ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.04.08
р.
Справа № 39/79пн

Господарський
суд Донецької області у складі головуючого судді Морщагіній Н.С.

при
секретарі судового засідання Бахрамовій А.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За
позовом: Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 м. Донецьк

До
відповідача: Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації м.
Донецьк” м. Донецьк

про:
визнання права власності

За
участю представників сторін

від
позивача ОСОБА_2- за довіреністю;

від
відповідача Кочеткова Л.В. - за довіреністю;

В С Т
А Н О В И В:

Позивач,
Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 м. Донецьк, звернувся до
господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Комунального
підприємства “Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк” м. Донецьк, про
встановлення факту зміни статусу об'єкту нерухомості, що розташований АДРЕСА_1
з жилого у нежиле та  визнання права
власності на нежиле приміщення, що розташоване АДРЕСА_1, як нежилий об'єкт
нерухомості.

В
обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу від
12.03.2007 р., витяг з Державного реєстру право чинів № 3672295 від 12.03.2007
р., висновок будівельно-технічної експертизи № 3/23/04/08 від 14.04.2008 р.,
технічний висновок про результати обстеження технічного стану квартири
АДРЕСА_1ДП “Науково-дослідний та проектний інститут “ДОНЕЦЬКИЙ
ПРОМБУДНДІПРОЕКТ”, технічний паспорт КП “Бюро технічної інвентаризації” №
1/7163 від 21.02.2007 р.

Представник
відповідача в судове засідання з'явився, надав відзив на позов, проти позовних
вимог заперечив, вважав доводи позивача безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Вислухавши
пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані
докази, господарський суд встановив.

12.03.2007
р., в порядку, передбаченому статтями 655-697 ЦК України, між продавцем ОСОБА_3
та покупцем ОСОБА_1 укладено договір щодо купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
загальною площею 59, 4 кв.м. Означений договір купівлі-продажу згідно статті
657 ЦК України укладено у письмовій формі та посвідчено приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального округуОСОБА_4 за реєстр. № 546.

В
порядку статей 209-210, 182 ЦК України та згідно пункту 17 вищезазначеного
договору, право власності позивача на приміщення виникло з моменту
нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору -з 12.03.2007 р.

Таким
чином, виходячи зі змісту норм ст.ст. 115 ГК України, ст. 328, 655, 664 ЦК
України,  -позивач є добросовісним
набувачем та власником Об'єкту, отриманого на підставах, що передбачені
договором та не заборонені законом.

Позивач
самочинно здійснив перебудову існуючого Об'єкту внаслідок чого утворилося
Приміщення, яке перестало бути житловим, про що свідчать висновок
будівельно-технічної експертизи № 3/23/04/08 від 14.04.2008 р., технічний
висновок про результати обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_1 ДП
“Науково-дослідний та проектний інститут “ДОНЕЦЬКИЙ ПРОМБУДНДІПРОЕКТ”, згідно
якого Приміщення не відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 „Житлові будівлі” (є
нежитловим) і має експлуатуватися лише як нежитлове приміщення.

Виходячи
з норм частини 2 статті 7 Житлового кодексу Української РСР, непридатні для
проживання жилі приміщення, у тому числі Об'єкт, переобладнуються для
використання в інших цілях. З огляду на наведене, позивач, з метою реалізації
власних прав на користування Об'єктом, проживання у якому на теперішній час є
неможливим, а також в порядку реалізації права на свободу підприємницької
діяльності, передбаченого статтями 41-42 Конституції України і статтями 317-319
ЦК України, здійснив переобладнання Об'єкту у Приміщення. Зокрема, позивачем
самочинно переобладнано вже існуючу нерухомість. Ідентифікація цього нового
об'єкту нерухомості Приміщення, а також відповідність Приміщення існуючим
санітарним, вогнетривким та будівельним нормам та правилам, факт доброго стану
Приміщення, та факт непогіршення стану несучих конструкцій будинку внаслідок
перебудови -визначені низкою документів, у тому числі висновком
будівельно-технічної експертизи № 3/23/04/08 від 14.04.2008 р., технічним
висновком про результати обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_1 ДП
“Науково-дослідний та проектний інститут “ДОНЕЦЬКИЙ ПРОМБУДНДІПРОЕКТ”.

З
огляду на наведене, означене право власності позивача на Приміщення виникло на
законних підставах, тому суд вважає безсумнівною наявність у позивача права власності
на спірну нерухомість. Статус нерухомого майна, що визначений статтями 181 та
331 ЦК України, за висновком суду є властивим Приміщенню, оскільки за
матеріалами справи Приміщення розташоване на земельній ділянці, а його
переміщення є неможливим без знецінення та зміни призначення.

У
відповідності до статті 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності
набуття права власності, якщо інше прямо не випливає із закону або не
встановлене судом. Підприємець може вимагати усунення будь-яких порушень його
права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, хоч би ці
порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. За нормами статті 392 ЦК
України, власник наділений правом захисту права власності в суді у разі
невизнання або оспорювання іншими особами такого права власності.

Відповідно
до ст. 33 ГПК України  сторона повинна
довести ті обставини справи на які вона посилається,  як на підставу своїх вимог та заперечень.

На
час розгляду справи суду не надані документи, які б підтверджували, що
збудоване спірне майно порушує чиї-небудь права.

Позивач
на час розгляду справи володіє, користується та розпоряджається вказаним
майном.

З
огляду на наведене, позовні вимоги Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
в частині визнання за ним права власності на нежиле приміщення, що розташоване
АДРЕСА_1, є такими, що підлягають задоволенню.

Крім
того, позивачем заявлені позовні вимоги про встановлення факту зміни статусу
об'єкту нерухомості, що розташоване АДРЕСА_1.

Враховуючи,
що за своєю правовою природою обраний позивачем спосіб захисту цивільного права
не відповідає приписам статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України, наразі
позивач фактично вимагає визнання (встановлення) судом певного юридичного
факту, що є предметом доказування, а не предметом позову, в позовних вимогах в
цій частині слід відмовити.

Судові
витрати  за клопотанням позивача
підлягають віднесенню на нього.

На
підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 328,376 ЦК України, ст. 115 ГК України,
керуючись ст.ст.22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1м. Донецьк - задовольнити
частково.

Визнати
за Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 м. Донецьк право власності на
нежиле приміщення, що розташоване АДРЕСА_1.

В іншій
частині позовних вимог відмовити.

В
судовому засіданні оголошено повний текст рішення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може
бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку
протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом
одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя