ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2008 р.

№ 5/121-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Т.Б. Дроботової –головуючого,

Н.О. Волковицької,

Л.І. Рогач

за участю представників:

позивача

не з’явились (про час і місце судового засідання повідомлені належно)

відповідача

Ковтун А.В. –дов. Від 08.12.2008р.

третьої особи

Любавін В.О. –дов. № 95 від 26.03.2008р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства "Птахокомбінат Тульчинський"

на ухвалу

Житомирського апеляційного господарського суду від 28.03.2008р.

у справі

№ 5/121-08

господарського суду

Вінницької області

за позовом

Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства "Птахокомбінат Тульчинський"

до

Відкритого акціонерного товариства комерційного банку "Надра"

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору

ТОВ "Едельвейс"

про

визнання недійсним договору застави від 29.03.2002р. та додаткової угоди від 27.07.2002р. до договору застави

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним договору застави від 29.03.2002 та додаткової угоди від 27.07.2002р. до цього договору укладених між позивачем та відповідачем.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 19.02.2008р. (суддя Бенівський В.І.) порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 04.03.2008р., зобов’язано відповідача вчинити певні дії.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 04.03.2008р. розгляд даної справи відкладено та залучено до участі у справі третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю "Едельвейс".

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою господарського суду першої інстанції позивач оскаржив її до господарського суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Житомирського апеляційного господарського суду від 28.03.2008р. (судді: Вечірко І.О. –головуючий, Зарудяна Л.О., Ляхевич А.А.) відмовлено у прийнятті апеляційної скарги сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства "Птахокомбінат Тульчинський", з підстав того, що чинним законодавством не передбачено апеляційне оскарження ухвал про залучення до участі у справі третіх осіб.

Не погоджуючись з ухвалами господарських судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу першої інстанції та ухвалу апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, заявник зазначив про неправильне застосування господарськими судами норм процесуального права, зокрема, стаття 27 Господарського процесуального кодексу України. Третя особа не є стороною оспорюваного договору застави, частина 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України, передбачає право на звернення до господарського суду мають суб’єкти за захистом своїх порушених прав або інтересів. Інтереси ТОВ "Едельвейс" договором застави ніяк не чіпаються. І тому, ТОВ "Едельвейс" не може приймати участі у справі.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скар га не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підстав встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або перевіряти докази.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у ст. 12 Закону України "Про судоустрій України", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Тобто, Господарський процесуальний кодекс містить імперативні норми про те, в яких випадках учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 11113 господарського процесуального кодексу України ухвали місцевого або апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені у касаційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, оскарженню підлягають лише ті ухвали, про можливість яких прямо зазначено у відповідній статті Господарського процесуального кодексу України або Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в яких йдеться про винесення судом даних ухвал.

Тобто, господарський суд апеляційної інстанції відмовляє у прийнятті апеляційної скарги і виносить з цього приводу відповідну ухвалу у випадку, зокрема, якщо апеляційну скаргу подано на ухвалу суду першої інстанції, яку не може бути оскаржено.

Статтею 27 Господарського процесуального кодексу України не передбачено можливість оскарження ухвали господарського суду першої інстанції про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі.

Отже, Житомирський апеляційний господарський суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що Господарський процесуальний кодекс України не передбачає оскарження ухвали, прийнятої відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, господарським судом апеляційної інстанції обґрунтовано відмовлено у прийнятті апеляційної скарги відповідача, з підстав неможливості перегляду зазначеної ухвали в апеляційному порядку.

Твердження заявника про порушення і неправильне застосування господарськими судами норм процесуального права при прийнятті постанови та ухвали не знайшли свого підтвердження, з огляду на що підстав для скасування зазначених судових актів колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, Вищий господарський суд України вважає, що підстав для скасування ухвали Житомирського апеляційного господарського суду від 28.03.2008 року по справі № 5/121-08 в даному випадку немає, а тому касаційна скарга сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства "Птахокомбінат Тульчинський" задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 43, 1117, пунктом 1 статті 1119, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства "Птахокомбінат Тульчинський" залишити без задоволення.

Ухвалу Житомирського апеляційного господарського суду від 28.03.2008р. у справі № 5/121-08 господарського суду Вінницької області залишити без змін.

Головуючий Т. Дроботова

Судді: Н. Волковицька

Л. Рогач