донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

01.09.2008 р.                                                              справа №6/124

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Акулової Н.В.

суддів

Волкова Р.В. , Гези Т.Д.

за участю представників сторін:

від позивача:

Антонова Г.І., довіреність б/н від 10.12.2007року,

від відповідача:

не з’явився, повідомлення про вручення поштового відправлення №9556954,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Дочірнього підприємства “Ізосев – 1” Закритого акціонерного товариства “Ізосев” м.Сіверськ Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

09.07.2008 року

по справі

№6/124 (Подколзіна Л.Д.)

за позовом

Приватного підприємства "Беллона" м.Запоріжжя

до

Дочірнього підприємства “Ізосев – 1” Закритого акціонерного товариства “Ізосев” м.Сіверськ Донецької області

про

стягнення 17 472 грн.76 коп.

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство “Беллона” м.Запоріжжя звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Дочірнього підприємства “Ізосев –1” Закритого акціонерного товариства “Ізосев” м.Сіверськ Донецької області про стягнення17472грн.76коп., у тому числі 17280грн.00коп. основного боргу, 178грн.56коп інфляційних витрат, 14грн.20коп 3% річних./ арк. справи 2/.

Рішенням від 09.07.2008року господарський суд Донецької області/суддя ПодколзінаЛ.Д./ позовні вимоги задовольнив./арк. справи 52-53/.

Рішення мотивоване тим, що між Приватним підприємством „Беллона” м.Запоріжжя та Дочірнім підприємством „Ізосев” ЗАТ „Ізосев” м.Сіверськ Донецької області була досягнута усна домовленість, відповідно якої позивач зобов’язався поставити у адресу відповідача рідину ПМС-400, а відповідач зобов’язався прийняти та оплатити її вартість; позивач 05.07.2007року по видатковій накладній №05/07/4 за довіреністю серії ЯНА №267916 від 04.07.2007року здійснив поставку рідини ПМС-400 в кількості 600кг на загальну суму 17 280грн. та виставив для сплати рахунок-фактуру №05/07/4 від 05.07.2007року; сторони договір не укладали, то відповідно до ст.530 ЦК України, коли строк виконання зобов’язання не встановлений, боржник повинен виконати таке зобов’язання у семиденний термін з дня пред’явлення вимог кредитором; вимога була пред’явлена 23.05.2008року за вих.№38, в якій позивач вимагав від відповідача негайно сплатити рахунок ПП „Беллона” від 05.07.2007року на суму 17 280грн. за отриману по видатковій накладній №05/07/4 від 05.07.2007року рідину ПМС-400; відповідач на претензію не відповів та заборгованість до теперішнього часу не погасив. Суд першої інстанції відхилив ствердження відповідача про те, що у провадженні господарського суду Донецької області вже є справа між тими ж сторонами, про той же предмет спору, так як вимоги викладені у позовній заяві по справі №36/324 були про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену рідину ПМС-400 у сумі 36 723грн. 19коп. по договору №04/07 від 10.01.2007року, а у даній справі заявлені вимоги про стягнення заборгованості з Дочірнього підприємства „Ізосев” Закритого акціонерного товариства „Ізосев” м.Сіверськ Донецької області заборгованості відповідно накладної № 05/07/4 від 05.07.2007року;у даних справах різні підстави позову.

Дочірнє підприємство “Ізосев –1” Закритого акціонерного товариства “Ізосев” м.Сіверськ Донецької області в апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 09.07.2008року у справі №6/124 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права./арк. справи 57-58/.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішенням господарського суду Донецької області від 28.02.2008року у справі №36/324 відмовлено у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства “Беллона” м.Запоріжжя до Дочірнього підприємства “Ізосев –1” Закритого акціонерного товариства “Ізосев” м.Сіверськ Донецької області про стягнення 36723грн. за поставлену продукцію, у дану суму заборгованості входили й17280 грн.00коп. , що є предметом позову у справі №6/124; постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13.05.2008року рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2008року у справі №36/324 скасоване частково, при цьому вимоги щодо стягнення 17280 грн.00коп. залишені без задоволення. Оскільки питання щодо стягнення з відповідача 17280 грн.00коп. вже розглядалось судом, повторний розгляд даних позовних вимог є безпідставним.

Представник Приватного підприємства “Беллона” м.Запоріжжя вважає рішення господарського суду Донецької області від 09.07.2008року у справі №6/124 законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення, оскільки факт отримання відповідачем продукції підтверджено належними доказами, у даній справі вимоги заявлені на підставі накладної, що підтверджує фактичне отримання продукції, а у справі №36/324 - на підставі договору №04/07 від 10.01.2007року.

Представник Дочірнього підприємства “Ізосев –1” Закритого акціонерного товариства “Ізосев” м.Сіверськ Донецької області у судове засідання не з’явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 9556954/арк. справи 65/.

Донецький апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності вказаного представника за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України „Про судоустрій” та ст. 101 ГПК України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представника позивача, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або не настання певної події.

Згідно зі ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Як встановлено судом першої інстанції, між Приватним підприємством „Беллона” м.Запоріжжя та Дочірнім підприємством „Ізосев” ЗАТ „Ізосев” м.Сіверськ Донецької області була досягнута усна домовленість, відповідно якої позивач зобов’язався поставити у адресу відповідача рідину ПМС-400, а відповідач зобов’язався прийняти та оплатити її вартість.

Згідно ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 05.07.2007року за видатковою накладною №05/07/4 поставив відповідачу рідину ПМС-400 в кількості 600кг на суму 17 280грн. та виставив для сплати рахунок-фактуру №05/07/4 від 05.07.2007року./арк. справи 9-10/.

Факт отримання відповідачем даної продукції підтверджується довіреністю серії ЯНА №267916 від 04.07.2007року, згідно якої представник відповідача отримав дану продукцію, що засвідчено підписом на вказаній накладній.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції відносно доведеності матеріалами справи факту поставки продукції відповідачу є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами.

Згідно ст.509 ЦК України у силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, передати майно, виконати роботу, оплатити кошти та інше або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його боргу.

У відповідності з ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк /термін / виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги,, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З листа №38 від 23.05.2008року вбачається, що позивач звернувся до відповідача з вимогою негайно оплатити вартість отриманої за накладною №05/07/4 продукцію./арк. справи 7/.

Факт отримання даного листа відповідачем 30.05.2008року підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №3571857. /арк. справи 8/.

Тобто, оскільки відповідач отримав лист з вимогою про оплату продукції 30.05.2008року, у відповідності з приписами ст. 530 Цивільного кодексу України він повинен був сплатити вартість отриманої продукції до 05.06.2007року.

Предмет позовних вимог - стягнення17472грн.76коп., у тому числі 17280грн.00коп. основного боргу, що виник в зв’язку з не оплатою відповідачем, отриманої за видатковою накладною №05/07/4 від 15.07.2007року продукції у встановлений законом строк, 178грн.56коп інфляційних витрат, 14грн.20коп 3% річних./ арк. справи 2/.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем свого обов’язку по оплаті продукції у встановлений термін, тому вимоги щодо стягнення суми 17280грн.00коп. основного боргу правомірно визнані судом першої інстанції такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на той факт, що судом вже розглядалось питання щодо стягнення суми основного боргу, що унеможливлює повторний розгляд, не приймається судовою колегією Донецького апеляційного господарського суду виходячи з наступного.

У відповідності з п.2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві по справі №36/324 Приватне підприємство “Беллона” м.Запоріжжя просить стягнути з Дочірнього підприємства “Ізосев –1” Закритого акціонерного товариства “Ізосев” м.Сіверськ Донецької області заборгованость за поставлену рідину ПМС-400 у сумі 36 723грн.19коп. за договором №04/07 від 10.01.2007року./арк. справи 26-28/.

У постанові Донецького апеляційного господарського суду від 13.05.2008року, якою рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2008року у справі №36/324 частково скасоване, при цьому вимоги щодо стягнення 17280 грн.00коп. залишені без задоволення, зазначено, що вимоги позивача оплатити поставлену продукцію за накладною №05/07/4 від 05.07.2007 року в сумі 17 280 грн. 00 коп. заявлені на підставі договору №04/07 від 10.01.2007року, позовних вимог щодо стягнення заборгованості за продукцію, поставлену поза умовами вищевказаного договору –не заявлялось. /арк. справи 38-40/.

Тоді як, у рамках справи №6/124 заявлені вимоги про стягнення заборгованості з Дочірнього підприємства „Ізосев-1” Закритого акціонерного товариства „Ізосев” м.Сіверськ Донецької області заборгованості відповідно накладної № 05/07/4 від 05.07.2007року. /арк. справи 2/.

Отже, підстава заявлених позовних вимог у справі №6/124 та №36/324 різні, у одному випадку позивач вимагав стягнення на підставі договору, а у іншому виходячи з накладної, тому ствердження відносно того, що є рішення господарського суду, який вже вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, що унеможливлює його потворний розгляд, є безпідставним.

Стосовно стягнення 3% річних у сумі 14грн. 20коп. та інфляційних нарахувань в сумі 178грн. 56коп. судова колегія зазначає наступне.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушення зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, вказана норма закону передбачає можливість стягнення з відповідача інфляційних нарахувань та 3% річних за прострочення виконання ним грошового зобов’язання.

Оскільки суд першої інстанції підставно прийшов до висновку щодо стягнення основного боргу, факт наявності прострочення виконання зобов’язання підтверджено матеріалами справи, розрахунок інфляційних та3% річних здійснено вірно, висновок суду першої інстанції відносно стягнення 3% річних у сумі 14грн. 20коп. та інфляційних в сумі 178грн. 56коп. є правомірним.

Доводи скаржника судовою колегією не приймаються, оскільки спростовуються вищевикладеним.

У відповідності з приписами ст. 89 Господарського процесуального кодексу України господарський суд Донецької області не позбавлений права виправити описку в назві відповідача, яка має місце у рішенні суду.

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Донецької області по даній справі відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита за подання апеляційної скарги відносяться на скаржника.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 09.07.2008ороку у справі №6/124 залишити без змін, апеляційну скаргу Дочірнього підприємства “Ізосев –1” Закритого акціонерного товариства “Ізосев” м.Сіверськ Донецької області – без задоволення.

Головуючий          Н.В. Акулова

Судді:          Р.В. Волков

Т.Д. Геза

Надруковано: 6 прим.

1. позивачу

2-3 відповідачу

4 у справу

5 ДАГС

6-ГСДО