ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.06.2008

Справа №2-24/15537-2007А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі :

Судді Колосової Г.Г.

при секретарі Капустіної І.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За участю представників сторін:

Від позивача - Каменькова І.А., довіреність № 87/08-05 від 09.01.2008 р.

Від відповідача – Яринкіна І.В., довіреність « 29/01 від 18.01.2008 р.

За адміністративним позовом Управління ПФУ в Сакському районі АР Крим, (96100 АР Крим, м. Саки, вул. Строительна, 6-а)

До відповідача: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Саки (965000 м. Саки, вул. Курортна, 4)

Про стягнення 15565,49 грн.

Обставини справи: Управління Пенсійного фонду України в Сакському районі АР Крим звернулося до господарського суду АР Крим з позовом про зобов’язання відповідача прийняти до відшкодування суму невідшкодованих витрат на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійних захворювань та пенсій в у зв’язку зі втратою годувальника, котрий помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у розмірі 15565,49 грн.

Позовні вимоги мотивовані відмовою відповідача у період з 01.05.2007 р. по 31.09.2007 р. щодо прийняття до відшкодування суми витрат на виплату та доставку пенсій особам, які проживають у Сакському районі у розмірі 15565,49 грн., тоді як відповідно до статті 21, 28 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійному захворюванні”, а також статті 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань» відповідач зобов'язаний відшкодувати шкоду, що заподіяна працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у випадку його смерті при настанні страхового випадку та виплатити йому або особам, що перебували на його утриманні пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання й пенсій у зв'язку із втратою годувальника, що вмер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 19.12.2007р. провадження по справі було зупинено до розгляду Господарським судом АР Крим справи № 2-308083-2007А та набрання рішенням по даній справі законної сили.

Згідно з резолюцією заступника голови Господарського суду АР Крим Тіткова С.Я. від 15.04.2008р. у зв’язку із закінченням повноважень судді Яковлєва С.В., справу № 2-22/15537-2007А передано на розгляд судді Господарського суду АР Крим Колосовой Г.Г. з привласненням справі № 2-24/15537-2007А.

Ухвалою ГС АР Крим від 21.04.2008 р. справа прийнята до провадження, провадження у справі поновлено.

У судовому засіданні представником позивача відкликані позовна вимога про прийняття до відшкодування суми витрат на виплату та доставку пенсій особам, які проживають у Сакському районі у розмірі 2032,32 грн.

Ухвалою ГС АР Крим від 03.06.2008 р. позов в частині прийняття до відшкодування суму витрат на виплату та доставку пенсій особам, які проживають у Сакському районі у розмірі 2032,32 грн. залишено без розгляду.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в частині зобов’язання відповідача прийняти до відшкодування на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійних захворювань та пенсій у зв’язку зі втратою годувальника, котрий помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у розмірі 13452,17 грн.

Відповідач проти позову заперечує за мотивами, викладеними у запереченнях на позов.

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р., вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 41 Кодексу Адміністративного судочинства України судом здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Підпунктами “г”і “д” пункту 1 статті 21 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, який набрав чинності з 1 квітня 2001р., передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов’язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та у повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров’я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно з п.2 ст.7 Закону України “Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” Фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам ( членам їх сімей ), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду соціального страхування від нещасних випадків документи, що підтверджують право цих працівників ( членів їх сімей ) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено Порядком відшкодування витрат, який затверджено Постановою правління ПФУ та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.03р. № 5-4/4, зареєстрованим 16.05.03р. Міністерством юстиції України за № 376/7679.

Даний порядок розроблений відповідно до Законів України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, що призвело втрату працездатності», «Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, що призвело втрату працездатності».

Пунктом 5 Порядку передбачено, що органи Пенсійного фонду України щомісячно проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України і Управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що головні управління Пенсійного фонду та Управління виконавчої дирекції Фонду на підставі поданих актів узагальнюють і узгоджують Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі вищевказаної Довідки на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Таким чином, у зазначеному порядку відшкодування витрат передбачено здійснення відповідних розрахунків на централізованому рівні, тобто між Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та пенсійним Фондом України.

Що ж до витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій на виробництві або професійного захворювання, здійснених з 1 квітня 2001року й до введення в дію Порядку відшкодування витрат, то пунктом 3 постанови правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-44 передбачено, що Пенсійний фонд України та Фонд соціального страхування від нещасних випадків повинні розробити механізм узгодження цих витрат та провести відповідні розрахунки на тому ж рівні.

Відповідно до п.1.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. № 8-2 управління в своїй діяльності керується, зокрема, постановами правління Пенсійного фонду України.

У відповідність до Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій, у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, передбачені розрахунки на централізованому рівні. Як було вказано вище, такі розрахунки здійснюються на підставі актів звірок витрат по особових справах потерпілих, тобто не за документами, що є у підприємств-страхувальників, а по особових справах, які є у страховика - Пенсійного фонду.

Таким чином, у разі відсутності в Фонді соцстрахування особових справ вказаних осіб, він не має правових підстав для відшкодування Пенсійному фонду України витрат , пов’язаних з виплатами пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Відносно неприйняття відповідачем до відшкодування витрат, пов’язаних із тим, що шкода була заподіяна громадянину на території іноземної держави або території республік колишнього СРСР на виплату пенсій громадянам на суму 9022,22 грн., суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 4 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійних захворювань України" передбачено, що у випадку якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші норми, ніж передбачені законодавством про страхування від нещасного випадку, то застосовуються норми міжнародного права.

Міжнародними договорами між Україною та державами-учасницями СНД в галузі соціального та пенсійного забезпечення передбачено, що пенсії по інвалідності або в разі втрати годувальника внаслідок трудового каліцтва призначаються і виплачуються тією державою, законодавство якої було застосовано до працівника в момент отримання каліцтва.

Позивачем не прийнято до уваги, що відшкодовувати шкоду потерпілому, у тому числі і компенсувати виплачені інвалідам пенсії по трудовому каліцтву зобов'язана країна, на території якої потерпілі одержали травми, а саме: Росія (Рощупкін А.Д., Тищенко Н.С, Шаяхметов А.Х., Горитько Ю.В.); Казахстан (Тихоненко В.В., Бохвалов А.В.); Узбекистан (Хафізов Р.Ф., Аблаєв Р.Д., Джемілєва Л.Д., Дігірменджі Х., Жамалідінов К., Сейдаметов Р.Р., Джаппаров Р.І, Бурмамбетов З.П.); Таджикистан (Абдуллаєв Ш.К.), Білорусія (Юденков Л.М.)

Отже, у позивача відсутні правові підстави для відшкодування пенсії, які призначені особам, які отримали каліцтво у державах колишнього Радянського Союзу.

Відповідно ст.. 19 Конституції органи державної влади, їхні посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Позивачем не надано доказів передачі у встановленому порядку особистих справ потерпілих відповідачу, коли як відповідно до часті 1 статті 71 Кодексу Адміністративного Судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

У судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний 06.06.2008 р.

Керуючись частиною 1 статті 71, статтями 94, 161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          У задоволенні позову відмовити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.