продана земельна ділянка розміщена за межами населеного пункту, за межами адміністративно-територіального утворення (населеного пункту), тому розпорядження нею належить до повноважень місцевої державної адміністрації, погодження з сільською радою ні Земельним Кодексом, ні іншими нормативними актами не передбачено;

Розглянувши наявні матеріали справи та заслухавши уповноважених представників сторін, судом встановлено наступне.

Володимир–Волинською міжрайонною прокуратурою проведено перевірку за колективним зверненням територіальної громади с. Білин Володимир-Волинського району. В процесі зазначеної перевірки встановлено, що 05.05.2008р. між Володимир-Волинською районною державною адміністрацією в особі її голови Михальця Ю.Б. та відповідачем –Підприємцем Грицевичем Т.Г. на підставі розпорядження голови Володимир-Волинської районної державної адміністрації № 193, укладено договір купівлі-продажу (серія ВКО № 087531). Згідно даного договору Підприємцю Грицевичу Т.Г. продано земельну ділянку несільськогосподарського призначення із земель державної (комунальної) власності, розміщену за межами населеного пункту на території Білинської сільської ради, загальною площею 25 000 квадратних метрів (2,5 га) за ціною 388 577 грн. з розстроченням платежу на п’ять років.

Відповідно до ч.2 ст. 127 Земельного кодексу України, продаж земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам здійснюється на конкурентних засадах (аукціон), крім викупу земельних ділянок, на яких розташовані об’єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок, в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі.

Судом встановлено, що на земельній ділянці, що є предметом купівлі-продажу договору від 05.05.2008 р. розташоване складське приміщення, площею 342,7 кв.м., що належить на праві власності Підприємцю Грицевич Т.Г., що підтверджується рішенням Володимир-Волинського міського суду від 24.12.2007 р. у справі № 2-1512/07 та Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.02.2008 р.

Відповідно до ст.120 Земельного кодексу України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Зазначена норма Земельного кодексу України кореспондується з вимогами ст.377 Цивільного кодексу України.

Водночас, у відповідності до вимог ст. 20 Закону України «Про землеустрій»землеустрій проводиться в обов’язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форм власності в разі: в тому числі: надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Землеустрій здійснюється на підставі: рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою (ст. 22 Закону).

Документація із землеустрою розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації. Види документації із землеустрою визначені ст. 25 Закону і передбачають у вигляді: проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок; технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Статтею 128 Земельного кодексу України визначено порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам.

Зокрема, п.2 зазначеної статті визначено перелік необхідних документів, які подаються особою, зацікавленою у придбанні земельної ділянки у власність. Неподання таких документів є підставою для відмови в продажу земельної ділянки.

Відповідно до п.п.1,3 цієї статті продаж земельних ділянок провадиться на підставі рішення місцевих державних адміністрацій, прийнятих у місячний термін.

Матеріалами справи підтверджено, що Підприємець Грицевич Т.Г. 25.01.2006 р. звернувся до районної державної адміністрації про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,5 га, яка знаходиться на території Білинської сільської ради в оренду на 49 років для будівництва та обслуговування складів будівельних матеріалів, гуртівні роздрібної та оптової торгівлі будівельними матеріалами з сільськогосподарських земель Білинської сільської ради.

03.03.2006 р. на підставі розпорядження Володимир-Волинської районної державної адміністрації за № 68 затверджено матеріали погодження місця розташування земельної ділянки Приватному підприємцю Грицевич Т.Г. та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,5 га для будівництва та обслуговування складів будівельних матеріалів, гуртівні роздрібної та оптової торгівлі будівельними матеріалами з земель запасу на теритирії Білинської сільської ради.

03.11.2006 р. розпорядженням голови райдержадміністрації № 433 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду Підприємцю Грицевичу Т.Г. площею 2,5 га.

20.03.2008 р. Підприємець Грицевич Т.Г. звернувся з заявою до Володимир-Волинської райдержадміністрації про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 2,5 га, на підставі якої 05.05.2008 р. Володимир-Волинською райдержадміністрацією прийнято розпорядження за № 193 «Про продаж земельної ділянки у власність».

Як вбачається з матеріалів справи, Підприємцем Грицевич Т.Г. було виготовлено містобудівне обгрунтування щодо розміщення земельної ділянки під будівництво по виготовленню будівельних матеріалів, як це визначено п.5 ч.2 ст.17 Закону України «Про основи містобудування», у відповідності до якої, містобудівна документація є основою для вирішення питань вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи користування земель для містобудівних потреб.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що зі сторони органу владних повноважень –Володимир-Волинської райдержадміністрації при продажу земельної ділянки Підприємцю Грицевич Т.Г. було дотримано порядок продажу та виконано юридичні дії на стадії підготовки до продажу земельної ділянки, як це визначено ст. 128 ЗК України.

Посилання прокурора у позовній заяві на відсутність погодження з територіальною громадою Білинської сільської ради про відчуження земельної ділянки, розташованої за межами населеного пункту, спростовується вимогами п.а ст.17 ЗК України та п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України. Крім того, посилання на те, що при прийнятті розпорядження про продаж земельної ділянки у власність ПП Грицевичу Т.Г. та здійсненні землеустрою на місцевому рівні райдержадміністрацією не враховано громадських та приватних інтересів не заслуговує на увагу суду, оскільки, згідно ст. 59 Закону України «Про землеустрій»передбачено, що врахування громадських інтересів при здійсненні землеустрою на місцевому рівні полягає у прогнозуванні та забезпечення комплексного розвитку соціальної та інженерної інфраструктури території. При цьому, врахування приватних інтересів при здійсненні землеустрою на місцевому рівні полягає у забезпеченні фізичним та юридичним особам рівних можливостей набуття у власність або користування, у т.ч. на умовах оренди, земельних ділянок і в захисті їхніх прав на землю.

Прокурором в судовому засіданні, як це визначено ст. 33 ГПК України не було надано доказів виявлення недостовірних відомостей у документах Підприємця Грицевича Т.Г., що давало підставу Володимир-Волинській райдержадміністрації для відмови у продажі земельної ділянки.

Водночас, загальні підстави і наслідки недійсності угод встановлені статтею 215 Цивільного кодексу України, за якою недійсною визнається та угода, що не відповідає вимогам закону.

Згідно роз’ясненням Вищого арбітражного суду України № 02-5/111 від 12.03.1999р. з послідуючими змінами і доповненнями, вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов’язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме : відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як визначено ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Водночас, аналізуючи оспорюваний договір купівлі-продажу та розпорядження голови районної адміністрації щодо продажу земельної ділянки судом встановлено, що сторонами було дотримано встановлений законом порядок продажу земельних ділянок, досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, останній відповідає формі та змісту договору купівлі-продажу, визначених гл.54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання надійсним договору купівлі-продажу та нечинним розпорядження голови Володимир-Волинської районної адміністрації щодо продажу земельної ділянки Підприємцю Грицевичу Тарасу Георгійовичу.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 20, 22, 25, 59 Закону України «Про землеустрій», ст. 17 Закону України «Про основи містобудування», ст.ст. 120, 127, 128 Земельного кодексу України, ст.ст. 54, 215, 377, 628 Цивільного кодексу України, ст. ст. 43, 44, 49, 33, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , -

в и р і ш и в:

У позові Володимир-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі територіальної громади с. Білин до Володимир-Волинської районної державної адміністрації, Підприємця Грицевича Тараса Георгійовича

про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.05.2008 р. та визнання нечинним розпорядження голови Володимир-Волинської районної адміністрації від 05.05.2008 р. відмовити.

Рішення господарського суду у відповідності до ст.85 ГПК України набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Заступник голови

господарського суду

Волинської області, суддя                                         В.А.Пахолюк

Дата підписання повного тексту рішення 20.10.2008 р.