ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.07.2008

Справа №2-27/10014-2007А

За позовом – Прокурор м. Армянська в інтересах держави в особі Красноперекопської ОДПІ, м. Красноперекопськ, вул.. Северна, 1.

До відповідачів – 1. ТОВ «Прод – Альянс», м. Армянськ, вул. Шкільна, 55 – а; Херсонська обл.., Чаплинський район, с.м.т. Чаплина, вул.. 60 – років Жовтня, 124.

2. ЗАТ «Прод – Постач», м. Херсон, вул.. Ушакова, 17, оф. 5.

Про визнання угоди недійсною.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Пономаренко Н. О.

представники:

Від позивача – Джемілева, дор. у справі.

Від відповідачів – 1. не з’явився.

2. не з’явився.

Від прокурора - не з’явився.

Сутність спору:

Прокурор м. Армянська в інтересах держави в особі ДПІ в м. Армянськ звернувся до суду з позовом про визнання недійсною угоди №К61_05/4 від 15.04.2005 р., укладеної між відповідачами по справі по податковим накладним №176 від 22.04.2005 р., №176 від 24.04.2005 р, №820 від 10.05.2005 р., №905 від 25.05.2005 р., №912 від 26.05.2005 р., №926 від 27.05.2005 р., №942 від 30.05.2005 р., №928 від 27.05.2005 р., №956 від 31.05.2005 р., №169 від 17.06.2005 р., №254 від 24.06.2005 р., №267 від 29.06.2005 р., №1310 від 30.08.2005 р., №1313 від 31.08.2005 р., №858 від 08.07.2006 р., №1155 від 15.07.2006 р., №1290 від 27.07.2006 р, №1289 від 27.07.2006 р.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що договір, укладений між відповідачами по справі, укладений з метою, що явно суперечить інтересам держави і суспільства, оскільки відповідно до довідки Держкомстату у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців закрите акціонерне товариство «Прод – Постач» не значиться.

На підставі викладеного, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою ГС АР Крим від 16.08.2007 р. було замінено позивача по справі - ДПІ в м. Армянську на його правонаступника – Красноперекопську ОДПІ, м. Красноперекопськ, вул.. Северна, 1.

18.04.2008 р. до господарського суду АР Крим надійшла відповідь від ДПІ в Херсоні від 11.04.2008 р. вих.. №5893/10/15-210, відповідно до якої суду повідомлено, що станом на 03.04.2008 р. в ДПІ в Херсоні на податковому обліку не знаходиться ТОВ «Прод – Альянс», ( ).

Позивач заявою від 30.07.2008 р. уточнив позовні вимоги та просить суд визнати угоду №К61_05/4 між ТОВ «Прод – Альянс» і ЗАТ «Прод – Постач» недійсною.

Також просить суд визнати угоди, укладені між ТОВ «Прод – Альянс» і ЗАТ «Прод – Постач» про постачання щебеню на суму 4900 грн. з ПДВ, що підтверджується податковою накладною №820 від 10.05.2005 р.; про постачання селікату на суму 18798 грн. з ПДВ., що підтверджується податковою накладною №905 від 25.05 2005 р.; про постачання блоків на суму 5600 грн. з ПДВ, що підтверджується податковою накладною №912 від 26.05.2005 р. ; про постачання шлакоблоків та плит перекриття на суму 8310 грн. з ПДВ, що підтверджується податковою накладною №926 від 27.05.2005 р.; про постачання шиферу та цегли на суму 1480 грн. з ПДВ, що підтверджується податковою накладною №942 від 30.05 2005 р.; про постачання будівельних матеріалів на суму 14482 грн. з ПДВ, що підтверджується податковою накладною №169 від 17.06.2005 р.; про постачання блоків ФПС на суму 8250 грн. з ПДВ, що підтверджується податковою накладною №254 від 24.06.2005 р.; про постачання ячменю на суму 3630 грн. з ПДВ, що підтверджується податковою накладною №176 вщ 22.04.05 р., про постачання пшениці на суму 23000 грн. з ПДВ, що підтверджується податковою накладною №176 від 24.04.2005 р.; про постачання ячменю на суму 19116,8 грн. з ПДВ, що підтверджується податковою накладною №165 від 14.04.2005 р.; про постачання пшениці та висівок 6811 грн. з ПДВ, що підтверджується податковою накладною №928 від 27.05.2005 р.; про постачання будки для бджіл на суму 2500 грн. з ПДВ, що підтверджується податковою накладною №956 від 31.05.2005 р.; про постачання отрубів на суму 837 грн., що підтверджується податковою накладною №267 від 29.06.2005 р.; про постачання ячменю та пшениці на суму 20000 грн. з ПДВ, що підтверджується податковою накладною №858 від 08.07 2005 р.; про постачання ячменю та пшениці на суму 26000 грн. з ПДВ, що підтверджується податковою накладною №1155 від 15.07.2006 р.; про постачання отрубів на суму 1370 грн. з ПДВ, що підтверджується податковою накладною №1290 від 27 07.2006 р.; про постачання ячменю та пшениці на суму 17830 грн. з ПДВ, що підтверджується податковою накладною №1289 від 27.07.2006 р.; про постачання отрубів на суму 1935 грн. з ПДВ, що підтверджується податковою накладною №1310 від 30.08.2005 р.; про постачання пшениці на суму 48150 грн. з ПДВ, що підтверджується податковою накладною №1313 від 31.08.2005 р. - недійсними.

Суд прийняв до уваги уточнення позивача.

Відповідачі по справі явку представників в судове засідання жодного разу не забезпечили, відзиви на позови і витребував судом документи не представили, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

В С Т А Н О В И В :

15.04.2005 р. між ЗАТ «Прод – Постач» ( продавець ) та ТОВ «Прод – Альянс» ( покупець ) було укладено договір №К 61_05/4 , за яким продавець передає, а покупець приймає та сплачує нафтопродукти в кількості та номенклатурі, цінами та строками поставки відповідно до умов договору та додатків до нього, які є невідємною частиною зазначеного договору.

При цьому, суд вважає за необхідне вказати, що доказів з виконання договору постачання нафтопродуктів суду на момент розгляду справи позивачем по справі не надано.

Проте до позовної заяви були надані наступні податкові накладні №176 від 22.04.2005 р., №176 від 24.04.2005 р, №820 від 10.05.2005 р., №905 від 25.05.2005 р., №912 від 26.05.2005 р., №926 від 27.05.2005 р., №942 від 30.05.2005 р., №928 від 27.05.2005 р., №956 від 31.05.2005 р., №169 від 17.06.2005 р., №254 від 24.06.2005 р., №267 від 29.06.2005 р., №1310 від 30.08.2005 р., №1313 від 31.08.2005 р., №858 від 08.07.2006 р., №1155 від 15.07.2006 р., №1290 від 27.07.2006 р, №1289 від 27.07.2006 р., які позивач по справі, оцінюючи останні як форму оформлення угоди, просить визнати недійсними.

При цьому, в основу своїх позовних вимог позивачем покладений висновок щодо того, що зазначені угоди є по суті фіктивними, оскільки в Єдиному державному peєстpi юридичних oci6 та фізичних ociб - підприємців України ЗАТ «Прод-Постач» не знайдено.

Суд не може погодитися з таким висновком через наступне.

Матеріали справи свідчать, що згідно витягу з Єдиного державного реестру юридичних ociб та фізичних ociб - підприємців cepiї АБ №119128 на запит Відділу податкової міліції Красноперекопської ОДПІ ДПА в АР Крим від 08.05.2007р. №17451 станом на 08.05.2007р. в единому державному peєcтpi не мае записів про ТОВ «ПРОДПОСТАЧ», Херсонська область, м. Херсон, ідентифікаційний код 32174864, у той час як продавцем за оспорюваними угодами (правочинами) є ЗАТ «Прод-Постач» (ідентифікаційний код 32174864, м. Херсон, вул. Ушакова, 17, оф. 5).

При цьому, в матеріалах справи існуе копія свідоцтва №320 07245 ІІВ №505860 про реєстрацію платника податку на додану вартість юридичної особи ЗАТ «Прод-Постач», яка передусім скріплена печаткою самої юридичної особи.

При цьому, суд вважае за необхідне зауважити наступне. Стверджуючі про фіктивність оспорюваних угод, позивач фактично не вжив жодних заходів, які би мали бути направлені на встановлення фіктивності оспорюваних правочинів.

Відповідно до положень ст. 234 Цивільного кодексу України встановлено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Проте, позивачем з дійсного спору не було вжито заходів з пошуку підприємства за адресою, яка визначена у якості юридичної у ЗАТ «Прод-Постач», а саме: м. Херсон, вул. Ушакова, 17, оф. 5. Разом з тим, позивачем не було вжито жодних дій, спрямованих на пошук керівника підприємства, яке на думку позивача не існує. Слід зазначити, що не надано позивачем і відомостей щодо того, кому саме буле видане свідоцтво №320 07245 I1B №505860 про реєстрацію платника податку на додану вартість, яке додане до матеріалів справи.

Разом з тим, слід відмітити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону "Про державну реєстрацію юридичних oci6 та фізичних ociб - підприємців" в paзi, якщо відомості, які підлягають внесению до Єдиного державного реестру, є недостовірними i були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у cпopi в paзi, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відамості є недостовірними.

Разом з тим, відповідно до зазначеної норми, випливає, що у разі, якщо сторона за правочином отримала певні документи, яки необхідні для укладення правочину та містять відомості щодо включения підприємства до ЄДРПОУ, отримання свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартють, тощо, то у такої особи не мае підстав стверджувати, що такі документи не є достовірними або вимагати достеменності таких документів.

Разом з тим, слід зауважити, що у разі виникнення у позивача підстав для ствердження щодо укладення фіктивних угод з метою ухилення від сплати податків, органи державної податкової служби відмовідно до положень п. п 8, 10 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» мають за результатами проведенних перевірок фактів приховування i занижения сум податків та зборів (обов'язкових платежів) у порядку, встановленому цим Законом та іншими законами України та передати відповідним правоохороним органам матеріали за фактами правопорушень, за які передбачено кримінальну відповідальність, якщо їx розслідування не належить до компетенції податкової міліції. При цьому, саме в рамках такого розслідування, у випадку, якщо справа буде передана до суду, має бути встановлений факт ухилення від сплати податків шляхом укладення фіктивних правочинів, тощо.

Відповідно до положень ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникае між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'ект (зобов'язана сторона, у тому числі боржник ) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'екта (виконати роботу, передати майно, сплатити rpoші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єк (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до положень п. 2 ст. 208 Цивільного кодексу України у разі визнання недійсним зобов'язання з інших підстав (oкрім підстав, визначених частиною першою зазначеної статті ) кожна їз сторін зобов'язана повернути другій сторонi все одержане за зобов'язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі, відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідкі недійсності зобов'язання не передбачені законом.

Разом з тим, відповідно до положень п. 2 ст. 3 Господарського кодексу України господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних та соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - піприємцями.

Відповідно до положень ст. 42 Господарського кодексу Украши підприємництво визначається як самостійна, ініціативна, систематична на власний ризик господарська діяльність з метою досягнення економічних та соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, для встановлення факту фіктивності укладених правочинів, на думку суду, є недостатнім лише виявлення факту порушення умов реєстрації однією зі cторін за правочином за умовою недоведеності суду того, що іншої стороні за договором було відомо про непроведення державної реєстрації.

За такими обставинами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вступна і резолютивна частини постанови проголошено 30.07.2008 р.

Постанову у повному обсязі складено 04.08.2008 р.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дійсну постанову направити сторонам рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.