донецький апеляційний
господарський суд
Постанова

Іменем України

06.05.2008
р.
справа №22/341

Донецький
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів:

за
участю представників сторін:
від прокуратури:

Гармашова І.В. - за посвідч.,

від
позивача:

Карацюба
В.Л. - за дов. від 27.02.2008р. №047-40,

від
відповідача: від
3 особи:

не
з'явились,  не з'явились

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу:

Прокурора
м.Маріуполя

на
рішення господарського суду:

Донецької області

від:

11.02.2008
року

по
справі:

№22/341

за
позовом:

Прокурора
м.Маріуполя в інтересах Маріупольської міської територіальної громади в особі
Маріупольської міської ради

до:
3 особа:Приватного
підприємця ОСОБА_1 м.Маріуполь Державна екологічна інспекція в
Донецькій області

про:

стягнення
з відповідача на користь Маріупольської міської ради шкоди,заподіяної
незаконним зносом зелених насаджень в сумі 4360грн.

В С Т А Н О В И В:

Прокурор
м.Маріуполя в інтересах Маріупольської територіальної громади в особі
Маріупольської міської ради звернувся до господарського суду Донецької області
з позовною заявою до приватного підприємця ОСОБА_1 м.Маріуполь (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про держреєстрацію від 22.11.2001р.
№НОМЕР_2) про стягнення з відповідача на користь Маріупольської міської ради на
спеціальний рахунок місцевого бюджету шкоди, заподіяної навколишньому
природному середовищу незаконним знесенням зелених насаджень в сумі 4360грн.

Рішенням
від 11.02.2008р. у справі №22/341 господарський суд Донецької області (суддя:
Волошинова Л.В.) у задоволенні позовних вимог відмовив з огляду на те, що позов
заявлено в інтересах держави щодо неналежного позивача.

Рішення
місцевого господарського суду мотивоване положеннями ст.5, ст.15, ст.16, ст.20,
ст.35 Закону України “Про охорону навколишнього середовища” від 25.06.1991р.
№1264-ХІІ (зі змінами та доповненнями), ст.26 Закону України “Про місцеве
самоврядування” від 21.05.1997р. №280/97-ВР (зі змінами та доповненнями), абз.2
п.1, п.п.2 п.5 Положення Міністерства охорони навколишнього середовища України,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006р. №1524, п.1
Положення про Державну екологічну інспекцію в областях, містах Києві та
Севастополі, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від 19.12.2006р. за №548; тим, що відповідно до
чинного законодавства, здійснюючи контроль за додержанням законодавства про
охорону навколишнього природного середовища, органи місцевого самоврядування
правом на звернення до суду з позовами про відшкодування збитків і втрат,
заподіяних в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього
природного середовища, не наділені; тим, що виходячи з комплексного аналізу
положень ст. 19 Конституції України, ст.16 та ст.20 Закону України “Про охорону
навколишнього природного середовища” від 25.06.1991р. №1264-ХІІ (зі змінами та
доповненнями), ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, саме
Міністерство охорони навколишнього природного середовища України та  Державні екологічні інспекції в областях,
містах Києві та Севастополі мають право звертатися до суду з позовами про
відшкодування втрат і збитків, завданих внаслідок порушення вимог законодавства
про охорону навколишнього природного середовища, або вказуватися прокурором як
орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних
правовідносинах, якщо позов заявлено в інтересах держави.

Прокурор
м.Маріуполя з прийнятим рішенням місцевого господарського суду від 11.02.2008р.
у справі №22/341 не погодився та подав апеляційне подання з клопотанням про
відновлення пропущеного процесуального строку на звернення з апеляційним
поданням.

Ухвалою
від 13.03.2008р. Донецький апеляційний господарський суд задовольнив клопотання
Прокурора м.Маріуполя щодо відновлення пропущеного процесуального строку на
звернення з апеляційним поданням на рішення господарського суду Донецької
області від 11.02.2008р. по справі №22/341.

В
апеляційному поданні в обгрунтування вимог про скасування судового рішення
прокурор посилався на те, що наявність права на звернення до суду з позовом про
стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону довкілля саме
у органів місцевого самоврядування встановлена п.”б” ст.47 Закону України “Про
охорону навколишнього природного середовища” від 25.06.1991р. №1264-ХІІ (зі
змінами та доповненнями); на те, що повноваження виконавчих органів місцевих
рад щодо визначення в установленому порядку розмірів екологічних збитків
здійснення та контролю за додержанням земельного та природоохоронного
законодавства закріплені в ст.33 Закону України “Про місцеве самоврядування в
Україні” від 21.05.1997р. №280/97-ВР (зі змінами та доповненнями); на те, що
повноваження місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища
визначені в ст.ст.15, 19 Закону України “Про охорону навколишнього природного
середовища” від 25.06.1991р. №1264-ХІІ (зі змінами та доповненнями); на те, що звернення
органів прокуратури в інтересах органів місцевого самоврядування до суду з
позовом про відшкодування шкоди, завданої довкіллю, не суперечить положенням
Господарського процесуального кодексу України.

В
обгрунтування правової позиції щодо наявності у прокурора процесуального права
заявляти позови в інтересах місцевих рад про стягнення шкоди, заподіяної
навколишньому природному середовищу в апеляційному поданні зроблено посилання
на судову практику Вищого господарського суду України, зокрема, на постанову
Вищого господарського суду України від 18.12.2007р. у справі №41/214. При цьому
прокурор наполягає на тому, що позов прокурором заявлено в інтересах держави
стосовно належного позивача.

В
судові засідання апеляційної інстанції відповідач не скористався процесуальним
правом на участь у розгляді справи, хоча належним чином був повідомлений про
дату, час та місце слухання справи.

Представником
від прокуратури в судовому засіданні апеляційної інстанції зазначено, що місцезнаходження
приватного підприємця не змінювалось (АДРЕСА_1); що в ході розгляду справи в
господарському суді першої інстанції відповідач не з'являвся.

Розпорядженням
першого заступника голови Донецького апеляційного господарського суду від
13.03.2008р. в порядку ст.29 Закону України “Про судоустрій України” від
07.02.2002р. №3018-ІІІ призначено склад судової колегії (головуючий суддя:
Алєєва І.В., судді: Шевкова Т.А., М'ясищев А.М.) по розгляду апеляційного
подання прокурора м.Маріуполя на рішення господарського суду Донецької області
від 11.02.2008р. по справі №22/341.

Розпорядженням
першого заступника голови Донецького апеляційного господарського суду від
31.03.2008р. в порядку ст.29 Закону України “Про судоустрій України” від
07.02.2002р. №3018-ІІІ в зв'язку з виходом з відпустки судді Величко Н.Л.
внесено зміни до складу судової колегії (головуючий суддя: Алєєва І.В., судді:
Величко Н.Л., М'ясищев А.М.) по розгляду апеляційного подання прокурора
м.Маріуполя на рішення господарського суду Донецької області від 11.02.2008р.
по справі №22/341.

Ухвалою
від 31.03.2008р. по справі №22/341 Донецьким апеляційним господарським судом
залучено у якості третьої особи на боці позивача -Державну екологічну інспекцію
в Донецькій області.

Судове
засідання апеляційної інстанції фіксувалось за допомогою технічних засобів
фіксації відповідно до положень ст.4 4, ст.811, ст.99,
ст.101 ГПК України.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши доводи та заперечення учасників процесу, судова
колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила:

За
матеріалами справи, прокурор м.Маріуполя звернувся до господарського суду
Донецької області в інтересах Маріупольської територіальної громади в особі
Маріупольської міської ради з позовною заявою до приватного підприємця ОСОБА_1
м.Маріуполь (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про
держреєстрацію від 22.11.2001р. №НОМЕР_2) про стягнення з відповідача на
користь Маріупольської міської ради на спеціальний рахунок місцевого бюджету
шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу незаконним знесенням
зелених насаджень в сумі 4360грн.

Господарський
суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що органи місцевого
самоврядування не наділені правом на звернення до суду з позовами про
відшкодування збитків і втрат, заподіяних в результаті порушення законодавства
про охорону навколишнього природного середовища.

Вищезазначений
висновок місцевого господарського суду не відповідає положенням чинного
законодавства та правовій позиції Вищого господарського суду України (Постанова
Вищого господарського суду України від 18.12.2007р. №41/214).

Згідно
статті  13 Конституції України  земля, її надра, атмосферне повітря, водні та
інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні
ресурси  її  континентального шельфу, виключної (морської)
економічної зони є об'єктами права власності українського народу. Від імені
українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи
місцевого самоврядування. Статтею 142 Конституції України встановлено, що
природні ресурси, які є у власності територіальних громад, є складовою частиною
матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування. Статтею 145
Конституції України передбачений судовий захист прав місцевого самоврядування.

Наявність
права на звернення до суду з позовами про стягнення шкоди, заподіяної
порушенням законодавства про охорону довкілля у органів місцевого
самоврядування встановлена п.б ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього
природного середовища»від 25.06.1991р. №1264-ХІІ (зі змінами та доповненнями).
Згідно цієї норми фонди охорони навколишнього природного середовища у складі
місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди утворюються за рахунок
частини таких грошових стягнень.

Повноваження
виконавчих органів місцевих рад встановлені ст.33 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні” від 21.05.1997р. №280/97-ВР (зі змінами та
доповненнями). Частиною першою цієї статті закріплено, що до компетенції
виконавчих органів сільських, селищних, міських
рад належать власні (самоврядні) повноваження та делеговані
повноваження, серед яких, зокрема, здійснення
контролю   за   додержанням земельного та природоохоронного
законодавства, використанням і охороною земель, природних  ресурсів
загальнодержавного  та  місцевого
значення, відтворенням лісів тощо. Так, згідно підпункту 1 пункту
"а" частини першої статті  33
Закону України "Про місцеве самоврядування в України" від 21.05.1997р.
№280/97-ВР (зі змінами та доповненнями), до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад віднесено визначення в установленому порядку
розмірів відшкодувань за забруднення довкілля та   інші екологічні збитки, а підпунктом 1
пункту "б" частини другої цієї статті передбачено, що вони здійснюють
контроль  за  додержанням земельного та природоохоронного
законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного
та місцевого   значення.

Окрім
цього, повноваження місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного
середовища також зазначені в ст.ст.15, 19
Закону України '"Про
охорону навколишнього природного середовища"  від 25.06.1991р. №1264-ХІІ (зі змінами та
доповненнями), до  компетенції яких  поряд з іншими функціями віднесено здійснення
контролю за додержанням вимог природоохоронного законодавства, координація
діяльності відповідних спеціально уповноважених державних органів управління в
галузі охорони навколишнього природного середовища на її території. Місцеві
Ради  можуть   здійснювати
й   інші   повноваження відповідно до законодавства
України.

В той
же час, передбачене статтею  20 Закону
України "Про охорону навколишнього природного середовища" від
25.06.1991р. №1264-ХІІ (зі змінами та доповненнями), право контролюючих
природоохоронних органів подавати позови про відшкодування збитків, заподіяних
в результаті порушення  законодавства про
охорону довкілля, не є виключним правом лише цих органів. Так,  стаття
21 цього ж закону передбачає право громадських об'єднань подавати до
суду позови про відшкодування шкоди, заподіяної порушеннями законодавства про
охорону навколишнього природного середовища.Право цих суб'єктів на звернення до
суду передбачені в Законі України "Про охорону навколишнього природного
середовища" від 25.06.1991р. №1264-ХІІ (зі змінами та доповненнями),
оскільки іншими законодавчими актами ці питання не врегульовані.

Право
звернення до суду спеціально уповноважених органів державного  управління в галузі охорони
навколишнього природного середовища, які здійснюють делеговані  повноваження, та громадських об'єднань,
передбачене Законом України "Про охорону навколишнього природного
середовища" від 25.06.1991р. №1264-ХІІ (зі змінами та доповненнями), не
виключає можливість подання заяви позовів про стягнення шкоди, завданої
довкіллю, органами місцевого самоврядування, які мають власні самоврядні
повноваження або прокурором в інтересах держави в особі органів місцевого
самоврядування

Судова
колегія апеляційної інстанції щодо посилань представника третьої особи стосовно
того, що тільки державні екологічні інспекції мають право на звернення  до суду з позовом про відшкодування втрат і
збитків, завданих внаслідок порушення вимог законодавства про охорону
навколишнього природного середовища зазначає, що звернення прокурора в
інтересах держави в особі місцевої ради до суду з позовами про відшкодування
шкоди, завданої довкіллю, не суперечить положенням Господарського
процесуального кодексу України та іншим чинним нормативним актам.

При
винесенні постанови Донецьким апеляційним господарським судом враховано правову
позицію щодо спірних правовідносин, яка викладена в постанові Вищого
господарського суду України від 18.12.2007р. у справі №41/214.

Відповідно
до положень ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає
справу.

В
порядку ст.101 ГПК України додатково витребувані судом докази долучені до
матеріалів справи.

Рішенням
Маріупольської міської ради від 31.10.2006р. №5/6-830 “Про надання земельної
ділянки по АДРЕСА_2приватному підприємцю ОСОБА_1” затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватному підприємцю ОСОБА_1
(кадастровий номер :04:003:0157) площею 0,0300га в оренду строком на
10 років із земель житлової та громадської забудови для роздрібної торгівлі
медичними та ортопедичними виробами по АДРЕСА_2.

06.11.2006р.
між Маріупольською міською радою (“Орендодавець”) та приватним підприємцем
ОСОБА_1 (“Орендар”) укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого
Маріупольська міська рада (“Орендодавець”) надає, а приватний підприємець
ОСОБА_1 (“Орендар”) приймає в строкове платне користування на 10 років земельну
ділянку площею 0,0300га, яка знаходиться по АДРЕСА_2.

Згідно
акту від 07.02.2006р. було проведено винесення на місцевість та узгодження меж
землекористування приватного підприємця ОСОБА_1 для будівництва магазину по
АДРЕСА_2.

За
висновком головного управління містобудування і архітектури від 16.02.2006р.
№106 приватному підприємцю ОСОБА_1 узгоджено місце розташування об'єкту для
будівництва магазину по АДРЕСА_2.

Приазовською
регіональною екологічною інспекцією було погоджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 0,0300га, розташованої по АДРЕСА_2, що
підтверджується висновком від 17.02.2006р. №34/269.

Згідно
висновку Маріупольської міськСЕС від 20.02.2006р. №30 земельна ділянка площею
0,0300га по АДРЕСА_2придатна для будівництва магазину для реалізації товарів
медичного призначення.

20.02.2006р.
відділом культури Маріупольської міської ради на підставі наданих документів
проекту відведення земельної ділянки для будівництва магазину по АДРЕСА_2надано
висновок №73, що в межах даної земельної ділянки площею 0,0300га відсутні
враховані об'єкти історико-культурного значення.

З
висновку Маріупольського міського управління земельних ресурсів від 21.02.2006р.
№94 вбачається, що міським управлінням земельних ресурсів було узгоджено
приватному підприємцю ОСОБА_1 надання в оренду строком на 10 років земельної
ділянки загальною площею 0,0300га для будівництва магазину по АДРЕСА_2.

За
висновком державної експертизи від 04.04.2006р. №1295 землевпорядна
документація щодо будівництва магазину по АДРЕСА_2 повній мірі відповідає
вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам.

За
матеріалами справи, Державною екологічною інспекцією в Донецькій області було
проведено перевірку з питань дотримання вимог законодавства про охорону
навколишнього природного середовища приватним підприємцем ОСОБА_1, результати
якої відображено в акті перевірки від 17.04.2007р. №13.

В
акті перевірки від 17.04.2007р. №13 перевіряючими констатовано, що відповідачем
самовільно в порушення ст.12, ст.38, ст.40 Закону України “Про охорону
навколишнього природного середовища” від 25.06.1991р. №1264-ХІІ (зі змінами та
доповненнями), Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених
пунктах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005р.
здійснено вирубку дерев, а саме: акацій у кількості 6 дерев, діаметром: 46,8
см., 13,0 см., 38,5 см., 15,2 см., 27,7 см., 48,25 см.; кленів, діаметром 14,6 см.;
сосни кримської, діаметром 20,5 см. (див.6-8арк.справи).

17.04.2007р.
Відділом оперативного міжрайонного екологічного контролю по Приазовському
регіону складено протокол №14/12 про адміністративне правопорушення
(див.9арк.справи).

Постановою
Відділу оперативного міжрайонного екологічного контролю по Приазовському
регіону від 04.05.2007р. №14/11 накладено адміністративне стягнення на
приватного підприємця ОСОБА_1 (див.10арк.справи).

Згідно
листа Жовтневої районної адміністрації від 10.04.2008р. №37-403-01 приватному
підприємцю ОСОБА_1 дозволу на вирубку зелених насаджень не надавалось.

Відповідно
до п.3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах,
затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 01.08.2006р. №1045, видалення
зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється  за
рішенням  виконавчого органу
міської,  селищної, сільської ради на
підставі ордера.

В
пункті 4 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених
пунктах, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 01.08.2006р.
№1045, зазначено, що  підставою  для
прийняття  рішення  виконавчим органом міської,  селищної, сільської ради є заява юридичної чи
фізичної особи (далі - заявник)  про  видалення зелених насаджень.

Виконавчий
орган міської,  селищної, сільської
ради  протягом  трьох
днів  після  надходження заяви затверджує склад
відповідної комісії.

До
складу комісії включаються представники заявника, власника земельної  ділянки
(користувача),  виконавчого органу
міської,  селищної, сільської ради,  а також інших заінтересованих організацій.

Комісія
у п'ятиденний строк після  її  затвердження
визначає стан  зелених  насаджень,
розташованих  на  земельній ділянці,  і складає акт обстеження тих насаджень,  що підлягають видаленню, за зразком,
затвердженим Мінбудом.

Акт
складається   у   чотирьох
примірниках  і  подається
на погодження з територіальним органом Мінприроди у триденний  строк. Три примірники погодженого акта
повертається комісії,  по одному з яких  передається
власнику  (користувачу)  земельної
ділянки   і заявнику.

Голова
комісії   готує   в
триденний  строк  проект
рішення виконавчого органу міської,
селищної, сільської ради про
видалення  зелених  насаджень,
в  якому зазначаються  дані про кількість зелених насаджень,  що підлягають видаленню і що залишаються на
земельній ділянці.

Виконавчий
орган міської,  селищної, сільської
ради  у
тижневий   строк   після
надходження зазначеного
проекту   приймає   рішення
про  видалення  зелених насаджень і наступного дня видає
заявнику його  копію  для
оплати відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню.

Як
свідчать матеріали справи і було підтверджено в судовому засіданні апеляційної
інстанції позивачем, приватний підприємець ОСОБА_1 не звертався з відповідною
заявою про  видалення зелених насаджень;
що акту стосовно обстеження зелених насаджень відповідачем складено не було;
знесення дерев з відділом оперативного міжрайонного екологічного контролю по
Приазовському регіону не було погоджено та зазначив про відсутність рішення про
видалення зелених насаджень по АДРЕСА_2.

Таким
чином, встановлені обставини свідчать про порушення відповідачем законодавства
про охорону навколишнього середовища.

Згідно
розрахунку шкоди, заподіяної державі приватним підприємцем ОСОБА_1, в
результаті самостійного знесення зелених насаджень при будівництві магазину по
АДРЕСА_2, загальна сума шкоди складає 4360грн. (див.8арк.справи). Розрахунок
здійснений відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від
08.04.1999р. №559 “Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим
насадженням у межах міст та інших зелених пунктів” (зі змінами та
доповненнями).

Будь-які
заперечення щодо розрахунку розміру шкоди не надходили.

В
судовому засіданні апеляційної інстанції від представника Маріупольської
міської ради було надано лист від 15.04.2008р. №16.14/03-22-1000 про зміну
реквізитів для зарахування коштів до спеціального фонду місцевого бюджету за
порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

З
огляду на вищезазначене, рішення господарського суду Донецької області від
11.02.2008р. у справі №22/341 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення
про задоволення позовних вимог шляхом стягнення з приватного підприємця ОСОБА_1
м.Маріуполь 4360грн. -шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу
незаконним знесенням зелених насаджень на спеціальний рахунок місцевого бюджету
Маріупольської міської ради. Судові витрати зі сплати державного мита та на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу віднесені на відповідача.

Результати
апеляційного провадження у справі №22/341 оголошені в судовому засіданні.

Беручи
до уваги викладене, керуючись ст.50-51, ст.53, ст.811, ст.91, ст.92,
ст.93, ст.99, ст.101, ст.102, ст.103, п.4 ч.1 ст.104, ст.105 ГПК України,
Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Рішення
господарського суду Донецької області від 11.02.2008р. у справі №22/341
-скасувати.

Прийняти
нове рішення.

Позовні
вимоги задовольнити.

Стягнути
з приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
свідоцтво про держреєстрацію від 22.11.2001р. №НОМЕР_2) на користь місцевого
бюджету Маріупольської міської ради (87500, м.Маріуполь, пр.Леніна, 70) за
кодом бюджетної класифікації доходів 24062100 (грошові стягнення за шкоду,
заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного
середовища внаслідок господарської та іншої діяльності): розрахунковий рахунок
-0052, одержувач -місцевий бюджет -Жовтневий район, код ЄДРПОУ
-34686694, банк -ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО -834016 - 4360грн. -суму
шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу незаконним знесенням
зелених насаджень.

Стягнути
з приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
свідоцтво про держреєстрацію від 22.11.2001р. №НОМЕР_2) в доход Державного
бюджету України державне мито в розмірі 102грн. - при поданні позовної заяви та
51грн. -при поданні апеляційної скарги.

Стягнути
з приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
свідоцтво про держреєстрацію від 22.11.2001р. №НОМЕР_2) на користь Державного
бюджету України (розрахунковий рахунок №0004 у ГУ ДКУ у Донецькій
області, МФО 834016, отримувач: , Державний бюджет м.Донецьк,
Ворошиловський район; призначення платежу: код бюджетної класифікації 22050000)
118грн. -витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Господарському
суду Донецької області у встановленому порядку видати накази.

Постанова
складена та підписана в повному обсязі 12.05.2008р.

Головуючий:

Судді: