донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

02.06.2008 р.                                                              справа №20/300

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Акулової Н.В.

суддів

Гези Т.Д. , Дзюби О.М.

за участю представників сторін:

від позивача:

Коваленко Л.М., довіреність №241/10 від 29.12.2007року,

від відповідача:

Вієт О.М., довіреність №483 від 03.03.2008року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Дочірньої компанії “Газ України “Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” м.Київ

на рішення

господарського суду

Донецької області

від

13.03.2008 року

по справі

№20/300 (Донець О.Є.)

за позовом

Дочірньої компанії “Газ України “Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” м.Київ

до

Комунального підприємства "Тепломережа" м.Донецьк

про

стягнення 11504020, 66грн.

В С Т А Н О В И В:

Дочірня компанія “Газ України “Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” м.Київ звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства “Тепломережа” м.Донецьк про стягнення 11504020,66 грн., з яких 9616516,29 грн. –сума основного боргу за природний газ за договором № 06/05-2128 ТЕ-7 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій від 30.12.2005р., 792114,12 грн. –сума пені, 823988,21 грн. –сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 271402,04 грн. –сума 3% річних. /арк. справи 4-8, том2/.

Рішенням від 13.03.2008року господарський суд Донецької області / головуючий суддя Донець О.Є., судді Азарова З.П., Гаврищук Т.Г./ позовні вимоги задовольнив частково; стягнув 9616516,29 грн. –суму основного боргу за природний газ, 80000,00 грн. –суму пені, 823988,21 грн. –суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 271402,04 грн. –суму 3% річних; у задоволенні вимог в частині стягнення решти суми пені відмовив; виконання рішення суду від 13.03.2008р. розстрочив, зобов’язавши відповідача сплачувати заборгованість у наступний спосіб: до 13.04.2008р. –300486,89 грн.; до 13.05.2008р. –300486,79 грн.; до 13.06.2008р. –300486,79 грн.; до 13.07.2008р. –300486,79 грн.; до 13.08.2008р. –300486,79 грн.; до 13.09.2008р. –300486,79 грн.; до 13.10.2008р. –300486,79 грн.; до 13.11.2008р. –300486,79 грн.; до 13.12.2008р. –300486,79 грн.; до 13.01.2009р. –300486,79 грн.; до 13.02.2009р. –300486,79 грн.; до 13.03.2009р. –300486,79 грн.; до 13.04.2009р. –300486,79 грн.; до 13.05.2009р. –300486,79 грн.; до 13.06.2009р. –300486,79 грн.; до 13.07.2009р. –300486,79 грн.; до 13.08.2009р. –300486,79 грн.; до 13.09.2009р. –300486,79 грн.; до 13.10.2009р. –300486,79 грн.; до 13.11.2009р. –300486,79 грн.; до 13.12.2009р. –300486,79 грн.; до 13.01.2010р. –300486,79 грн.; до 13.02.2010р. –300486,79 грн.; до 13.03.2010р. –300486,79 грн.; до 13.04.2010р. –300486,79 грн.; до 13.05.2010р. –300486,79 грн.; до 13.06.2010р. –300486,79 грн.; до 13.07.2010р. –300486,79 грн.; до 13.08.2010р. –300486,79 грн.; до 13.09.2010р. –300486,79 грн.; до 13.10.2010р. –300486,79 грн.; до 13.11.2010р. –300486,79 грн.; до 13.12.2010р. –300486,79 грн.; до 13.01.2011р. –300486,79 грн.; до 13.02.2011р. –300486,79 грн.; до 13.03.2011р. –300486,79 грн./арк. справи 139-144, том1/.

Рішення мотивоване тим, що30.12.2005р. між Дочірньою компанією „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м.Київ (Постачальник), та Комунальним підприємством „Тепломережа”, м.Донецьк (Покупець), був укладений договір № 06/05-2128 ТЕ-7 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій; позивач належним чином виконав свої зобов’язання за договором, постачав відповідачеві природний газ, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами; відповідач свого обов’язку з повної та своєчасної сплати отриманого природного газу у встановлені строки не виконав, чим порушив умови договору, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 9616516,29 грн. –суми основного боргу за природний газ є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню; відповідно підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 823988,21 грн. –суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 271402,04 грн. –суми 3% річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідальність покупця газу за несвоєчасну сплату отриманого газу у вигляді пені передбачена умовами укладеного сторонами договору, сума пені, яка нарахована позивачем складає 792114,12 грн.; під час розгляду справи відповідач надав суду інформацію № 01/890 від 25.06.2007р. про борг бюджетів усіх рівнів по різниці в тарифах на теплову енергію перед КП „Тепломережа” станом на 01.05.2007р. складає 23,6 млн. грн., в тому числі за 2005-2006рр. –14,8 млн. грн., також надав акт Контрольно-ревізійного управління в Донецькій області від 30.03.2007р.; Комунальне підприємство „Тепломережа” є комунальним підприємством, яке створене з метою забезпечення безперебійного надання послуг населенню та бюджетним установам, приймаючи до уваги систематичні неплатежі населення за надані послуги, суд зменшив суму стягуваної з відповідача на користь позивача пені до 80000,00 грн., скориставшись правом, наданим суду п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, оскільки обставини, на які посилається відповідач, є винятковими. Посилаючись на важке фінансове становище, на те, що КП „Тепломережа” є комунальною власністю міста і дотаційним підприємством, не отримує допомогу від бюджетів як місцевого так і державного рівня, надає послуги з теплопостачання населенню та бюджетним установам відповідач звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про розстрочку виконання рішення. Враховуючи, що обставини, на які посилається відповідач у клопотанні можуть суттєво ускладнити виконання рішення, суд задовольнив клопотання відповідача, та надав відповідачеві розстрочку виконання рішення на 3 роки.

Дочірня компанія “Газ України “Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” м.Київ в апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 13.03.2008року в частині відмови у задоволенні суми пені у розмірі 712114, 12грн. та наданні розстрочки виконання рішення; у цій частині прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та відмовити у наданні розстрочки виконання рішення посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. /арк. справи 4-10, том2/.

Апеляційна скарга мотивована тим, що застосування ст. 83 Господарського процесуального кодексу України –зменшення розміру пені можливо тільки у виняткових випадках, суд повинен був об’єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, важке фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу об’єктивних причин, щоб унеможливлювало виконання договірних зобов’язань; посилання відповідача на тяжкий фінансовий стан підприємства не підтверджено документально. Згідно з Законом України “ Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно –енергетичного комплексу”, Законом України “Про виконавче провадження” виконавчі провадження про стягнення заборгованості з підприємств, які включені до Реєстру підприємств паливно –енергетичного комплексу /одним з яких є відповідач/ , зупинені до 01.01.2009року, тобто, застосування розстрочки виконання рішення суду у даному випадку є безпідставним.

Представник Комунального підприємства “Тепломережа” м.Донецьк вважає рішення господарського суду Донецької області від 13.03.2008року у справі №20/300 законним та обґрунтованим та просить залишити його без змін, апеляційну скаргу Дочірньої компанії “Газ України “Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” м.Київ без задоволення, оскільки підприємство відповідача є комунальним підприємством, яке створене з метою забезпечення безперебійного надання послуг населенню та бюджетним установам, приймаючи до уваги систематичні неплатежі населення за надані послуги, борг перед підприємством бюджетів всіх рівнів, відповідач має тяжке фінансове становище, що виникло не з вини відповідача.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України „Про судоустрій” та ст. 101 ГПК України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.12.2005року між Дочірньою компанією „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м.Київ (Постачальник), та Комунальним підприємством „Тепломережа”, м.Донецьк (Покупець), був укладений договір № 06/05-2128 ТЕ-7 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій. /арк. справи 11-16, том1/.

Додатковими угодами № 1 від 15.03.2006р., № 2 від 13.10.2006р., № 3 від 23.10.2006р., № 4 від 24.11.2006р. до договору сторони за взаємною згодою змінювали та доповнювали умови договору./арк. справи 17-20, том 1/.

Відповідно до п.1.1 договору передбачено, що Постачальник зобов’язується передати у власність Покупцю в 2006р. природний газ, а Покупець зобов’язується прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Оплата за газ та послуги з його транспортування проводиться грошовими коштами у такому порядку: перша оплата в розмірі 34 % від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу проводиться не пізніше 10 числа поточного місяця; подальші оплати проводяться плановими платежами по 33 відсотки від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу до 20 та 30 (31) числа поточного місяця. Остаточний розрахунок за фактично спожиті та протранспортовані обсяги газу здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу до 10 числа, наступного за місяцем поставки газу./п.6.1 договору/.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач виконав свої зобов’язання за договором, постачав відповідачеві природний газ, факт та обсяги поставки підтверджуються актам прийому –передачі природного газу./ арк. справи 57-71, том1/.

Відповідач у порушення ст. ст. 525,526 Цивільного кодексу України не виконав своїх зобов’язань за договором в частині повної та своєчасної оплати поставленого природного газу.

Матеріалами справи підтверджується, наявність заборгованості за договором № 06/05-2128 ТЕ-7 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій у сумі 9616516,29 грн.

З огляду на викладене, господарський суд прийшов до обґрунтованого висновку відносно того, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 9616516,29 грн. –суми основного боргу за природний газ є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки встановлено, що позовні вимоги щодо основного боргу підлягають задоволенню, відповідно вимоги щодо стягнення з відповідача 823988,21 грн. –суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 271402,04 грн. –суми 3% річних також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Виходячи з вимог апеляційної скарги Дочірньої компанії “Газ України “Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” м.Київ, скаржник заперечує тільки проти відмови у задоволенні вимог суми пені у розмірі 712114, 12грн., тобто, проти зменшення розміру пені, та наданні розстрочки виконання рішення.

Згідно п. 7.2 договору № 06/05-2128 ТЕ-7 у разі неоплати або несвоєчасної оплати у строки, зазначені у п. 6.1 договору, Покупець сплачує на користь Постачальника, фірм суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Неустойка нараховується Постачальником протягом шести місяців., що передують моменту звернення з позовом. /п.7.5 договору/.

Як вбачається з розрахунку пені , який міститься у тексті позовної заяви, Дочірня компанія “Газ України “Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” м.Київ просить суд стягнути з відповідача на користь позивача пеню у сумі 792114,12 грн. за період з 20.01.2007року по 20.07.2007року.

Тобто, виходячи з викладеного, вимоги щодо стягнення пені за вказаний період є такими, що ґрунтуються на вимогах договору № 06/05-2128 ТЕ-7.

Відповідач звернувся до суду першої інстанції з клопотанням №2 від 08.01.2008року про зменшення пені на 90%, оскільки є комунальним підприємством, яке створене з метою забезпечення безперебійного надання послуг населенню та бюджетним установам, сплата штрафних санкцій може значним чином вплинути на можливість подальшого нормального функціонування даних установ./ арк. справи 121, том1/.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У відповідності з ч. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки / штрафу, пені/, яка підлягає стягненню із сторони, що порушила забов’язання.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду зазначає, що суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку відносно зменшення розміру пені виходячи з наступного.

Як вбачається з інформації № 01/890 від 25.06.2007року, Комунальне підприємство “Тепломережа” м.Донецьк є комунальним підприємством, яке створене з метою забезпечення безперебійного надання послуг населенню та бюджетним установам, приймаючи до уваги систематичні неплатежі населення за надані послуги./арк. справи 122, том1/.

Відповідно п.4 ст. 2 Закону України “Про житлово- комунальні послуги” державна політика в сфері житлово –комунальних послуг базується на принципі регулювання цін /тарифів на ці послуги з урахуванням досягнутого рівня соціально –економічного розвитку, природних особливостей регіону і технічних можливостей.

Згідно ст. 20 Закону України “Про теплопостачання” якщо тимчасово тариф на теплову енергію встановлено нижче її собівартості з урахуванням граничного рівня рентабельності, то орган, яким установлено цей тариф, повинен передбачити механізми компенсації цієї різниці в порядку, встановленому законодавством.

Борг бюджетів усіх рівнів по різниці в тарифах на теплову енергію перед КП „Тепломережа” станом на 01.05.2007р. складає 23,6 млн. грн., в тому числі за 2005-2006рр. –14,8 млн. грн., про що свідчить інформація № 01/890 від 25.06.2007року та акт контрольно –ревізійного управління у Донецькій області від 30.03.2007року. /арк. справи 123-124, том1/.

Тобто, виходячи з викладеного, майновий стан боржника є незадовільним, має місце складне фінансове становище боржника, яке виникло не з його вини.

Незважаючи на викладене, відповідач здійснював дії, які б сприяли погашенню заборгованості, зокрема матеріали справи місять графік погашення заборгованості за 2006 рік, узгоджений з міським головою, з яким відповідач звертався до позивача. /арк. справи 100-101, том1/.

Крім того, як вбачається з актів прийому - передачі природного газу, які надавались у матеріали справи відповідачем, журналу вхідної кореспонденції відповідача, позивачем акти прийому-передачі природного газу надсилались з порушенням строку, передбаченого п.6.1 договору./ арк. справи 66-78, том1/.

У відповідності з приписами ст. 616 Цивільного кодексу України якщо порушення зобов’язання сталось з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника.

У даному випадку, позивач належним чином не виконав умов договору, зокрема, акти прийому –передачі природного газу надсилались відповідачу з порушенням умов договору, що також дає підстави для зменшення розміру неустойки /пені/.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку відносно зменшення розміру пені виходячи з того, що даний випадок є винятковим, що підтверджено належними доказами.

Господарський суд на підставі ст.121 Господарського процесуального кодексу України має право за заявою сторони, державного виконавця у виняткових випадках залежно від обставин за поданням прокурора чи його заступника або за своєю власною ініціативою відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Пункт 6 ст.83 ГПК України передбачає, що господарський суд, приймаючи рішення має право: відстрочити або розстрочити його виконання.

Тобто за своєю ініціативою або, як правило, за клопотанням заінтересованої сторони господарський суд має право відстрочити або розстрочити виконання рішення, що винесено.

Підставою для розстрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У даному випадку відповідач у заяві №2587 від 20.11.2007року просить розстрочити виконання рішення, оскільки Комунальне підприємство “Тепломережа” м.Донецьк є комунальним підприємством, що надає послуги з теплопостачання населенню та бюджетним організаціям, є комунальною власністю міста і дотаційним підприємством, не отримує допомогу від бюджетів як місцевого, так і державного рівня та у даний час має тяжкий фінансовий стан. /арк. справи 105, том1/.

У апеляційній скарзі позивач стверджує, що застосування судом першої інстанції розстрочки виконання рішення є безпідставним, оскільки згідно з Законом України “ Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно –енергетичного комплексу”, Законом України “Про виконавче провадження” виконавчі провадження про стягнення заборгованості з підприємств, які включені до Реєстру підприємств паливно –енергетичного комплексу /одним з яких є відповідач/ , зупинені до 01.01.2009року, а відповідач включений до вказаного Реєстру.

Але, дане твердження позивача, на думку судової колегії Донецького апеляційного господарського суду, не заслуговує на увагу виходячи з того, що зупинення виконавчих проваджень на певний строк відносно певного кола підприємств, що встановлені законодавчо, не унеможливлюють застосування судом норм ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, якщо факт необхідності надання розстрочки виконання рішення підтверджено належними доказами.

У даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, відповідач має складне фінансове становище, що може суттєво ускладнити виконання рішення суду та дає підстави для застосування розстрочки виконання рішення.

Таким чином твердження позивача, що судом безпідставно прийнято рішення про розстрочку виконання рішення є необгрутнованим.

Доводи скаржника судовою колегією не приймаються, оскільки спростовуються вищевикладеним.

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Донецької області по даній справі відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита за подання апеляційної скарги відносяться на скаржника.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 13.03.2008року у справі №20/300 залишити без змін, апеляційну скаргу Дочірньої компанії “Газ України “Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” м.Київ –без задоволення

Головуючий          Н.В. Акулова

Судді:          Т.Д. Геза

О.М. Дзюба

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС