СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

22 травня 2008 року

Справа № 2-29/1207-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Котлярової О.Л.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Лисенко В.А.,

за участю представників сторін:

представник позивача - не з'явився;

представник відповідача - Томащак Зарєма Сервєтівна, довіреність № б/н від 18.03.08;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Пасажирські перевезення" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Башилашвілі О.І.) від 26 березня 2008 року у справі № 2-29/1207-2008

за позовом           Територіального відділення Антимонопольного комітету України в Автономній Республіці Крим (пр. Кірова, 13, Сімферополь, 95005)

до           Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Пасажирські перевезення" (Байкальський проїзд, 12, Сімферополь, 95047)

про стягнення 5000,00 грн.;

за зустрічним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Пасажирські перевезення"

до Територіального відділення Антимонопольного комітету України в Автономній Республіці Крим

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Територіальне відділення Антимонопольного комітету України в Автономній Республіці Крим звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Пасажирські перевезення»про стягнення штрафу в сумі 5000,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пасажирські перевезення»звернулось із зустрічним позовом про визнання недійсним рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України в Автономній Республіці Крим від 28 вересня 2007 року № 34/05-13/45 по справі № 22/05-26/23 про накладення штрафу в розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою від 18 лютого 2008 року зустрічний позов прийнятий судом до сумісного розгляду з первісним.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 березня 2008 року у справі № 2-29/1207-2008 (суддя О.І. Башилашвілі) первисний позов задоволено, у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим актом, товариство з обмеженою відповідальністю «Пасажирські перевезення»звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить судове рішення від 26 березня 2008 року скасувати.

Так, на думку заявника апеляційної скарги, судом при прийнятті рішення порушені норми матеріального та процесуального права.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що не отримував письмову вимогу № 05/1677 від 18.07.2007 Териториального відділення Антимонопольного комітету України в Автономній Республіці Крим, підприємству не було відомо про її наявність взагалі, тому її не було виконано. Крім того, сторона говорить про те, що вказану вимогу було відправлено на іншу адресу.

Більш детально доводи заявника викладені в апеляційній скарзі.

Розгляд справи відкладався 12 травня 2008 року та 19 травня 2008 року.

У судовому засіданні 22 травня 2008 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Пасажирські перевезення»апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити, представник Територіального відділення Антимонопольного комітету України в Автономній Республіці Крим, який був присутній у судовому засіданні 19 травня 2008 року, проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, визнає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Територіальним відділенням Антимонопольного комітету України в Автономній Республіці Крим розглянуто справу про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Товариства з обмеженою відповідальністю «Пасажирські перевезення», передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», відповідно до якого, порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є: неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Рішенням адміністративної колегії Територіального відділення Антимонопольного комітету України в Автономній Республіці Крим від 28 вересня 2007 року за № 34/05-13/45 на відповідача накладений штраф в сумі 5000,00 грн.

Як свідчать матеріали справи, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення № 19275 вказане рішення надіслано на адресу відповідача та отримано останнім 29 вересня 2007 року.

Відповідно до вимог статті 17 Закону України „Про Антимонопольний комітет України” N 3659-XII від 26 листопада 1993 року голова територіального відділення Антимонопольного комітету України для реалізації завдань, покладених на комітет має право, зокрема, вимагати для перевірки дотримання конкурентного законодавства необхідні документи і іншу інформацію.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 17, статтям 22 і 22-1 Закону України „Про Антимонопольний комітет України” вимоги голови, уповноважених працівників територіального відділення Антимонопольного комітету України про надання документів, предметів або інших носіїв інформації, зокрема з обмеженим доступом і банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальним відділенням завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції є обов'язковими для виконання у встановлені ними терміни.

Положенням пункту 13 частини першої статті 50 Закону України „Про захист економічної конкуренції” № 2210-III від 11.01.2001 встановлено, що ненадання Інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення або нормативно-правовими актами терміни є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Частиною другою статті 52 Закону України „Про захист економічної конкуренції” визначено, що за порушення, передбачене пунктами 9,13-16 і 18 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи в розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. При цьому відповідно до частини третьої названої статті Закону дохід (виручка) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається як сумарна вартість доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) всіх юридичних і фізичних осіб, що входять до групи, яка визнається суб'єктом господарювання відповідно до статті 1 цього Закону.

Отже, ненадання відповідачем інформації на вимогу територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18 липня 2007 року № 05/1677 є актом невиконання заснованої на законі вимоги державного органу, що спричиняє за собою встановлену чинним законодавством відповідальність.

Відповідно до частини З статті 56 Закону України „Про захист економічної конкуренції” особа, на яку накладений штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його в двомісячний термін з дня отримання рішення про накладення штрафу.

12 листопада 2007 року на адресу відповідача, позивачем була спрямована вимога про виконання рішення ТО АМКУ в АРК вих. № 03/3071.

Таким чином, термін оплати штрафу відповідачем, наступив 29.11.2007.

Згідно з частиною 7 статті 56 Закону України „Про захист економічної конкуренції”, у разі несплати штрафу в терміни, передбачені рішенням, органу АМКУ стягують штраф і пеню в судовому порядку.

Стосовно зустрічної позовної заяви судова колегія зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" цей Комітет є державним органом зі спеціальним статусом, мета діяльності якого полягає в забезпеченні державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель, що у розумінні положень ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України відповідає ознакам суб'єкта владних повноважень.

Публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, є справою адміністративної юрисдикції.

Закон України „Про захист економічної конкуренції” є спеціальним у галузі захисту економічної конкуренції та загальним - при визначенні суб'єктом господарювання порядку захисту у суді прав, порушених органами Антимонопольного комітету України. З останнього питання спеціальними є норми процесуального законодавства, зокрема Кодексу адміністративного судочинства України, який уведено в дію з 1 вересня 2005 року, та Господарського процесуального кодексу України.

Положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення правового захисту економічної конкуренції" від 31 травня 2005 року N 2596-IV повинні застосовуватися з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 20 листопада 2007 року у справі за позовом Закритого акціонерного товариства "Фінансова реєстраційна компанія "Авіста" до Луганського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення від 3 березня 2005 року N 07-18.1/4.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки спір між сторонами виник не у зв'язку із регулюванням господарських правовідносин між суб'єктом господарювання та Відділенням Антимонопольного комітету України, підстав для здійснення правосуддя у цій справі в частині визнання недійсним рішення адміністративної колегії Територіального відділення Антимонопольного комітету України в Автономній Республіці Крим в порядку Господарського процесуального кодексу України немає.

Відповідно до статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами.

Спір у справі щодо оскарження рішення Відділення Антимонопольного комітету України як суб'єкта владних повноважень є адміністративним, тому ця справа підлягає розгляду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи за позовами на рішення, дії чи бездіяльність органів Антимонопольного комітету України як суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин, прийняте судове рішення підлягає частковому скасуванню у частині розгляду зустрічної позовної заяви як прийняте з порушенням норм процесуального права та провадження у справі у цієї частині підлягає припиненню.

На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 80, статтею 103, пунктом 4 частини 1 статті 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємтсва "Пасажирськи перевезення" задовольнити частково.

2.Пункт 5 рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 березня 2008 року у справі № 2-29/1207-2008 скасувати.

3.Викласти пункт 5 рішення у наступній редакції:

У частині зустрічного позову повадження по справі припинити.

4.В іншій частині рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 березня 2008 року у справі № 2-29/1207-2008 залишити без змін.                    Головуючий суддя                                                  О.Л. Котлярова

Судді                                                                                І.В. Антонова

В.А. Лисенко