ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" вересня 2008 р.

Справа № 12/3041

Розглянувши матеріали за позовом Фермерського господарства „Поділля-Агро” с.Писарівка Волочиського району

до Відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль” в особі Хмельницької дирекції м. Хмельницький

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору –приватний нотаріус Хмельницького міського округу Стець Оксана Миколаївна

про визнання окремої частини договору застави недійсним; визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

Суддя           Шпак В.О.

Представники сторін

Від позивача: Зданевич Л.І. –за довіреністю від 14.01.2008р.

Від відповідача: Паславський Д.В. –за довіреністю від 28.01.2008р.

Від третьої особи: не з’явився

Рішення приймається 23.09.2008р., оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Суть спору:

Фермерського господарства „Поділля-Агро” с.Писарівка Волочиського району звернулось з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль” в особі Хмельницької дирекції м. Хмельницький, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Хмельницького міського округу Стець Оксана Миколаївна про визнання п.2.11 договору застави від 23.09.2005р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль” в особі директора Хмельницької обласної дирекції Машталера Володимира Віталійовича, з однієї сторони, та Фермерським господарством „Поділля-Агро”, в особі засновника Гудими Надії Григорівни, в частині можливості реалізації заставного майна шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса недійсним; визнання виконавчого напису нотаріуса №387/4-08р (зареєстровано в реєстрі за №1215), вчинений 10.04.2008р. приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Стець О.М. таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач проти позову заперечив з наступних підстав. 21.09.2005р. між сторонами укладено кредитний договір №012/08-11/8258 на загальну суму 860000грн. Відповідно до умов даного договору позичальник зобов’язувався повернути одержаний кредит та сплачувати відсотки на умовах, передбачених договором. Для забезпечення даного зобов’язання було укладено 23.09.2005р. нотаріально посвідчений договір застави, предметом якого було п’ять автомобілів КАМАЗ та п’ять напівпричепів НЕФАЗ. Але відповідач не виконав свої зобов’язання за договором, тому банк змушений був звернутись з заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису.

Відповідно до Цивільного Кодексу України (ч.2 ст.4), основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до укладеного кредитного договору №012/08-11/825 від 21.09.2005р. та договору застави від 23.09.2005р. передбачено можливість задоволення вимог Банку за рахунок заставленого майна.

Відповідно до Закону України „Про Нотаріат”, для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України, (ст. 87). Відповідно до Постанови КМУ від 29 червня 1999р. №1172 (із змінами та доповненнями) „Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів”, вказано, що до переліку документів на підставі яких, у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів здійснюється звернення стягнення - нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно.

Крім того, відповідно до ч.6 ст. 20 Закону України "Про заставу”, звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Твердження позивача про те, нормами Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" не передбачено звернення стягнення на заставне майно шляхом вчинення виконавчого напису і дана обставина є підставою для визнання п. 2.11 договору застави недійсним, є хибним оскільки, ч.3 ст.6 Цивільного Кодексу передбачено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це. Відповідно в Законі України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" не вказано про заборону звернення стягнення на заставне майно в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Хмельницького міського округу Стець Оксана Миколаївна в судове засідання не з’явилась.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

23.09.2005р. між Акціонерним поштово-пенсійним банком „Аваль” в особі Хмельницької обласної дирекції (заставодержатель) та Фермерським господарством „Поділля-Агро” (заставодавець) укладено договір застави.

Відповідно до умов даного договору (п.1.1, п.2.1, п.2.2, п.2.11, п.2.15) в забезпечення зобов’язань перед заставодержателем на повернення кредиту в розмірі 860000грн, процентів по ньому, а також відшкодування можливих витрат, згідно кредитного договору №012-08-11/8258 від 21.09.2005р. заставодавець на умовах, передбачених цим договором передає в заставу заставодержателю транспортні засоби, перелічені в договорі застави. За домовленістю сторін загальна вартість майна, що передається в заставу становить 1220000грн. Право застави виникає з моменту укладення цього договору. Зобов’язання забезпечене заставою вважається виконаним, якщо кредит погашений, сплачені проценти, штрафні санкції, що витікають із кредитного договору, а також інші витрати, що пов’язані з його виконанням. Заставодавець набуває права стягнення заборгованості за рахунок предмета застави у випадку якщо кредит, проценти, штрафні санкції, які були забезпечені заставою не будуть сплачені у строк, передбачений кредитним договором. В разі невиконання зобов’язань по кредитному договору заставодержатель за вибором, на підставі виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на заставлене майно, реалізує його самостійно через комісійну площадку або через третіх осіб за власним вибором. Якщо коштів від реалізації заставленого майна недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя має право отримати суму, яка недостає для повного погашення заборгованості за рахунок звернення стягнення на інше майно заставодавця у першочерговому порядку. Заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов’язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

Листами від 18.10.2007р., 25.03.2008р. Відкрите акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль” зверталось до відповідача з вимогами сплатити 315333грн. 37коп. заборгованості по кредитному договору, продовжити страховку заставленого майна, сплатити 458666грн. 72коп. заборгованості по кредиту згідно графіку та прострочені відсотки в сумі 27896грн. 23коп.

Відповідач вимоги позивача не виконав.

10.04.2008р. приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу винесено виконавчий напис №1215, яким запропоновано звернути стягнення достроково на:

- автомобіль марки КАМАЗ 55102, 2005р.в, державний номер ВХ4846АС, кузов №ХТС53205R51110263;

- автомобіль марки КАМАЗ 55102 2005р.в, державний номер ВХ4844АС, кузов №ХТС53205R51110185;

- автомобіль марки КАМАЗ 55102 2005р.в, державний номер ВХ4843АС, кузов №ХТС53205R51110194;

- автомобіль марки КАМАЗ 55102 2005р.в, державний номер ВХ4845АС, кузов №ХТС53205R51110175;

- автомобіль марки КАМАЗ 55102 2005р.в, державний номер ВХ4841АС, кузов №ХТС53205R51110264;

- причіп-самоскид Е марки НЕФАЗ 8560, 2005р. випуску, державний номер ВХ1387АС, кузов №ХІF8560Н050007118;

- причіп-самоскид Е марки НЕФАЗ 8560, 2005р. випуску, державний номер ВХ1386АС, кузов №ХІF8560Н050007115;

- причіп-самоскид Е марки НЕФАЗ 8560, 2005р. випуску, державний номер ВХ1385АС, кузов №ХІF8560Н050007121;

- причіп-самоскид Е марки НЕФАЗ 8560, 2005р. випуску, державний номер ВХ1384АС, кузов №ХІF8560Н050007119;

- причіп-самоскид Е марки НЕФАЗ 8560, 2005р. випуску, державний номер ВХ1383АС, кузов №ХIF8560Н050007114,

які знаходяться за адресою: Хмельницька область, Волочиський район, с.Писарівка, що належить на праві власності Фермерському господарству „Поділля-Агро”. За рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортних засобів запропоновано задовільнити вимоги ВАТ „Райффазен ббанк Аваль” у розмірі 781183грн. 94коп., у тому числі сума заборгованості по кредиту у розмірі 659333грн. 31коп., сума заборгованості по відсотках складає 27896грн. 23коп., пеня за несвоєчасне подання фінансової звітності53235грн. 87коп., пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів35004грн. 98коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 1364грн. 06коп., сума заборгованості за комісією за послуги РКО –4349грн. 49коп.

Постановою відділу Державної виконавчої служби Волочиського районного управління юстиції від 07.05.2008р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №1215, виданого 10.04.2008р.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи представників сторін, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до Цивільного Кодексу України (ч.2 ст.4), основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до укладеного кредитного договору №012/08-11/825 від 21.09.2005р. та договору застави від 23.09.2005р. передбачено можливість задоволення вимог Банку на підставі виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на заставлене майно.

Відповідно до Закону України „Про Нотаріат”, для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України, (ст. 87). Відповідно до Постанови КМУ від 29 червня 1999р. №1172 (із змінами та доповненнями) „Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів”, вказано, що до переліку документів на підставі яких, у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів здійснюється звернення стягнення - нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно.

Крім того, відповідно до ч.6 ст. 20 Закону України „Про заставу”, звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Згідно зі ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Статтею 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Таким чином, позивачем не доведено не відповідність вказаного правочину вимогам чинного законодавства.

Виходячи із вищенаведеного, у позові Фермерського господарства „Поділля-Агро” с.Писарівка Волочиського району до Відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль” в особі Хмельницької дирекції м. Хмельницький, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Хмельницького міського округу Стець Оксана Миколаївна про визнання окремої частини договору застави недійсним; визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню належить відмовити.

Твердження позивача про те, нормами Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” не передбачено звернення стягнення на заставне майно шляхом вчинення виконавчого напису і дана обставина є підставою для визнання п. 2.11 договору застави недійсним, судом не приймаються, оскільки, ч.3 ст.6 Цивільного Кодексу передбачено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це.

Відповідно в Законі України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” не вказано про заборону звернення стягнення на заставне майно в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

У відповідності із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі належить покласти на позивача.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

в и р і ш и в:

У позові Фермерського господарства „Поділля-Агро” с.Писарівка Волочиського району до Відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль” в особі Хмельницької дирекції м. Хмельницький, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Хмельницького міського округу Стець Оксана Миколаївна про визнання окремої частини договору застави недійсним; визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Суддя                                                                      В.О. Шпак

Віддруковано в 4 примірниках:

1.          до справи;

2.          позивачу;

3          відповідачу;

4          треті особі.