ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.08                                                                                 Справа № 10/4пд.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трест Рубіжанськхімбуд", м. Рубіжне

до Акціонерного товариства закритого типу "Лисичанське будівельне управління", м. Лисичанськ

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. Відкрите акціонерне товариство «Лінос», м. Лисичанськ

2. Попаснянська районна державна адміністрація, м. Попасне

про визнання договору дійсним

Суддя Мінська Т.М.

в присутності представників сторін:

від позивача - Дубровін А.В. - адвокат, довіреність № 08-01-08 від 08.01.08.;

від відповідача - Денищук Н.Г., довіреність № 1 від 10.04.07.;

від третіх осіб –представники не прибули.

Суть спору: позивачем заявлена вимога про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, не посвідченого нотаріально, підписаного 27.12.2007р. між ТОВ "Трест Рубіжанськхімбуд" та АТЗТ "Лисичанське будівельне управління", за яким у ТОВ "Трест Рубіжанськхімбуд" виникає право власності на нерухоме майно: будівлю ВГМ, загальною площею 538,90 кв. м., яка складається з двоповерхового приміщення, загальною площею 179,20 кв. м. (за даними технічного паспорту № 17312 - літер "С-2Н", за даними бухгалтерського обліку –"Контора начальників дільниць СУ-448"), одноповерхового приміщення загальною площею 207,20 кв.м. (за даними технічного паспорту № 17312 - літер "С1-1Н", за даними бухгалтерського обліку –"Механічна майстерня") з навісом площею 11,60 кв. м. (за даними технічного паспорту № 17312 - літер "Н1") та одноповерхового приміщення загальною площею 152,50 кв. м. (за даними технічного паспорту № 17312 - літер "С2-1Н", за даними бухгалтерського обліку –"Склади на чотири відділення"), яке розміщене за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Артемівська, 41.

Відповідач відзивом від 22.02.2008р. на позовну заяву визнає позов в повному обсязі.

Як вбачається з письмового пояснення відповідача вищевказане нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці, яка не виділена йому в установленому порядку, а землекористувачем земельної ділянки є ВАТ «Лінос».

З довідки Комунального підприємства Попаснянське бюро технічної інвентаризації № 42/03 від 12.03.2008р. вбачається, що спірне нерухоме майно знаходиться на землях Білогорівської селищної ради Попаснянського району.

Дослідивши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

27.12.2007р. ТОВ «Трест Рубіжанськхімбуд» (Позивач у справі) із супровідним листом від 27.12.2007р. № 27-12-07/ПД направило АТЗТ «Лисичанське будівельне управління»(Відповідачу у справі) 2 примірники договору купівлі - продажу нерухомого майна від 27.12.2007р. і 2 примірники акту приймання –передачі майна. У вказаному листі позивач запропонував відповідачу у разі згоди з умовами договору і змістом акту приймання - передачі, підписати їх, скріпити печаткою і один примірник повернути, а також 27.12.2007р. о 15 годині прибути до приватного нотаріуса для здійснення процедури нотаріального посвідчення вказаного договору.

Листом № 80 від 27.12.2007р. відповідач повідомив, що згоден з умовами вказаного договору і змістом акту приймання - передачі, підписав їх, скріпив печаткою і один примірник повернув, але не прибув 27.12.2007р. о 15 годині до приватного нотаріуса для здійснення процедури нотаріального посвідчення вказаного договору.

Із тексту договору купівлі - продажу нерухомого майна від 27.12.2007р. вбачається, що відповідач зобов’язується передати нерухоме майно:

будівлю ВГМ, загальною площею 538,90 кв. м., яка складається з двоповерхового приміщення, загальною площею 179,20 кв. м. (за даними технічного паспорту № 17312 - літер "С-2Н", за даними бухгалтерського обліку –"Контора начальників дільниць СУ-448"), одноповерхового приміщення загальною площею 207,20 кв.м. (за даними технічного паспорту № 17312 - літер "С1-1Н", за даними бухгалтерського обліку –"Механічна майстерня") з навісом площею 11,60 кв. м. (за даними технічного паспорту № 17312 - літер "Н1") та одноповерхового приміщення загальною площею 152,50 кв. м. (за даними технічного паспорту № 17312 - літер "С2-1Н", за даними бухгалтерського обліку –"Склади на чотири відділення"), яке розміщене за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Артемівська, 41.

Дане нерухоме майно належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Лисичанської міської ради від 20.12.2002р. на підставі рішення Лисичанської міської ради від 17.12.2002р. № 853, і зареєстровано Лисичанським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» 20.12.2002р., про що здійснено запис у реєстровій книзі за № 3 за реєстром № 367.

Майно відповідача знаходиться у податковій заставі, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави від 27.12.2007р.

Згода ДПІ в м. Лисичанську на відчуження вказаного нерухомого майна надана листом № 16333/24 від 10.12.2007р.

Станом на 27.12.2007р. вказане майно під забороною або арештом не перебувало, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна.

Сторони домовились в договорі про ціну майна, яка становить 41 251 грн. (з ПДВ). А також сторонами визначений порядок розрахунків, в тому числі встановлено, що позивач зобов’язаний перерахувати 20500 грн. на користь Державного бюджету України.

08.01.2008р. платіжним дорученням № 18 позивач перерахував на рахунок 0051 УДК м. Лисичанська в ГУ ДКУ у Луганській області 24063 грн. Призначення платежу: за продане майно АТЗТ «ЛБУ» за договором купівлі –продажу нерухомого майна від 27.12.2007р.

Позивач в позовній заяві вказує, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу від 27.12.2007р., і просить визнати його дійсним, посилаючись на ст.ст. 11, 220, 334, 657 ЦК України.

Відповідач визнав позов і пояснив, що не прибув до нотаріуса, оскільки не міг сплатити за витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно в зв’язку з відсутністю коштів, на даний час також не має необхідних коштів.

Дослідивши обставини справи суд визнав позовні вимоги необґрунтованим з огляду на наступне:

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму грошей.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно статті 638 ЦК України предмет договору є істотною умовою договору. Предметом договору купівлі - продажу від 27.12.2007р. є нерухоме майно. Відповідно до ст. 182 ЦК України права на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Сторони визначили предмет договору купівлі –продажу нерухомого майна від 27.12.2007р. за даними технічного паспорту, складеного Лисичанським ДМКП «Бюро технічної інвентаризації» станом на 18.01.2002р.

Після цієї дати технічна інвентаризація нерухомого майна не проводилась. Як вбачається з листа КП Попаснянське районне бюро технічної інвентаризації № 65/03 від 01.04.2008р. розділ реєстру прав власності на нерухоме майно, яке розміщене за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Артемівська, 41, не відкрито, а за даними інвентаризаційної справи, отриманої від Лисичанського КП «Бюро технічної інвентаризації» власником майна є АТЗТ «Лисичанське будівельне управління».

Відповідно п. 2.5. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом МЮ України № 7/5 від 07.02.2002., зареєстрованого в МЮ України 18 лютого 2002р. за N 157/6445, реєстрації прав власності повинна передувати технічна інвентаризація об’єктів, якщо заява про реєстрацію права власності подається пізніше ніж через дванадцять місяців після виникнення цього права.

Тобто, дані інвентаризації 18.01.2002р., які використані при визначенні предмету договору, не дають підстави вважати, що технічний стан і склад нерухомого майна, яке розміщене за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Артемівська, 41, залишається таким же і на час укладення договору від 27.12.2007р., а відтак, що сторони домовились щодо предмету договору, як істотної умови договору.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач фактично ухиляється не від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу від 27.12.2007., а від надання необхідних для такого посвідчення документів.

Суд неодноразово ухвалами витребував від відповідача витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно, щодо нерухомого майна, за адресою: м. Лисичанськ, вул. Артемівська, 41, строком дії не менше 3 місяців, технічний паспорт на нерухоме майно, складений не пізніше ніж за 12 місяців до подання заяви.

Згідно вимог ст. 638 ЦК України ототожнюється поняття укладення договору і досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. А відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації.

Дана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 12.06.2007р.

З огляду на вищевказане, суд вважає недоведеним досягнення домовленості по всіх істотних умовах договору і ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору від 27.12.2007р.

Відповідно до ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству.

Дослідивши обставини справи і відповідність позовних вимог діючому законодавству, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

За згодою учасників процесу відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача. Відповідно до підпункту “а” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" (з урахуванням змін, внесених Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України" від 25.03.2005р. № 2505-I/, що набули чинності до подачі позовної заяви) розмір державного мита із заяв майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менш 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 102 грн. і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, із позовних заяв немайнового характеру, в тому числі із заяв про визнання недійсними повністю або частково актів ненормативного характеру, становить 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн.

Згідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/675 від 14.08.07 державне мито з позовної заяви про визнання права власності визначається з урахуванням вартості спірного майна та з огляду на приписи пунктів 29 і 30 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 N 15.

Відповідно до пункту 32 розділу V Інструкції про порядок справляння державного мита (затвердженої наказом Головної Державної податкової інспекції України № 15 від 22.04.1993) з позовних заяв про право власності на майно державне мито сплачується виходячи із вартості майна.

У постанові Верховного Суду України від 25.12.2007 8/219-07 та ухвалі Вищого господарського суду України від 05.03.08 № 18/523пн викладено таку ж правову позицію.

При подані позовної заяви позивачем сплачено державне мито в сумі 85,00 грн., тоді як слід було сплатити 412 грн. 51 коп. (1 відсоток вартості майна за договором 41 251 грн.). Недоплачене державне мито в сумі 327 грн. 51 коп., в зв’язку з чим дана сума державного мита підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету України.

На підставі викладеного і, керуючись ст. ст.33, 44, 49, 78, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Стягнути з ТОВ «Трест Рубіжанськхімбуд», м. Рубіжне, вул. Трудова, 5, в доход Державного бюджету України на поточний рахунок 0006, МФО 804013, , одержувач –УДК у м. Луганську ГУ ДКУ у Луганській області, банк –ГУ ДКУ в Луганській області, код бюджетної класифікації 22090200 держмито в сумі 327 грн. 51 коп., видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання відповідно до вимог ст. 84 ГПК України.

Підписано 19.05.2008р.

Суддя Т.М.Мінська