ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 12/38

21.05.08

За позовом          Голосіївської районної у м. Києві Ради

До                     Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Партнер"

Про                     виселення з приміщення

Та за зустрічним

Позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Партнер"

До                    Голосіївської районної у м. Києві Ради

Про                    зобов’язання укласти договір оренди приміщення

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача                    Журавель Д.В. –предст.(довіреність №203/01р. від 03.05.07р.)

Від відповідача                     Плаксіна Л.М. –предст.(довіреність б/н від 26.02.08р.), Кедес О.О. –предст.(довіреність №1 від 13.02.08р.)

Обставини справи:

Голосіївська районна в м. Києві рада звернулась до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Партнер" з позовом про виселення з приміщення площею 42м2 з будинку по вул. Саксаганського, 28 в м. Києві. Позивач також просить стягнути з Відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 08.02.2008 р. за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі №12/38 та призначено розгляд у справі на 15.02.2008р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (№1/15-02 від 15.02.08р.) просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на обставини, викладені у відзиві.

В судовому засіданні 15.02.08 р. оголошено перерву до 26.02.08 р.

В судовому засіданні 26.02.2008р. оголошено перерву до 06.03.2008р.

ТОВ "МК Партнер" подало зустрічну позовну заяву до Голосіївської районної в м. Києві Ради про зобов’язання укласти договір оренди приміщення площею 42 кв. м в будинку по вул. Саксаганського, 28 в м. Києві до 12.07.08 р.

Зустрічний позов мотивується недодержанням Позивачем порядку припинення договорів оренди, що призвело до продовження договору оренди від 12.09.2006р. на новий строк і на тих-же умовах.

Оскільки позов ТОВ "МК Партнер" є взаємно пов’язаним з позовом Голосіївської районної в м. Києві Ради, позивачем дотримано всіх вимог щодо подачі позовів, судом прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ТОВ "МК Партнер", про що оголошено в судовому засіданні 06.03.2008 р. та винесено відповідну ухвалу.

Відповідач за зустрічним позовом надав відзив, відповідно до якого проти зустрічного позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

В судовому засіданні 06.03.08 р. оголошено перерву до 14.03.08 р.

В зв’язку з необхідністю витребування додаткових доказів ухвалою суду від 14.03.2008р. розгляд справи відкладено на 09.04.2008 р.

В судовому засіданні 09.04.08 р. оголошено перерву з метою виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши подані учасниками процесу документи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши обставини справи, суд , -

ВСТАНОВИВ:

Нежитлове приміщення загальною площею 42 м2 по вул. Саксаганського, 28 в м. Києві, як частина майнового комплексу - жилого будинку, належить до комунальної власності територіальної громади Голосіївського району м. Києва згідно рядка 691 Таблиці 7 Додатку 2 до Рішення Київради від 27.12.2001 року N 208/1642 „Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва", а відповідно Голосіївська районна в м. Києві рада та її виконавчий орган згідно ст. 60 Закону „Про місцеве самоврядування в Україні" мають право розпоряджатись ним, в тому числі шляхом надання в орендне користування.

12.09.2006 р. між Голосіївською районною у м. Києві радою та ТОВ "МК Партнер" було укладено договір оренди нежилого приміщення підвалу загальною площею 42м2 по вул. Саксаганського, 28 в м. Києві.

Відповідно п. 1.1. договору на підставі рішення Голосіївської районної у м. Києві ради від 26.01.2006 р. № 43/07 п. 2.3 та ордеру № 200-06 від 12.09.2006 р. орендодавець передає, а орендар приймає в користування на умовах оренди нежитлове приміщення, яке є комунальною власністю Голосіївського району м. Києва, що знаходиться за адресою вул. Саксаганського, 28 в м. Києві, загальною площею 42 м2 .

Строк дії договору встановлювався до 12.08.2007 р. відповідно п. 5.1. договору.

В подальшому до договору оренди від 12.09.2006 р. було укладено додаток, яким було внесено зміни в частині розміру орендної плати.

Відповідно п. 5.2. договору після закінчення терміну дії Договору, він припиняє свою дію.

Відповідно ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно ст. 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

У зв'язку з наближенням закінчення строку дії договору оренди позивачем було підготовлено Повідомлення про не продовження договору оренди, яке датоване 06.08.2007 р. Вказане повідомлення було надіслано відповідачу 13.08.2007 року та 14.09.2007 р. повернуто відділенням поштового зв’язку за закінченням терміну зберігання.

Як вбачається з вказаних норм ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" та ст. 764 Цивільного кодексу України наявність заяви або заперечень сторони за договором проти продовження дії договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору як наслідок призводить до його припинення і не викликає продовження його дії. При цьому юридичне значення для припинення договору у зв'язку з закінченням строку його дії має наявність заяви про припинення договору у місячний строк після закінчення строку, на який він укладався.

Повідомлення про не продовження договору оренди було відправлено позивачем на наступний день після закінчення дії договору та не отримано відповідачем і повернуто позивачу в зв’язку з закінченням терміну зберігання.

За таких умов, враховуючи, що законодавчо не визначено чи потрібно під терміном „наявність заяви" розуміти час її відправки чи час її отримання, суд застосовує загальні положення цивільного законодавства щодо пропозицій у договірному процесі (ст.ст. 641-643 Цивільного кодексу, ч. З ст. 188 Господарського кодексу) відповідно до яких настання цивільно-правових наслідків прив'язується саме до моменту отримання пропозицій.

Також суд враховує, що позивач, враховуючи строк поштового обігу, міг розраховувати на отримання відповідачем повідомлення про не продовження договору оренди саме після закінчення строку дії договору. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що заява про припинення договору оренди станом на час, встановлений законодавством мала місце (була наявна), відповідно до чого договір оренди від 12.09.2006 р. був припинений у зв'язку з закінченням строку дії.

Будь-яких доказів, які б свідчили про продовження дії договору оренди стони суду не надали.

Відповідно до п. 12 роз'яснення Президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/237 від 25.05.2000р. «Про деякі питання практики застосування Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі закінчення строку, на який було укладено договір оренди, за відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частиною другою статті 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" встановлено місячний термін, протягом якого орендодавець або орендар можуть заявити про припинення або зміну умов договору після закінчення його строку. Таку заяву заінтересована сторона може також подати і до закінчення строку дії договору оренди.

Відповідно п. 3.6. Договору орендар має сплачувати плату за користування приміщенням по день фактичної здачі приміщення.

Відповідно п. 2.13. договору після закінчення його терміну дії, за умови відсутності згоди сторін на його продовження, орендар зобов'язаний у 10 денний строк здати приміщення експлуатуючій організації. Відповідно ст. 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" у разі закінчення строку дії договору оренди та відмови від його продовження, орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Проте, відповідачем не було звільнено займане приміщення, він продовжує ним користуватись всупереч умовам договору та діючому законодавству без достатніх правових підстав, при цьому порушуючи право позивача на розпорядження приміщенням.

Відповідно ст. 16, 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 327 Цивільного кодексу України від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно обмежений у здійсненні права власності.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Ст. 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана з урахуванням нормального зносу або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно ст. 4 Закону України „Про власність", власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування, а також у довірчу власність іншим особам.

Відповідно до ст. 48 Закону України „Про власність", власник може вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Захист права власності здійснюється судом.

Отже, факт порушення відповідачем договірних зобов'язань судом встановлено.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд вимоги позивача щодо виселення відповідача із приміщення по вул. Саксаганського, 28 вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, натомість, вимоги відповідача за зустрічним позовом вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті держмита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача по первісному позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити у повістю.

2.          Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "МК Партнер" (01033 м. Київ, вул. Саксаганського, 28, , р/р 58 в ЗАТ "Прокредитбанк", МФО 320984) з приміщень підвалу будинку по вул. Саксаганського, 28 загальною площею 42м2, передавши приміщення Голосіївській районній в м. Києві раді (03150 м. Київ, вул. Червоноармійська, 98, , р/р 1534 в УДК у Голосіївському районі м. Києва, МФО 820019).

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Партнер" (01033 м. Київ, вул. Саксаганського, 28, , р/р 58 в ЗАТ "Прокредитбанк", МФО 320984) на користь Голосіївської районної в м. Києві ради (03150 м. Київ, вул. Червоноармійська, 98, , р/р 1534 в УДК у Голосіївському районі м. Києва, МФО 820019) витрати по сплаті держмита у сумі 85 (вісімдесят п'ять) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп.

4.          У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

5.          Після набрання рішенням законної сили видати накази.

6.          Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                          Л.В. Прокопенко