КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
№ 8/529
міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:
судді:                    Жук Г. А. (доповідач по справі),
суддів:
секретарі судового засідання:
участю представників сторін:
позивача:           Каленіченко Л.І. -представник за дов.
№111 від 08.04.2008р.;
Н.М. -представник за дов. №112 від 08.04.2008р.;
відповідача:         ОСОБА_1 -СПД-ФО, свідоцтво про державну
-представник за дов. №1712 від 081.04.2008р.;
матеріали апеляційної скарги Полтавського вищого професійного училища ім.
Л.О.Чепіги на рішення господарського суду Полтавської області від 22.02.2008р.
у справі № 8/529 (суддя Плеханова Л.Б.)
за позовом          Полтавського вищого професійного
училища ім. Л.О.Чепіги, м. Полтава;
до                    Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1, м. Полтава;
третя особа на стороні
позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору
Регіональне відділення Фонду державного майна України в
Полтавській області, м. Полтава;
про          зобов'язання звільнити орендовані
приміщення та передати їх орендодавцю
вище професійне училище ім. Л.О.Чепіги звернулася до господарського суду
Полтавської області з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1 про зобов'язання звільнити орендовані приміщення площею 54,86 м 2
у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 та передати їх орендодавцю  (а.с.2-4).
Рішенням
господарського суду Полтавської області від 22.02.2008р., в задоволенні позову
Полтавського вищого професійного училища ім. Л.О.Чепіги до Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1відмовлено (а.с.124-127).

Суд
першої інстанції при винесенні рішення послався на ст. ст. 526, 764 ЦК України,
ст. ст. 193, 287 ГК України та на ст. ст. 2, 4, 6 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»відповідно до яких, якщо наймач продовжує
користуватися майном після закінчення строку найму, та за відсутності
заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на
строк, який був раніше встановлений договором.

Не
погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач, Полтавське вище професійне училище
ім. Л.О.Чепіги, через місцевий господарський суд подало апеляційну скаргу № 67
від 03.03.2008 року (вх. № 2-04/2/151/540 від 14.03.2008р.) на рішення суду
першої інстанції, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи
апеляційної скарги обґрунтовуються тим, що висновки, викладені в оскаржуваному
рішенні не відповідають обставинам справи, а також судом першої інстанції
неправильно застосовано норми матеріального права.

Зокрема
скаржник не погоджується з  висновком
місцевого господарського суду про те, що договір оренди з відповідачкою
продовжив свою дію, оскільки згідно умов договору № 4 від 06.09.2002 року,
термін його дії закінчився 06.09.2007 року.

Позивач
вважає, що ним надані достатні докази вчинення дій щодо повідомлення
відповідача про припинення договору оренди державного майна, а саме: на адресу
відповідача направлялися листи № 303-а від 07.09.2007 року, № 345 від
25.09.2007 року, № 382 від 19.10.2007 року.

Ухвалою
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 19.03.2008р.
апеляційну скаргу Полтавського вищого професійного училища ім. Л.О.Чепіги на
рішення господарського суду Полтавської області від 22.02.2008р. у справі №
8/529 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуюча суддя Жук
Г.А., судді: Агрикова О.В., Мазур Л.М.

Розпорядження
заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від
25.04.2008 року склад судової колегії змінено.

Під
час розгляду апеляційної скарги представники скаржника підтримали вимоги
апеляційної скарги, просили суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач
у справі проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, рішення
господарського суду Полтавської області від 22.02.2008р. у справі № 8/529
вважає законним та обґрунтованим.

Відповідно
до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський
суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не
залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість
рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова
колегія Київського міжобласного апеляційного господарського суду, розглянувши
матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши
правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та
процесуального права встановила наступне.

06.09.2002
року Полтавське вище професійне училище ім. Л.О.Чепіги (орендодавець) та
Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1(орендар) уклали
договір оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної
власності № 4 відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає
в строкове платне користування приміщення з метою використання під склад,
площею 54,86 м2, розміщене за адресою: АДРЕСА_1на 1-му поверсі, що
знаходиться на балансі ПТУ -21 (а.с.18-20).

Згідно
Наказу Міністерства освіти і науки України № 190 від 15.03.2006 року та Наказу
Управління освіти та науки Полтавської обласної державної адміністрації № 171
від 20.03.2006 року Професійно-технічне училище № 21 ім. А.О. Чепіги було
перейменовано  на Полтавське вище
професійне училище ім. А.О. Чепіги (а.с.31-32).

Полтавське
вище професійне училище ім. А.О. Чепіги- є державним професійним навчальним
закладом, який входить до  системи
освіти. Згідно довідки управління статистики Полтавське вище професійне училище
ім. А.О. Чепіги -заклад
загальнодержавної форми власності, управління якого здійснює
Міністерство освіти і науки України. Відповідно до п. 6.10 Статуту Полтавського
вищого професійного училища ім. А.О. Чепіги, прийнятого загальними зборами
трудового колективу 20.03.2006 року (протокол №2), затвердженого Першим
заступником Міністра освіти і науки України 23.03.2006 року, зареєстрованого
державним реєстратором 30.03.2006 року за № 1000407 усі споруди та
будівлі, інше майно ВПУ є державною власністю, що закріплена Міністерством
освіти і науки України за ВПУ на праві оперативного управління.

За
умовами п. 3.1 договору  оренди № 4 від
06.09.2002 року орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку
орендної плати, затвердженої Кабінетом міністрів України, становить без ПДВ за
перший місяць оренди 135,83 грн.

Відповідно
до п. 10.1 договору, його укладено строком на п'ять років з 06.09.2002 року по
06.09.2007 рік.

Пунктом
10.6 договору сторони передбачили, що в разі відсутності заяви однієї сторони
про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його дії
протягом одного місяця, договір вважається продовженим  на тай самий термін і на тих самих умовах,
які були передбачені цим договором.

Матеріали
справи свідчать, що орендодавець державного майна за договором № 4 - Полтавське
вище професійне училище ім. А.О. Чепіги, як
правонаступник Професійно-технічного училища № 21 неодноразово висловив
орендарю заперечення щодо продовження дії зазначеного договору оренди на тих
самих умовах у зв'язку із зміною вимог чинного законодавства України щодо
оренди державного майна, яким є орендоване орендарем приміщення.

Так,
на адресу  відповідача позивачем було
направлено лист за № 303а від 07.09.2007 року (а.с. 24), повторно лист
нагадування від 25.09.2007 року за № 345 (а.с.99), листи № 369 від 08.10.2007
року (а.с.29) та № 382 від 19.10.2007 року (докази направлення листів
знаходяться в матеріалах справи (а.с. 27,101) з яких вбачається, що позивач
повідомляє орендаря про закінчення дії договору та наполягає на поверненні
майна по акту приймання передачі.

Позивачем
складено та запропоновано орендарю підписати Акт приймання-передачі нерухомого
майна, яке знаходиться в орендному користуванні СПД ФО ОСОБА_1, датованому
06.09.2007 року, в якому зазначено, що предметом передачі за даним актом є державне
майно, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1, вартість якого визначена згідно з
експертною оцінкою станом на 01.09.2002 року і становить відповідно 16 300,00
грн., площею 54,84 кв.м. (а.с.25). Також у вищезазначеному Акті
приймання-передачі вказано, що передача об'єкту оренди проводиться згідно
договору оренди № 4 від 06.09.2002 року.

Матеріали
справи свідчать про те, що позивачем приймалися заходи по врученню
безпосередньо орендарю повідомлення про припинення  договору
оренди та прийняття приміщення від орендаря, а саме: 11.09.2007 року
комісія по прийманню-передачі державного майна в складі п'ятьох осіб прибула на
об'єкт оренди, що знаходиться в користуванні
ОСОБА_1 відповідно до договору від 06.09.2002 року № 4, однак (із
пояснень працівників) орендар ОСОБА_1 була відсутня, а працівники, які
знаходилися в приміщенні не прийняли повідомлення  та акти прийманні передачі майна, про  що складено акт відмові від 11.09.2007 року,
якій підписано членами комісії.
(а.с.26).

Відповідно
до положень статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального
майна»від 10.04.1992 року № 2269-XII (із змінами та доповненнями) термін
договору оренди визначається за погодженням сторін.

Частиною
2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»визначено,
що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору
він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Дана
норма закону відображена сторонами у п. 10.6 Договору оренди індивідуально
визначеного майна (нерухомого або іншого майна), що належить до державної
власності від 06.09.2002 року № 4
(а.с.18-20).

В
силу вимог статті  764 ЦК України, статті
284 ГК України договір оренди вважається поновленим на строк встановлений
договором лише за відсутності заперечень наймодавця, про що останній повинен
повідомити наймача (орендаря) протягом місяця після закінчення дії  договору оренди.

Як
зазначено в довідках Полтавської дирекції Поштамту -Центру поштового зв'язку №
1 від 28.09.2007 року № 15-757 відділеннями зв'язку №№ 3 та 39 від  10.09.2007 року  зазначені вище листи-повідомлення
доставлялися на ім'я ОСОБА_1 за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, але не були
вручені через відсутність адресатів. Відповідно до Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених Постановою кабінету Міністрів України № 1155
від 17.08.2002 року адресату - ОСОБА_1 в поштовій скриньці залишалися
повідомлення про надходження на її ім'я рекомендованої кореспонденції,
14.09.2007 року було виписано та доставлено повторне повідомлення. (а.с.27,
28). Відповідач отримав лист позивача із запереченнями щодо продовження дії
договору та проханням передати орендований об'єкт за актом приймання-передачі
16.10.2007 року, що не заперечено відповідачем.

Місцевий
господарський суд, посилаючись на те, що позивачем не доведено  вручення відповідачу листів-повідомлень про
припинення договору оренди та повернення орендованого майна в місячний термін після
закінчення терміну дії договору оренди, посилаючись на Правила надання послуг
поштового зв'язку та порядок вручення поштового відправлення дійшов до
висновку, що договір оренди № 4 від 06.09.2002 року  продовжив свою дію на той самий термін і на
тих самих умовах.

Колегія
суддів апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд зазначивши,
якими, на його думку, способами позивач може здійснювати доведення до відома
орендаря своєї заяви про заперечення пролонгації дії договору на новий термін, обмежив
права орендодавця.

Враховуючи,
що Цивільний кодекс України, Господарський кодекс України (які застосовуються
до правовідносин, що виникли після набрання ними чинності) та Закон України
„Про оренду державного та комунального майна” не містять переліку способів
направлення заперечень орендодавця щодо продовження строку дії договору,
колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що виявлення
заперечень орендодавця (позивача) щодо продовження строку дії договору можливе
у будь-який спосіб, який би носив відкритий характер і був офіційно
задокументований, в тому числі шляхом повідомлення засобами поштового зв'язку.

Колегія
суддів вважає, що місцевим господарським судом при прийнятті спірного рішення
не взято до уваги вимоги ст.ст. 251-255 ЦК України, в силу яких якщо законом
встановлено строк  для вчинення дії, вона
має бути вчинена до закінчення
останнього дня строку і у разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі,
то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами  припиняються відповідні операції. Письмові
заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня
строку, вважаються такими, що здані своєчасно і передбачена  законом дія вчинена своєчасно.

Відповідач
не спростував факту надсилання 07.09.2007 року та 08.10.2007 року на його
адреси, тобто в межах місячного строку після закінчення терміну дії договору,
листів з запереченнями орендодавця (позивача) щодо продовження строку дії
договору та не довів суду, відповідно до ст. 33 ГПК України, невиконання
позивачем п. 10.6. Договору оренди від 06.09.2002 року № 4 та вимог ст. ст. 764
ЦК України, статті 284 ГК України. Навпаки, представлені в матеріалах докази:
листи повідомлення, квитанції про відправку,
відповіді підприємства поштового зв'язку свідчать про те, що позивач
вчасно направив на адресу відповідача ( по місцю знаходження орендованого майна
та по місцю реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності СПД ФО ОСОБА_1)
листи повідомлення про припинення договору оренди, і неотримання відповідачем
даних повідомлень в місячний строк після закінчення строку дії договору, з
причин, поважність яких відповідачем не доведено належними та допустимими
доказами, не може вважатися порушенням орендодавцем (за договором) строку,
визначеного законом для направлення повідомлення орендарю.

На
думку колегії суддів  позивачем надані
достатні докази заперечень з його сторони проти продовження терміну дії
договору оренди та докази щодо ухилення відповідача від отримання повідомлення.

Також
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 287 Господарського кодексу України, орендодавцями
щодо державного та комунального майна є Фонд державного майна України, його
регіональні відділення -щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх
структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також
іншого майна у випадках, передбачених законом.

Отже
після закінчення терміну дії Договору оренди від 06.09.2002 року № 4 06.09.2007
року Полтавське ВПУ ім. А.О. Чепіги вже не могло бути орендодавцем
вищезазначеного нерухомого майна, а тому і не мало б права вчиняти будь-які
дії, направлені на продовження договору оренди на той самий термін і на тих
самих умовах, які були передбачені цим договором.

Крім
того, колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що
про заперечення Полтавського ВПУ ім. А.О. Чепіги, як балансоутримувача
державного майна, яке було передано в оренду за договором № 4 від 06.09.2002
року, та регіонального відділення Фонду державного майна по Полтавській
області, як орендодавця державного майна, відповідно до вимог Закону України
«Про оренду державного та комунального майна»(із змінами та доповненнями на час
розгляду справи),  орендар знав і до
закінчення терміну дії договору оренди, про що свідчить наявний в матеріалах
справи лист № 03/5808 від 17.12.2007 року.
В судових засіданнях 21.04.2008 року та 12.05.2008 року СПД ФО ОСОБА_1
не заперечувала факту отримання листів від регіонального відділення Фонду
державного майна по Полтавській області про порядок укладення договорів оренди
державного майна шляхом проведення конкурсів.

З
огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла
висновку, що після закінчення строку дії Договору оренди від 06.09.2002 року №
4 та на протязі одного місяця позивач -Полтавське ВПУ ім. А.О. Чепіги, яке
виступало як орендодавець, належним чином і в строк, встановлений законом
повідомило орендаря про свої заперечення щодо продовження дії договору,
укладеного між Професійно-технічним училищем № 21 ім. А.О. Чепіги
(переіменоване в Полтавське вище професійне училище ім. А.О. Чепіги) та СПД ФО
ОСОБА_1 про оренду нежитлового приміщення з метою використання під склад,
площею 54,86 м2, розміщене за адресою: АДРЕСА_1на 1-му поверсі, що
знаходиться на балансі Полтавського вищого професійного училища ім. Л.О.Чепіги.

У
відповідності до вимог ст. 291 ГК України, ст. 26 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна» договір оренди припиняється  у разі закінчення  строку, на який його було укладено.

Враховуючи
заперечення позивача та орендодавця державного майна щодо продовження дії
договору оренди на умовах визначених в договорі оренди дія договору оренди № 4
від 06.09.2002 року припинилася  у
зв'язку із  закінченням строку на який
його було укладено -  06.09.2007 року.

Відповідно
до  вимог ч.4 ст. 291 ГК України правові
наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання
договору найму Цивільним кодексом України. Згідно  статті 785 ЦК України, ст. 27 Закону України
«Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення договору
оренди, закінчення строку дії договору орендар зобов'язаний повернути
орендодавцеві  об'єкт оренди на умовах
зазначених у договорі.

Пунктом
2.4 Договору оренди індивідуально визначеного майна (нерухомого або іншого
майна), що належить до державної власності № 4 передбачено, що у разі
припинення цього договору майно повертається орендарем балансоутримувачу.
Орендар повертає майно орендодавцю (балансоутримувачу) аналогічно порядку,
встановленому при передачі майна орендарю цим договором. Майно вважається
поверненим орендодавцю (балансоутримувачу) з моменту підписання сторонами акта
прийому-передачі.

Відповідно
до п. 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України порушення або неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права є підставою для скасування рішення
місцевого господарського суду.

Враховуючи
наведене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла до висновку,
що рішення господарського суду Полтавської області від 22.02.2008р. у справі №
8/529 прийняте місцевим господарським судом за неповним з'ясуванням обставин,
що мають значення для справи та при неправильному застосовані норм
матеріального права, що є підставою скасування рішення суду на підставі ст. 104
ГПК.

Керуючись
ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, ГПК України, Київський міжобласний апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну скаргу Полтавського вищого професійного
училища ім. Л.О.Чепіги на рішення господарського суду Полтавської області від
22.02.2008р. у справі № 8/529 задовольнити.

2.          Рішення господарського суду Полтавської області від
22.02.2008р. у справі № 8/529 скасувати.

3.          Прийняти нове рішення по справі, яким задовольнити
позов. Зобов'язати суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_1звільнити
орендовані приміщення площею 54,86 м2, розміщене за адресою:
АДРЕСА_1та передати їх орендодавцю -Полтавському вищому професійному училищу
ім. А.О. Чепіги протягом місячного строку.

4.          Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи  ОСОБА_1 на користь Полтавського
вищого професійного училища ім. А.О. Чепіги 85 грн. державного мита за розгляд
позовної заяви у господарському суді, 42 грн. 50 коп. за розгляд апеляційної
скарги, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.          Доручити господарському суду Полтавської області видати
відповідні виконавчі документи.

6.          Справу № 8/529 повернути до
господарського суду Полтавської області.

Головуючий
суддя:                                                                      Жук Г. А.

Судді:

Агрикова  О.В.

Разіна Т. І

Дата відправки  26.05.08