ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" травня 2008 р.

Справа № 11/2293

За позовом Приватне мале підприємство "Сільгоспагротех" м. Хмельницький

до Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Мічуріна с. Новоселиця Полонського району

про стягнення 4425,03 грн.

Суддя

за участю представників сторін:

від позивача Супрун І.М. - представник за довіреністю ?20 від 01.12.2007р.

від відповідача не з’явився

Позивач –ПМП „Сільгоспагротех” звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача –СТОВ „ім. Мічуріна” на свою користь заборгованості в розмірі 4 425, 03 грн., що утворилася через неналежне виконання договірних зобов’язань, що склалися між сторонами в 2006-2007 роках.

Ухвалою господарського суду від 16.04.2008 року порушено провадження у справі ? 11/2293. Про час і місце проведення судового засідання сторони повідомленні належним чином. Копії ухвал про порушення провадження по справі сторонам направленні рекомендованими листами.

Розгляд справи відкладався через неявку в судове засідання представника відповідача.

В судовому засіданні 27.05.2008р. повноважний представник позивача заявлений позов підтримує, мотивуючи тим, що він заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню.

Повноважний представник відповідача в судове засідання 27.05.2008р. не з’явився, витребуваних судом документів не подав та позовні вимоги не оспорив.

Неявка в судове засідання господарського суду представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті та не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки. Тому, для уникнення зловживання правом з боку відповідача суд вважає за необхідне розглянути дану справу по суті, на підставі до ст. 75 ГПК України за наявними у ній документами.

Суд оцінивши подані сторонами по справі документи рахує їх достатніми для прийняття рішення по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

В період 2006-2007 років між сторонами по справі склалися договірні зобов’язання. Так 16 серпня 2006 року відповідачем через Ткаченко Л.О. по довіреності ЯМГ №568509 та накладній № 1770 одержано у позивача електродвигуни після ремонту в кількості 3 штук, (вартість ремонту разом з ПДВ складає 877 грн 27 коп.) та по накладній №1773 один електродвигун після ремонту, (вартість ремонту якого разом з ПДВ складає 850грн.30коп.)

06 жовтня 2006р. відповідачем по довіреності ЯМЮ №306504 через Ткаченко Л.О. по накладній №1821 одержано у позивача електродвигун після ремонту в кількості 1 штуки, вартість ремонту разом з ПДВ складає 244 грн 46 коп.

26 липня 2007 року відповідачем по довіреності ЯНХ №305853 через Ткаченко Л.О. 26.07.2007р. по накладній №2105 одержано у позивача електродвигуни після ремонту в кількості 4 штук,

вартість ремонту разом з ПДВ складає 3629 грн 23 коп.

Загальна вартість виконаних позивачем робіт становить 5 601, 26 грн.

Однак станом на 01.01.2006 року за позивачем перед відповідачем рахувалася заборгованість в сумі 1 176 грн. 23 коп., в зв’язку з цим борг відповідача становить 4 425, 03 грн.

Свої зобов'язання відповідач щодо оплати вартості отриманих від позивача послуг не виконав і станом на момент розгляду справи в суді за ним рахується заборгованість в сумі 4 425, 03 грн.

Направлений відповідачу для підписання акт звірки взаємних розрахунків від 01.05.2008р. останнім залишений без підписання.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності суд прийшов до висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підтверджений належним доказами і підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

У відповідності до ст.. 538 Цивільного кодексу України, при зустрічному виконанні зобов’язання сторони повинні виконувати свої обов’язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов’язання або звичаїв ділового обороту.

Якщо зустрічне виконання обов’язку здійснено однією з сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов’язку, друга сторона повинна виконати свій обов’язок.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст.. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається за винятком випадків. передбачених законодавством.

Розглянувши надані позивачем докази, давши юридичну оцінку правовідносин, що склались між сторонами, суд вважає вимоги ПМП „Сільгоспагротех” такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України, належить покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 83, 84, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

Позов приватного малого підприємства „Сільгоспагротех” м. Хмельницький до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „ім. Мічуріна” с. Новоселиця Полонського району про стягнення 4 425 грн. 03 коп. задоволити.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „ім. Мічуріна” с. Новоселиця Полонського району (код 03789264) на користь приватного малого підприємства „Сільгоспагротех” м. Хмельницький, вул. Свободи, 14А (код 14170993) заборгованість в розмірі 4 425 грн. 03 коп., витрати по оплаті державного мита в розмірі 102, 00 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу в сумі 118, 00 грн.

Видати наказ.

Суддя