ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" вересня 2008 р.

Справа № 19/20-08-3045

За позовом: державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт”, м. Одеса

до відповідача: приватного підприємства „Каргоімпекс”, м. Одеса

про стягнення 144148,44 грн.

Суддя Гуріна Н.Д.

За участю представників сторін:

від позивача: Остапов В.В., довіреність в матеріалах справи (Т. 1, а.с. 51),

від відповідача: не з’явився, про місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 3591688 від 08.09.2008 (Т.2, а.с. 108).

СУТЬ СПОРУ: позивачем у справі заявлені вимоги про стягнення з відповідача 144148,44 грн. заборгованості за договором № 9/э від 11 січня 2008 року на перевалку експортних генеральних вантажів, металопродукції, з яких 142459,44 грн. борг, 1443,12 грн. індекс інфляції, 245,88 грн. 3% річних.

09.09.2008 позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог № 20/7-807 від 04.09.2008 (вх. № 18254, Т.1, а.с. 1-2) щодо стягнення з відповідача 146527,48 грн. заборгованості, з яких 142459,44 грн. борг, 1851,97 грн. індекс інфляції, 1076, 40 грн. 3% річних.

Оскільки відповідач у справі у судові засідання, призначені на 13.08.2008 о 15:00, 01.09.2008 о 10:00, 15.09.2008 о 12:30 не з’являвся, про місце засідання суду повідомлений належним чином, правом на надання відзиву на позовну заяву згідно ст. 59 ГПК України не скористався, справа розглядалась за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

11.01.2008 між державним підприємством „Іллічівський морський торговельний порт” (Порт) та приватним підприємством „Каргоімпекс” (Вантажовласник) укладений договір № 9/э на перевалку експортних генеральних вантажів, металопродукції, згідно умов п.п. 1.1. якого Порт відповідно до „Сводів звичаїв Іллічівського морського торговельного порту” взяв на себе зобов’язання відвантажити із залізничних вагонів, та/або автотранспорту, прийняти на зберігання та завантажити на судна, а також провести документальне оформлення вантажу, що прибуває в Порт на експорт металопродукції загальною вагою 150 000 тн. по 37500 тн. щоквартально, а відповідач зобов’язався оплачувати послуги Порту в узгодженому договором порядку.

Сторони погодили строк дії спірного договору до 31.12.2008.

Розділом 2 договору сторони погодили обсяг взаємних обов’язків. Так, у відповідності з п. 2.1.1.-2.1.6. Порт зобов’язався на підставі заявок Вантажовласника про подачу суден інформувати про дату приймання до роботи кожного конкретного судна, після відходу судна протягом 48 годин направляти вантажовласнику і за його дорученням вантажоотримувачам інформацію про відвантаження вантажу; здійснювати відвантаження вантажу з вагонів та інших транспортних засобів, оформляє документально про приймання у відповідності з чинними правилами перевезення вантажів тощо. Вантажовласник зобв’язвася завчасно направляти Порту інформацію про фактичний надходження судна; надавати Порту через свого представника доручення на вантаж за 48 годин до надходження судна, зразок якого вказаний в Додатку до договору, який є його невід’ємною частиною (п. 2.2.6. договору).

Розділом 3 договору були встановлені ціна та порядок проведення розрахунків за договором. Так, відповідно до пункту 3.2. договору вартість послуг Порту по даному договору оплачується попередньо в об’ємі планованої поставки не пізніше 5-ті календарних днів до її фактичного здійснення на підставі виставленого Портом рахунку. Остаточний розрахунок Вантажовласник проводить протягом 10 банківських днів з моменту виставлення Портом рахунку. Сторони погодили, що моментом виставлення рахунку є або дата отримання рахунку представнику Вантажовласника, наділеному повноваженнями відповідно до оформленого доручення , або дата направлення рахунку Порта Вантажовласнику листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Як видно з матеріалів справи, у відповідності з п. 2.2.6. договору відповідачем Порту видані доручення № 1-3 від 21.01.2008 на відвантаження експортних вантажів (назва судна „Doctor rami”, вантажу: сталь гарячекатана у рулонах з вибірковими характеристиками вагою 263 340 кг, 1 007 610 кг та 1969 590 кг), коносаменти, на підставі чого Портом виконані роботи з ПРР, зберігання, подачі/прибирання вагонів, про що відповідачу виставлений рахунок № Э4/1363 від 31.01.2008 на суму 162459,44 грн.

20.03.2008 відповідачем платіжним дорученням № 535 від 18.03.2008 частково здійснена оплата за послуги по переробці вантажу згідно вказаного рахунку № Э4/1363 від 31.01.2008 в сумі 20000 грн. Решта боргу у сумі 142459,44 грн. залишилась не сплаченою, у зв’язку з чим позивач направив вказаний рахунок відповідачу поштою, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, отримане ПП „Каргоімпекс” 04.06.2008, яке міститься у матеріалах справи (Т.1, а.с. 103), та 21.07.2008 звернувся до господарського суду з позовом та уточненнями до відповідача про стягнення решти заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Відповідно до статті 193 ГК України учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 220 ГК України боржник, який прострочив виконання господарського зобов’язання, відповідає перед кредитором за збитки завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення, у зв’язку з чим позовні вимоги щодо стягнення боргу у сумі 142 459,44 грн. підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлена відповідальність боржника за прострочення виконання грошового зобов'язання у вигляді інфляційних втрат за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, у зв’язку з чим позовні вимоги щодо стягнення 2991,64 інфляційних та 1076,40 грн. 3% річних підлягають задоволенню.

У відповідності зі ст.44, 49 ГПК України судові витрати покладються на відповідача.

ст. ст.44, 49; 82-84 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги у справі задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства „Каргоімпекс” (65011, м. Одеса, вул. Успенська, 40, код 31358339, р/р 260041470 в ООФ АППБ “Аваль” м. Одеси, МФО 328351) на користь Державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт” (м. Іллічівськ, Одеська область, пл. Праці, 6, код 01125672, р/р 0029 у Воднотранспортному відділені ПІБ м. Іллічівська, МФО 328124), а саме:

- 142 459 (сто сорок дві тисячі чотириста п’ятдесят дев’ять) грн. 44 коп. боргу;

- 2991 (дві тисячі дев’ятсот дев’яносто одну) грн. 64 коп. індексу інфляції;

- 1076 (одну тисячу сімдесят шість) грн. 40 коп. 3 % річних;

- 1465 (одну тисячу чотириста шістдесят п’ять) грн. 27 коп. держмита;

- 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення підписане 19 вересня 2008 року.

Рішення суду набирає законної сили у порядку ст.85 ГПК України.

Суддя Гуріна Н.Д.