ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

25.01.08р.

Справа
№ А23/559(36/250(17/206))

За
позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг,
Дніпропетровської області

до
Центральної міжрайонної державної податкової інспекції м. Кривого Рогу,
Дніпропетровської області

про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення

Суддя  Добродняк І.Ю.

Представники
сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 - дов. від 19.11.05,
представник

Від
відповідача: Пурис Н.І. - дов. від 25.10.07 №31446/П/100,  держподатінспектор

Герасімов
О.І. - дов. від 25.10.07 №31447/Г/100, держподатінспектор

СУТЬ СПОРУ:

Приватний
підприємецьОСОБА_1 звернулась до господарського суду з позовом до Центральної
міжрайонної державної податкової інспекції м. Кривого Рогу, Дніпропетровської
області, в якому просить суд визнати недійсним податкове повідомлення- рішенння
від 29.04.03 № /0.

13.11.03
за вказаним позовом у справі № 17/206 господарським судом Дніпропетровської
області винесено рішення, яким в позові відмовлено повністю.

Постановою
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.03.04 по справі №
17/206 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.03 по
справі № 17/206 залишено без змін.

Постановою
Вищого господарського суду України від 25.08.04 по справі № 17/206 рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.03, постанову  Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 03.03.04 по справі №
17/206 скасовано, справу передано на новий розгляд.

Рішенням
господарського суду  Дніпропетровської
області від 26.10.04 по справі № 36/250(17/206), яке залишено без змін
постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.04.05 у
справі № 36/250(17/206), позовні вимоги задоволено - визнано недійсним
податкове повідомлення- рішенння від 29.04.03
№ /0.

Ухвалою
Вищого адміністративного суду України від 02.08.07 по справі № 36/250(17/206)
постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.04.05   та рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 26.10.04 по справі №  36/250(17/206) скасовано.

Справу  направлено на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Розпорядженням
голови суду господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.07 означену
справу передано на  розгляд судді
Добродняк І.Ю.

Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що проведення перевірки відповідачем здійснено без
дотримання вимог Указу Президента України від 23.07.98 № 817/98 "Про деякі
заходи з дерегулювання підприємницької діяльності", зокрема, без
письмового повідомлення не пізніше 10 календарних днів про проведення перевірки
та за відсутності законодавчо встановлених підстав для проведення позапланової
перевірки. Акт, складений за результатами цієї перевірки, не може вважатися
доказом порушення позивачем діючого законодавства, оскільки одержаний
незаконним шляхом.

По
суті виявлених порушень під час перевірки, фактично працівник податкового
органу передав бармену-касиру ОСОБА_3. завдаток в сумі 1000,00 грн., що
свідчить про те, що покупець не отримав товар та послуги, а позивач, як
продавець, не отримав повну суму вартості покупки, внаслідок чого у
бармена-касира були відсутні підстави для застосування реєстратора
розрахункових операцій.

Відповідач
проти позову заперечує, посилаючись на те, що вказане рішення винесено після
проведеної в межах повноважень, визначених п.1 ст.11 Закону України "Про
державну податку службу в Україні", перевірки, за результатами якої
встановлено порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг", а саме, при замовленні на проведення 18.04.03 банкету та
здійснення попередньої оплати на суму 1000,0 грн. розрахункова операція не була
проведена через реєстратор розрахункових операцій.

Вимоги
ст.ст.1, 2 Указу Президента України від 23.07.98 № 817/98 "Про деякі
заходи з дерегулювання підприємницької діяльності" на спірні
правовідносини не розповсюджуються, поширюються на перевірки суб'єктів
підприємницької діяльності з питань, визначених цим Указом. В даному випадку
перевірка суб'єкта господарювання не стосується сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів)до бюджетів та державних цільових фондів, податкових
платежів, бюджетних позик, позик та кредитів, гарантованих коштами бюджетів,
цільового використання дотацій та субсидій, а також належного виконання
державних контрактів.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В
:

29.04.03
Центральною міжрайонною державною податковою інспекцією м. Кривого Рогу
(відповідач) винесено  податкове
повідомлення-рішення № /0 про застосування фінансових санкцій до
позивача відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг" у сумі 5340,00 грн.

Підставою
для винесення оскаржуваного  податкового
повідомлення-рішення є акт № 006588 від 17.04.03, складений Державною
податковою адміністрацією у Дніпропетровській області за результатами перевірки
щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, а саме: перевірки
господарської одиниці позивача -кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташований  за адресою АДРЕСА_1.

Під
час перевірки встановлено факти не проведення розрахункової операції (оплата
банкету) через реєстратор розрахункових операцій на суму 1000,00 грн., невидача
розрахункового документу (касового чека) на повну суму розрахункової операції;
незабезпечення зберігання фіскального "z"-звіту  в книзі обліку розрахункових операцій за
05.04.03.

Акт
складений у присутності позивача, представника позивача -бармена ОСОБА_3.,
якими акт підписаний без зауважень та заперечень, про що свідчать підписи
вказаних осіб на примірнику акту перевірки, який знаходиться у відповідача.

До
акту перевірки додані рахунки №№1/7, 1/8 від 17.04.03, які свідчить про
прийняття замовлення на банкет на загальну суму
1377,20 грн., прийняття барменом передоплати в сумі 1000,00 грн., опис
наявної на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів, складений
барменом позивача із підтвердженням прийняття суми 1000,00 грн. в якості
попередньої оплати, а також письмові пояснення бармену, відповідно до яких
оскільки ніякий товар на руки не видавався, повна оплата не проводилась, сума
1000,00 грн. через реєстратор розрахункових операцій не проводилась.

З
огляду на викладене, факти, викладені в акті перевірки  № 006588 від 17.04.03, позивачем не
заперечуються, матеріалами справи не спростовуються.

Вказані
вище обставини є підставою для притягнення до відповідальності у вигляді штрафу
у відповідності з п.п.1, 4 ст.17 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг", що в даному випадку становить загальну суму 5340,00 грн.

Суд
вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Статтями
8, 9 Закону України "Про державну податкову службу в Україні"
визначені функції органів державної податкової служби, до яких належать,
зокрема здійснення контролю за додержанням порядку проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, а також
контролю за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності,
що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Статтею
11№ цього ж Закону встановлені підстави та порядок проведення органами
державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок
своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів).

Згідно
із ч.7 ст. 11№  Закону України "Про
державну податкову службу в Україні" до позапланових перевірок віднесені
перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів", які не є Законами про оподаткування.

Законом
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено здійснення
контролю за додержанням порядку проведення розрахунків за товари (послуги).

Відповідно
до ч.1 ст.15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" вказані
перевірки здійснюють органи державної податкової служби України шляхом
проведення планових чи позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Поняття
планових або позапланових перевірок, визначені у п.1 ч.1 ст.11 Закону України
"Про державну податкову службу в Україні", не поширюється на
перевірки по дотриманню  вимог вказаних
вище Законі, оскільки такі перевірки здійснюються відповідно до п.2 ч.1 ст.11
Закону України "Про державну податкову службу в Україні", де
зазначено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах
компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право
здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків
за товари (послуги) у  встановленому
законом порядку; наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської
діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною
передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці документи.

За
положенням статті 16 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"
планова перевірка здійснюється органами, уповноваженими законом нараховувати
або стягувати податки і збори (обов'язкові платежі) з осіб, що використовують
спрощену систему оподаткування згідно з пунктами 5 - 9 статті 9 цього Закону.
Така перевірка здійснюється не частіше одного разу за наслідками звітного
календарного року, але не раніше строків, визначених законодавством для подання
річного податкового звіту (декларації) такими особами з такого податку.
Будь-яке податкове або адміністративне нарахування, здійснене з порушенням
цього правила, вважається незаконним та не підлягає виконанню.

Позапланова
перевірка, що провадиться уповноваженими контролюючими органами стосовно осіб,
визначених у частині другій цієї статті, може здійснюватися виключно на підставі
постанови слідчого, органу дізнання або відповідно до рішення суду.

Щодо
перевірки решти суб'єктів господарювання зазначений Закон обмежень не містить.

Перевірка
господарської одиниці позивача проводилась посадовими особами  ДПА у Дніпропетровській області на підставі
посвідчень № 163/233 від 16.04.03, № 157/233 від 16.04.03.

Умови
допуску посадових осіб органів державної податкової служби до проведення
планових та позапланових виїзних перевірок, визначені ст. 112 Закону
України "Про державну податкову службу в Україні", в даному випадку
дотримані.

Дії
посадових осіб державної податкової служби щодо проведення перевірки, складення
акту перевірки відповідають вимогам зазначених вище норм, внаслідок чого
посилання позивача щодо безпідставності проведення перевірки суд вважає таким,
що суперечить нормам діючого законодавства.

Акт,
складений за результатами перевірки від 17.04.03 № 006588, є належним доказом,
підтверджуючим факт порушення позивачем Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг", підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Доводи
позивача з цього приводу, приймаючи до уваги положення ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства, відповідно до ч.1 якої кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд вважає
помилковими, такими, що суперечать зазначеним вище нормам та фактичним
обставинам справи.

Закон
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг" визначає розрахункову
операцію як приймання  від  покупця готівкових коштів, платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації   товарів (послуг).

Відповідно
до ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти
підприємницької, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або  в
безготівковій  формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при  продажу
товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані: згідно п.1
цієї статті проводити  розрахункові
операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані
у встановленому порядку  та  переведені
у  фіскальний  режим
роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій;

згідно
пункту 2 цієї статті - видавати  особі,  яка отримує або повертає товар,  отримує послугу  або
відмовляється  від   неї,
розрахунковий   документ
встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Порядок  реєстрації, опломбування та застосування
реєстраторів  розрахункових  операцій за товари (послуги)
затверджений  наказом Державної
податкової адміністрації України 01.12.00 № 614. Відповідно до цього Порядку
реєстрація  продажу  товару
(оплати послуги) через РРО проводиться одночасно з розрахунковою
операцією. Розрахунковий документ повинен
видаватися  покупцеві  не
пізніше   завершення розрахункової  операції. Розрахункова   операція
вважається проведеною  через  РРО,
якщо  дані  про її обсяг уведені в режимі
реєстрації.

Отримані
позивачем під замовлення банкету кошти в сумі 1000,00 грн. є фактично
завдатком. Відносини сторін, що виникають при внесенні завдатку, регулюються
цивільним правом.

У ст.
570  Цивільного кодексу України
зазначено,  що завдатком  є
грошова  сума,  що видається кредиторові боржником у рахунок
належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на
забезпечення його виконання.

Таким
чином, приймаючи до уваги, що при одержані замовлення на банкет у позивача
виникли цивільно-правові відносини, що зумовили приймання від замовника готівкових
коштів, встановлені в акті перевірки від 17.04.03 № 006588 факти свідчать про
порушення позивачем норм п.1, 2 ст. 3 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг", що тягне за собою відповідальність у вигляді фінансових
санкцій в розмірі, встановленому п.1 ст.17 цього Закону  (позивачеві нараховані штрафні санкції за
вказане порушення в сумі 5000,00 грн.).

Стосовно
порушення позивачем п.9 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг" проти вказаного  факту
позивач не заперечує. Фіскальний "z"-звіт  за 05.04.03 позивачем ні під час проведення
перевірки, ні під час вирішення даного спору не поданий, в матеріалах справи
відсутній.

За
викладених обставин, суд вважає правомірним застосування до позивача штрафних
санкцій в загальному розмірі 5340,00 грн.

Разом
з тим, суд вважає неправомірним визначення зазначеної штрафної санкції як
податкового зобов'язання.

Відповідно
до п.1.2 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", який є
спеціальним законом з питань оподаткування, податкове  зобов'язання - зобов'язання платника податків
сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів  у
порядку  та у строки,  визначені цим Законом або іншими законами
України. Цим же законом запроваджено поняття податкового повідомлення, як
письмового повідомлення контролюючого органу про обов'язок платника податків
сплатити суму податкового
зобов'язання,  визначену   контролюючим   органом
у випадках, передбачених цим Законом (п.1.9 ст. 1 Закону).

Статтею
2 Закону України "Про систему оподаткування" визначено, що під
податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та державних цільових
фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або
державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що
визначаються законами України про оподаткування.

Статті
14, 15 зазначеного Закону України "Про систему оподаткування" містять
вичерпний перелік податків і зборів, які є обов'язковими для сплати їх
платником. За змістом п.17.3 ст.17 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами" до сплати (стягнення) податку прирівнюються тільки сплата
(стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, за порушення правил
оподаткування.

Виходячи
із змісту Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", цей закон
не визначає зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних
цільових фондів відповідну суму податку або збору у встановлений законом строк,
штрафні санкції, передбачені розділом V цього Закону не є податковими
зобов'язаннями в розумінні закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами", оскільки стягнення штрафних санкцій з суб'єкта підприємницької
діяльності за порушення правил застосування реєстраторів розрахункових операцій
не пов'язано із сплатою таким суб'єктом податків, зборів чи інших обов'язкових
платежів.

Внаслідок
викладеного, визначена Законом України
"Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" процедура стягнення не може
розповсюджуватись на спірні відносини.

На
підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в
частині визначення суми штрафних санкцій 5340,00 грн. саме як податкового
зобов'язання.

Керуючись
ст.ст.94 160-163  Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити частково.

Визнати
недійсним  податкове повідомлення- рішенння
Центральної міжрайонної державної податкової інспекції м. Кривого Рогу,
Дніпропетровської області від 29.04.03 № /0 про нарахування
фінансової санкції в розмірі 5340,00 грн. в частині визначення штрафних санкцій
в розмірі 5340,00 грн. як податкового зобов'язання.

В
решті позову відмовити.

Постанова
набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.
186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ю.
Добродняк

04.04.08

Згiдно з оригіналом

Помічник
судді

Н.Ф.
Голов'яшкіна