ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"27" травня 2008 р.

10:30

Справа №  13/42/08

Господарський суд Миколаївської області

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Бєловій А.І.,

з участю представника позивача
-Марченко О.О., дов. №2222/9/10-0011 від 03.04.2008 р. (відповідач,
повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, в судове
засідання не з'явився),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Державної податкової
інспекції (ДПІ) у Центральному районі, 54030, м. Миколаїв, вул. Потьмкінська,
24

до фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1(надалі -підприємець ОСОБА_1.), АДРЕСА_1,

про
стягнення боргу з єдиного податку та пені,-

У С Т А Н О В
И В:

ДПІ у Центральному районі
пред'явлено позов до підприємця ОСОБА_1. про стягнення з останнього податкового
боргу в сумі 249 грн. 02 коп. за несплату у встановлені законом строки єдиного
податку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
підприємець перебуває на спрощеній системі оподаткування, а тому згідно чинного
законодавства зобов'язаний, незалежно від здійснення підприємницької
діяльності, щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця сплачувати єдиний
податок, ставку якого визначено органом місцевого самоврядування.

Оскільки ОСОБА_1. добровільно не
сплатив у встановлені строки єдиний податок за період діяльності з липня по
листопад 2006 року, ставка якого встановлена рішенням Миколаївської міської
ради від 13.06.2003 р. за  № 12/43 в сумі
50 грн. щомісячно за вид діяльності код 55.51.3 «діяльність їдалень у вищих та
середніх учбових закладах», то податковий борг у сумі  249 грн. 02 коп. підлягає стягненню.

Підприємець ОСОБА_1. належним чином
повідомлений про час і місце розгляду справи, але наданими йому ст.ст. 49, 51
КАС України правами  не скористався, в
судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не направив,
відзив по суті позовної заяви та заперечення проти позову не надав.

Суд визнає, що в матеріалах справи
наявно достатньо доказів, на підставі яких спір може бути вирішено по суті, а
відсутність відповідача не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідача ОСОБА_1. зареєстровано
як суб'єкта підприємницької діяльності, його взято на облік платників податків,
і, згідно його ж заяви, він є платником єдиного податку, що підтверджується
відповідними свідоцтвом про реєстрацію, заявою та корінцем свідоцтва серії
НОМЕР_1.

У зареєстрованій в державній
податковій службі заяві про право застосування спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності від 14.12.2005 р. підприємець ОСОБА_1. зазначив, що видом
його діяльності є діяльність їдалень у вищих та середніх учбових закладах, код
діяльності 55.51.3.

Законом України “Про державну
підтримку малого підприємництва”, Указом Президента України “Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” від
28.06.1999 р. № 746/99 передбачено, що фізичні особи - суб'єкти підприємницької
діяльності самостійно (за власним бажанням) можуть обрати спосіб оподаткування
доходів, одержаних від здійснення підприємницької діяльності, за єдиним
податком.

Податковим законодавством, зокрема,
Законом України “Про систему оподаткування” встановлено, що об'єктами
оподаткування є доходи (прибуток),
додана вартість продукції (робіт,
послуг),  вартість продукції
(робіт, послуг), у тому  числі  митна, або
її   натуральні   показники,
спеціальне використання  природних
ресурсів,  майно юридичних і фізичних
осіб та інші об'єкти, визначені законами України про оподаткування.

ДПА України в листі від 16.06.2007
р. № 5882/6/17-0416 “Про єдиний податок” надано роз'яснення, що єдиний податок
сплачується виключно з доходів, отриманих фізичною особою -суб'єктом
господарської діяльності.

Отже, діючим законодавством
передбачено, що податки, в тому числі і єдиний податок, сплачуються платниками
за здійснення підприємницької діяльності.

З огляду на викладене, суд відхиляє
твердження позивача про те, що відповідач як платник податку, який обрав
спрощену систему оподаткування, зобов'язаний сплачувати визначену суму єдиного
податку незалежно від здійснення ним підприємницької діяльності.

Ухвалою від 07.05.2008 р.
господарський суд зобов'язав позивача надати докази здійснення відповідачем
підприємницької діяльності за спірний період, а також обґрунтований розрахунок
боргу.

В акті перевірки дотримання
підприємцем ОСОБА_1. податкового законодавства за № 175/17-000 від 26.05.2008
р. та в судовому засіданні представник позивача зазначив про неможливість
надати суду витребувані докази здійснення підприємцем діяльності саме за
спірний період та в подальшому, оскільки відповідач не звітував до ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва з 03.07.2006 р., тобто з періоду, за який
стягується податковий борг.

Крім того, позивачем не надано
обґрунтованого розрахунку боргу із зазначенням суми та строків оплати єдиного
податку відповідачем у період його перебування на спрощеній системі
оподаткування, а також, в обґрунтування позовних вимог щодо розміру ставки
єдиного податку, визначеної органом місцевого самоврядування, позивачем надано
рішення Миколаївської міської ради від 13.06.2003 р. за  № 12/43, яке не містить ставки єдиного
податку за кодом 55.51.3 «діяльність їдалень у вищих та середніх учбових
закладах»із ставкою єдиного податку в сумі 50 грн.

У зв'язку з викладеним, суд не може
визначити, за якою ставкою та яка сума боргу єдиного податку підлягає сплаті.

Згідно ст.69 КАС України, доказами
в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень сторін, третіх осіб та інших представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків експертів.

Оскільки позивачем не надано
доказів здійснення ОСОБА_1. підприємницької діяльності як за спірний період:
серпень -листопад 2006 року, так і в подальшому, а також не надано
обґрунтованого розрахунку заборгованості з посиланням на ставку єдиного
податку, визначеного органом місцевого самоврядування, то підстав для
задоволенні позовних вимог суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 159, 161-163 КАС
України, господарський суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку ст. 254 КАС України.

Постанову
може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через
господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня складення
постанови в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження, з
наступним поданням апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, або подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня
складання постанови в повному обсязі без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя