ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

18
червня 2008 р.

№
1/112-ПД-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кривди
Д.С.,

суддів:

Жаботиної
Г.В., Уліцького А.М.

розглянувши
клопотання про прийняття касаційної скарги

Приватного
підприємця ОСОБА_1.

на
рішення

від
07.04.08

у
справі

№1/112-ПД-08

господарського
суду

Херсонської
області

за
позовом

Херсонського
міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі
Херсонської міської ради

до

Міського
комунального підприємства "Херсонський комунальний ринок"

треті
особи

1.
Головне управління земельних ресурсів у Херсонській області 2. АКБ
"Південний"

про

визнання
договору оренди землі частково недійсним

за
участю представників сторін

від
позивача:

у
засідання не прибули

від
відповідача:

у
засідання не прибули

від
третьої особи 1:

у
засідання не прибули

від
третьої особи 2:

Дудченко
В.М., дов.

від
ГПУ:

Рудак
О.В., посвідчення

від
скаржника:

ОСОБА_2.,
дов.

В
С Т А Н О В И В:

Рішенням
від 07.04.08 господарський суд Херсонської області задовольнив позов
Херсонського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в
особі Херсонської міської ради до Міського комунального підприємства
"Херсонський комунальний ринок" за участю в якості третіх осіб
Головного управління земельних ресурсів у Херсонській області та АКБ
"Південний": визнав недійсним укладений між сторонами у справі
договір оренди земельної ділянки в частині надання відповідачеві в користування
на умовах оренди земельної ділянки площею 0,1304 га на привокзальній площі в м.
Херсоні в районі ТЕП "Техтранссервіс" під розміщення ринкового
містечка; та вилучив з користування відповідача вказану земельну ділянку з
поверненням її позивачу в придатному для використання стані шляхом знесення
будівель і споруд, які на ній знаходяться.

Рішення
мотивовано тим, що проект відведення відповідачеві спірної земельної ділянки не
пройшов землевпорядної експертизи, а також не містить усіх необхідних
погоджень, а також недотриманням нормативно закріпленої відстані ринку від
інших будівель і споруд.

Приватний
підприємець ОСОБА_1. звернувся до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою на вказане рішення.

В
силу ст. 107 ГПК України право на звернення з касаційною скаргою (поданням)
мають сторони у справі та прокурор, а також особи, яких не було залучено до
участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і
обов'язків.

Касатор
доводить, що рішення у справі стосується його прав та обов'язків, оскільки на
підставі укладеного з позивачем договору оренди №45/07 від 29.12.06 та
відповідних дозволів виконавчих органів Херсонської міської ради він здійснює
підприємницьку діяльність у бутіку, розташованому на спірній земельній ділянці.
За доводами скаржника суд першої інстанції, визнавши недійсним договір оренди
спірної земельної ділянки, позбавив його законних підстав для здійснення
господарської діяльності.

Ухвалою
від 21.05.08 Вищий господарський суд України призначив до розгляду в судовому
засіданні клопотання ПП ОСОБА_1. про прийняття касаційної скарги до провадження
та зобов'язав скаржника надати пояснення стосовно підстав, з яких подано касаційну
скаргу, правових наслідків, які настали внаслідок прийняття оскаржуваного
рішення у справі, тобто обставин щодо наявності у нього права подачі касаційної
скарги у справі.

Як
вбачається з рішення суду першої інстанції, предметом даного спору є визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки, укладеного між Херсонською міською радою та
Міським комунальним підприємством "Херсонський комунальний ринок".

Приватний
підприємець ОСОБА_1. доводить, що визнання цього договору недійсним стосується
його прав і обов'язків. Проте скаржник не є стороною оспорюваного договору, що
в силу ст. 511 ЦК України унеможливлює виникнення у нього обов'язків за цим
договором. Також касатор не довів, що цим договором передбачено виникнення у
нього певних прав щодо божника та (або) кредитора, як це передбачено
вищевказаною нормою. Обставини щодо наявності у нього певних прав на спірну
земельну ділянку скаржником взагалі не доводились.

Також
рішенням суду першої інстанції вилучено з користування відповідача спірну
земельну ділянку з поверненням її позивачу в придатному для використання стані
шляхом знесення розташованих на ній будівель і споруд.

Згідно
з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженим і
введеним в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507 споруди -це
будівельні системи, пов'язані з землею, які створені з будівельних матеріалів,
напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних
будівельно-монтажних робіт; а будівлі -це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних
або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або
підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей,
розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів. До будівель
відносяться: житлові будинки, гуртожитки, готелі, ресторани, торговельні
будівлі, промислові будівлі, вокзали, будівлі для публічних виступів, для
медичних закладів та закладів освіти та т. ін.

Звертаючись
з касаційною скаргою, скаржник не доводить обставини щодо розташування на
спірній земельній ділянці належних йому будівель або споруд у розумінні
вищевказаної норми, тобто певних об'єктів нерухомого майна, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. До того ж згідно з
встановленими судом першої інстанції обставини розміщення таких об'єктів на
спірній земельній ділянці не здійснювалось як непередбачене договором оренди.

Стосовно
доводів касатора щодо здійснення ним підприємницької діяльності в бутіку,
розташованому на спірній земельній ділянці, слід зауважити наступне. Відповідно
до п. 2 Правил торгівлі на ринках, затверджених наказом Міністерства зовнішніх
економічних зв'язків і торгівлі України від 12.03.96 №157, ринок -це
підприємство сфери торгівлі, функціональними обов'язками якого є надання послуг
по забезпеченню належних умов для здійснення продажу продовольчих та
непродовольчих товарів за цінами, що складаються в залежності від попиту і
пропозицій, створення необхідних зручностей для їх купівлі. Тобто
правовідносини щодо здійснення касатором торгівлі на території виділеної
відповідачеві земельної ділянки стосується функціональних обов'язків
відповідача як ринку, а не його правовідносин з власником цієї земельної
ділянки, які є предметом спору в даній справі.

З
огляду на викладене судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для
визнання Приватного підприємця ОСОБА_1. особою, яка має право на звернення з
касаційною скаргою у даній справі відповідно до положень ст. 107 ГПК України.
Отже, у прийнятті касаційної скарги Приватного підприємця ОСОБА_1. слід
відмовити.

Керуючись
ст.ст. 86, 107 ГПК України, Вищий господарський суд України

У
Х В А Л И  В :

1.
Відмовити у прийнятті касаційної скарги Приватного підприємця ОСОБА_1. на
рішення господарського суду Херсонської області від 07.04.08 у справі
№1/112-ПД-08.

2.
Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику, а справу направити до
місцевого господарського суду.

Головуючий
Д.Кривда

Судді                                                                                                    Г.Жаботина

А.Уліцький