ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.09.2008 року                                                            Справа № 16/52пн

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Баннової Т.М.

суддів                                                   Семендяєвої І.В.

Парамонової Т.Ф.

за присутністю секретаря

судового засідання                     Наумов Б.Є.

та за участю

представників сторін:

від позивача           Тур Ж.А, дов. від 05.03.2008 б/н,

від відповідача           повноважний представник не прибув

розглянув у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Приватного науково –виробничого підприємства „МЕДІЗ”,

м. Сєвєродонецьк Луганської області

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                  17.07.2008

по справі                                        №16/52пн (суддя - Шеліхіна Р.М.)

за позовом:           Приватного науково –виробничого підприємства „МЕДІЗ”,

м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача:           Сєвєродонецької міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про           встановлення в натурі меж земельної ділянки

За результатами розгляду апеляційної скарги Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, що призначена розпорядженнями першого заступника голови суду від 06.08.2008 та від 08.09.2008

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2008 року Приватне науково-виробниче підприємство „МЕДІЗ” (далі за текстом –ПНВП „МЕДІЗ”) звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою з вимогами про спонукання Сєвєродонецьку міську раду встановити на місцевості за рахунок коштів позивача межі наданої позивачу за договором оренди від 24.09.2002 №270 земельної ділянки у розмірі 0,0585 га, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Механізаторів, 2.

Рішенням господарського суду Луганської області від 17.07.2008 у справі №16/52пн у задоволенні позову відмовлено, судові витрати покладені на позивача.

Дане рішення мотивоване положеннями ст. 19 Конституції України, ст. ст. 12, 83, 120 Земельного кодексу України, ст. 14 Закону України „Про плату за землю”.

За змістом рішення доводи позивача про невірне визначення площі займаної ним земельної ділянки і плати за її користування місцевим господарським судом не прийняті до уваги з посиланням на рішення Сєвєродонецької міської ради від 28.02.2002 № 988, яким затверджено Положення про надання та оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки в м. Сєвєродонецьку та у відповідності з яким розрахована плата за користування позивачем земельною ділянкою.

Також судом зазначено про положення ст. 14 Закону України „Про плату за землю”, яка, за висновком суду, безпосередньо врегульовуватиме конфлікт інтересів між позивачем, сумісними землекористувачами і власником землі (відповідачем) по встановленню меж спільно зайнятої земельної ділянки у разі укладення договору оренди між всіма користувачами, які так як і позивач купили по частині майнового комплексу підприємства і власником.

При прийнятті рішення судом враховано і письмові пояснення спеціалістів Головного управління земельних ресурсів у Луганській області, згідно яких встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки під вбудованими приміщеннями є технічно неможливим та які, як зазначено судом, позивачем належним чином не спростовані.

За викладеним суд дійшов висновку, що умови укладеного між сторонами у справі договору оренди земельної ділянки виконано у відповідності до вимог закону та рішення органу місцевого самоврядування, а позовні вимоги про зобов’язання відповідача виконати умови укладеного договору оренди та у відповідності з пунктом 3.1 вказаного договору визначити межі земельної ділянки в натурі (на місцевості), які заявлено у зв’язку з тим, що позивач стверджує про невірно встановлену орендну плату, не обґрунтовані.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Луганської області від 17.07.2008 у справі №16/52пн, позивач подав до Луганського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу від 30.07.2008 б/н, у якій просить згадане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що, на його думку при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції були неповно з’ясовані та недоведені обставини, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; висновки, викладені господарським судом Луганської області в оскаржуваному рішенні не відповідають обставинам справи; при ухваленні рішення були порушені та невірно застосовані норми матеріального права.

Скаржник стверджує про неврахування місцевим господарським судом положень ст. 79 Земельного кодексу України, пояснень приватного підприємства „Обласний центр впровадження „Агроцентрнаука” щодо технічної можливості встановлення меж земельної ділянки, що надані листом від 15.07.2008, про неврахування також акту встановлення та переносу в натурі (на місцевості) зовнішніх меж земельної ділянки від 30.07.2002, який, на думку скаржника, підтверджує факт встановлення на місцевості межі земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Механізаторів, 2 та на підставі якого, згідно апеляційної скарзі, позивач вимагав у орендаря виконати умови договору оренди землі (п. 3.1) та встановити на місцевості межі наданої земельної ділянки.

Також скаржник зазначає про відсутність його заперечень проти розміру орендної плати, оспорює й правомірність застосування судом ст. 14 Закону України „Про плату за землю”, посилається на неврахування судом положень ст. 526 Цивільного кодексу України.

Відповідачем не використано право на участь представника у судовому засіданні, про час і місце проведення якого він був повідомлений належним чином, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення № 04127231.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не наданий, що відповідно до положень ст. 96 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду справи.

Розглянув матеріали даної справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, оцінивши надані сторонами докази у сукупності, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі»відносини, пов’язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно з частиною 1 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 34 ст. 26, п. 2 ст. 77 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин (у тому числі - надання земельної ділянки в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки) вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є власником частини цілісного майнового комплексу, розташованого на земельній ділянці, якою позивач у розмірі 0,0585 га користується на підставі укладеного з відповідачем договору оренди земельної ділянки від 24.09.2002 № 270 (далі - договір оренди) в межах територіальної громади м. Сєвєродонецька Луганської області.

Укладено договір оренди відповідно до рішення Сєвєродонецької міської ради від 30.07.2002 № 248, яке за змістом цього рішення прийнято на підставі рішення сесії міської ради № 988 від 28.02.2002 «Про затвердження тимчасового Положення про порядок надання та оформлення правовстановлюючих документів на земельній ділянці в м. Сєвєродонецьку».

Згідно вказаного Положення розрахунок площі земельної ділянки під вбудованим приміщенням виконується в порядку, передбаченому «Положенням про порядок розрахунку часток площі земельної ділянки, що знаходиться у користуванні декількох юридичних або фізичних осіб».

Відповідно до пояснювальної записки до проекту відведення земельної ділянки ПНВП «МЕДІЗ»під 14/100 часток вбудованого нежитлового приміщення, яке розташовано за адресою: м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Механізаторів, 2 «межі вбудованої частини приміщення не встановлюються на місцевості, а площа ділянки розраховується згідно Положення про порядок розрахунку часток площі земельної ділянки, що знаходиться в користуванні декількох юридичних або фізичних осіб».

Вказаний проект відведення земельної ділянки позивачем не оспорений.

Твердження скаржника про підтвердження факту встановлення межі земельної ділянки на місцевості за актом від 30.07.2002 спростовуються змістом цього акту та який будь-яких додатків стосовно встановлених меж не містить.

За матеріалами справи виконання п. 3.1 договору оренди є неможливим.

Отже, висновок суду першої інстанції стосовно виконання умов договору оренди у відповідності до вимог закону та рішення органу місцевого самоврядування відповідає обставинам справи та є обґрунтованим.

Інші доводи скаржника за апеляційною скаргою не спростовують висновків суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог.

Підстав для скасування рішення не вбачається.

Судові витрати за апеляційною скаргою підлягають віднесенню на її заявника відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 85, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного науково-виробничого підприємства „МЕДІЗ” на рішення господарського суду Луганської області від 17.07.08 у справі №16/52пн залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 17.07.08 у справі №16/52пн залишити без змін.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                  Т.М. Баннова

Суддя                                                                      І.В. Семендяєва

Суддя                                                             Т.Ф.Парамонова