СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

13.05.2008

Справа №2-30/2633-2008

За позовом Міністерства оборони
Російської Федерації в особі 1998 Відділення морської інженерної служби
Чорноморського флоту РФ, м. Феодосія, вул. Горького (Італійська), буд. 17.

До відповідача Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. АДРЕСА_1.

Про стягнення 41882,81 грн.

Суддя Ловягіна Ю.Ю.

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача -  Кашлев, за дов. від 15.02.2008 р. № 45/5

Від відповідача - СПД ОСОБА_1.,
свідоцтво.

Суть спору: позивач - Міністерство
оборони Російської Федерації в особі 1998 Відділення морської інженерної служби
Чорноморського флоту РФ звернувся до господарського суду АР Крим з позовом про
стягнення з відповідача СПД ОСОБА_1. 41882,81 грн., в тому числі 32395,10 грн.
неустойки за незаконне утримання майна, 877,52 грн. витрат по виконанню рішення
суду, 7117,08 грн. витрат по зберіганню майна, 1413,11 грн. витрат на
відрядження та судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
наступним. 14.10.2004 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір
оренди. 31.12.2005 р. строк дії договору оренди сплив. Рішенням господарського
суду від 04.04.2006 р., яке залишено без змін постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 21.06.2006 р. визнано незаконним
перебування відповідача в орендованих приміщеннях після спливу строку дії
договору. 18.08.2006 р. відбулося примусове виконання рішення суду ВДВС. Так,
за період з 01.01.2006 р. по 18.08.2006 р. позивач просить стягнути з
відповідача неустойку за незаконне перебування в приміщення на підставі ст. 785
ЦК України 32395,10 грн. Крім того, позивач просить також стягнути з відповідача
877,52 грн. витрат по виконанню рішення суду, 7117,08 грн. витрат по зберіганню
майна, 1413,11 грн. витрат на відрядження в судові засідання та судові витрати.

Відповідач у відзиві від 29.04.2008
р. проти позову заперечує з підстав, що позивачем неправильно розрахована
неустойка за період з 01.01.2006 р. по 18.08.2006 р., тоді як на підставі ст.
323 ГК України штрафні санкції нараховуються не більше ніж за 6 місяців. В
частині стягнення решти коштів відповідач посилається на те, що позивач не
підтверджує такі вимоги і не надає відповідних доказів, що суперечить ст. 33
ГПК. України. Також відповідач посилається на те, що в період з 17.08.2006 р.
по 05.09.2006 р. знаходилася у лікарні на лікуванні, і виконання рішення суду
здійснювалося у її відсутність.

Згідно зі ст. 75 ГПК України,
господарський суд розглядає справу по наявним в ній матеріалам. Інших доказів
сторонами не представлено.

Дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд -

в с т а н о в и в:

14 жовтня 2004 р. 1998 Відділення
морської інженерної служби Чорноморського флоту РФ, м. Феодосія (орендодавець)
та СПД ОСОБА_1. (орендар) уклали договір оренди індивідуально визначеного
(нерухомого) майна, яке знаходиться  в
оперативному віданні Чорноморського флоту РФ № 10.

Предмет договору визначили в п.
1.1. договору, згідно з яким, орендодавець передає, а орендар приймає в
строкове платне користування окремо визначене майно вбудовані нежитлові
приміщення площею 158,3 кв.м., розташовані за адресою: м. Феодосія, вул.
Свердлова - 2, в/г № 3 на першому поверсі, інв. № 9, яке знаходиться на балансі
1998 ОМИС з метою розміщення кафетерію «Золотая цепь».

На підставі п. 10.1. договір
укладений на 12 місяців і діє з 14.10.2004 р. по 31.12.2004 р.

Згідно зі ст. 35 ГПК України факти,
встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Строк дії договору пролонговувався,
одна припинив свою дію 01.01.2006 р.

Оскільки відповідач не повернула
майно, позивач звернувся до суду з позовом про повернення майна

Рішенням господарського суду від
04.04.2006 р. по справі № 2-22/5496-2006 р., яке залишено без змін постановою
Севастопольського господарського суду від 21.06.2006 р. відповідача СПД
ОСОБА_1. було зобов'язано усунути перешкоду в користуванні вбудованим
нежитловим приміщенням, розташованим в будівлях ін. № 9 загальною площею 158,3
кв.м. у військовому містечку № 3 шляхом звільнення вказаного приміщення від
свого майна, передачі ключем, та здати орендоване приміщення у встановленому
порядку позивачу.

Рішення господарського суду було
фактично виконано 18.08.2006 р., що підтверджується актом опису та арешту майна
від 18.08.2006 р. яким було описано та накладено арешт майна, яке знаходиться в
кафе «Золотая цепь»та передано на зберігання ОСОБА_2.

На підставі ст. 785 Цивільного
кодексу України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі,
наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної
плати за користування річчю за час прострочення.

Позивач просить стягнути з
відповідача неустойку за незаконне користування орендованим приміщенням з
01.01.2006 р. по 18.08.2006 р. в сумі 32395,10 грн.

Відповідно до п. 3.1. договору
орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати,
затвердженої постановою КМ України від 04.10.1995 р. № 786 і становить без ПДВ
за перший місяць оренди 1820,5 грн., з ПДВ 20 % - 2168,7 грн. Орендна плата за
кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати. (п.
3.3. договору).

Так, за період з 01.01. по
18.08.2006 р. орендна плата становить 16197,55 грн., а неустойка згідно зі ст.
785 ЦК України за вказаний період становить 32395,10 (16197,55 х 2).

З приведених підстав, суд вважає що
вимога позивача про стягнення неустойки в сумі 32395,10 грн. підлягає
задоволенню в повному обсязі, оскільки обґрунтована, доведена та
підтверджується матеріалами справи та розрахунком позивача.

Доводи відповідача про те, що
позивачем безпідставно розрахована неустойка з порушенням ст. 232 ГК України не
приймаються до уваги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК
України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Однак стаття 785 ЦК України
передбачає, що відповідальність за незаконне користування наймач несе за весь
час прострочення, тобто, як вказано позивачем з моменту припинення договору з
01.01.2006 р. до моменту звільнення приміщення 18.08.2006 р.

В частині стягнення витрат по
виконанню рішення суду в розмірі 877,52 грн., 7117,08 грн. витрат по зберіганню
майна, 1413,11 грн. витрат на відрядження вимоги позивача не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Суд неодноразово зобовїязував
позивача обґрунтувати такі вимоги с посиланням на норми законодавства, чому він
вважає, що такі суми повинні бути стягнуті з відповідача. Однак обґрунтувань
позивачем представлено не було, в позові не було вказано жодної норми
цивільного законодавства, які були порушені відповідачем або не дотримані під
час виконання договірних зобов'язань. Позивач взагалі не визначив правової
природи стягуваних сум.

З приведених підстав, суд вважає за
необхідне в задоволенні вимог про стягнення витрат по виконанню рішення суду в
розмірі 877,52 грн., 7117,08 грн. витрат по зберіганню майна, 1413,11 грн.
витрат на відрядження відмовити з підстав недоведеності.

Державне мито та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на
відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України пропорційно задоволеним вимогам.

У судовому засіданні, яке відбулося
13 травня 2008 р. були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Відповідно до ст. 84 ГПК України
рішення оформлено та підписано 21 травня 2008р.

Керуючись ст. 49, 82 - 84
Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, м. АДРЕСА_1 (ін. НОМЕР_1) на користь Міністерства оборони
Російської Федерації в особі 1998 Відділення морської інженерної служби
Чорноморського флоту РФ, м. Феодосія, вул. Горького (Італійська), буд. 17 (р/р
7040 в КФ ОАО ВТБ Банк, МФО 384618, ОКПО 08279071) 32395,10 грн.
неустойки, 323,95 грн. державного мита та 91,27 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В інший частині позову відмовити.

4.          Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Ловягіна Ю.Ю.