ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
698-166, факс 7-44-62
П О С Т А Н О В А

"21" квітня 2008
р.
Справа № 11/72а

За
позовом: Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

АДРЕСА_1

До:
Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції

14000,
м. Чернігів, вул. Воровського, 6

Про
визнання недійсними податкових повідомлень -рішень

Суддя Ю.М.Бобров

Секретар А.А.Радченко

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

Представники
позивача: ОСОБА_2. -представник, дов. від 22.06.07 р. № 2331,

ОСОБА_3.  -представник, дов. від 15.04.08 р. № 2428,

ОСОБА_4.
-представник, дов. від 21.04.08 р. № 2184.

Представники
відповідача: Матвійчук О.В. - зав. сектору, дов. від 11.02.08 р. №
285/9/10-015,

Паншина
І.В. -нач. юр. відділу, дов. від 24.12.07 р. № 2411/9/10-015,

Філіпенко
О.В. -гол. держподатінспектор, дов. від 11.02.08 р. № 279/9/10-015.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем -фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 подано
адміністративний позов до Чернігівської міжрайонної державної податкової
інспекції про визнання недійсними податкових повідомлень -рішень інспекції.

Розгляд
справ відкладався та у її розгляді оголошувалися перерви.

У
судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, викладені у
позовній заяві.

У
судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та їх
обґрунтування, викладені у позовній заяві та у письмових доповненнях до
адміністративного позову.

Обґрунтовуючи
позовні вимоги, позивач посилається, зокрема, на те, що оскаржувані податкові
повідомлення -рішення від 27.06.07 р. та 31.08.07 р. йому, або його законному
представнику, особисто вручені не були.

Під
час проведення перевірки позивач знаходився на лікарняному, а сама виїзна
перевірка проводилася у приміщенні МДПІ і за непрямими методами.

Позивач
зазначає, що свою підприємницьку діяльність він проводить безготівковим шляхом
і ніколи не порушував вимог податкового законодавства.

Частина
первинних документів була втрачена (викрадена) не з його вини, що
підтверджується документально, тому необхіден був певний час на поновлення
документів, у зв'язку з чим позивач просив Чернігівську МДПІ перенести терміни
проведення перевірки.

Надані
ним на перевірку первинні документи, МДПІ не повернула і їх необхідно було
вдруге поновлювати при адміністративному оскарженні податкових повідомлень
-рішень, але і надані документи, з невідомих позивачу причин, не були враховані
податковою інспекцією.

Позивач
просить визнати недійсними податкові повідомлення - рішення Чернігівської МДПІ,
прийняті відповідачем на підставі акта перевірки від 19.06.07 р. №
16/17-208/НОМЕР_6 та на підставі цього акта перевірки та рішень про результати
розгляду скарг Чернігівською МДПІ, ДПА в Чернігівській області та ДПА України.

Як
докази безпідставності визначення в оскаржуваних податкових повідомленнях
-рішеннях податкових зобов'язань, позивачем надано суду копії первинних
документів, які долучені до матеріалів справи.

Відповідач
у письмових запереченнях на позовну заяву позовних вимог не визнає, вважаючи
оскаржувані податкові повідомлення -рішення такими, що відповідають нормам
чинного законодавства, та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заперечуючи
проти позовних вимог, відповідач, зокрема, зазначає, що ним не порушувались
строки перевірки позивача, навпаки, строки перевірки продовжувалися на прохання
позивача.

Непрямі
методи при проведенні перевірки позивача не застосовувалися.

Податкові
зобов'язання за порушення позивачем норм податкового законодавства визначені на
підставі тільки тих документів, які були надані позивачем на перевірку, а частина
документів, наданих позивачем у ході судового розгляду, на момент перевірки
була відсутня.

Представники відповідача у судовому
засіданні підтримали заперечення на позов з мотивів, викладених у письмових
запереченнях по справі та у письмових доповненнях до заперечень.

Дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши надані сторонами докази, заслухавши у судовому засіданні
пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1зареєстровано Чернігівською райдержадміністрацією
як фізичну особу  - підприємця, свідоцтво
від 06.04.04 р. № НОМЕР_1за адресою: АДРЕСА_1

Підприємця
ОСОБА_1. взято на податковий облік у Чернігівській МДПІ 14.04.04 р. за № 941,
зокрема, зареєстровано платником ПДВ 20.04.04 р., свідоцтво платника ПДВ
НОМЕР_2, яке анульовано у зв'язку зі зміною прізвища 27.12.05 р.,  і зареєстровано платником ПДВ 27.12.05 р.,
свідоцтво платника ПДВНОМЕР_3

Відповідно
до плану - графіку проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання
на ІІ квартал 2007 року, Чернігівською МДПІ була проведена планова
документальна перевірка дотримання вимог податкового законодавства СПД
-фізичної особи ОСОБА_1. за період з 01.04.05 р. по 31.03.07 р.

Про
проведення планової перевірки з 10.05.07 р. по 22.05.07 р. суб'єкт
підприємницької діяльності (СПД) ОСОБА_1. була повідомлена  листом -повідомленням від 27.04.07 р. У
зв'язку з відсутністю у інспекції відомостей про наявність у СПД ОСОБА_1.
офісного приміщення, оскільки за вказаною в реєстраційних документах адресою
знаходиться приватний житловий будинок, у листі -повідомленні зазначалося, що
перевірка буде проводитися в приміщенні Чернігівської МДПІ.

За
розглядом листа СПД ОСОБА_1. від 14.05.07 р. № 11, в якому позивач, у зв'язку з
викраденням бухгалтерської документації, просив перенести перевірку на один
місяць, Чернігівською МДПІ  було
перенесено початок перевірки на 29.05.07 р., про що СПД ОСОБА_1. було
повідомлено листом від 16.05.07 р.

На
підстав направлення № 168 від 29.05.07 р, було розпочато перевірку СПД ОСОБА_1.,
терміном з 29.05.07 р. по 08.06.07 р. На підставі наказу Чернігівської МДПІ №
247 від 11.06.07 р., перевірку було продовжено з 11.06.07 р. по 15.06.07 р., та
видано направлення № 188 від 11.06.07 р. Тобто перевірка тривала 14 робочих
днів, що не протирічить вимогам чинного законодавства (2, 3, 9, 10 червня
-вихідні дні).

За
результатами перевірки було складно акт від 19.06.07 р. № 16/17-20/НОМЕР_6 про
результати планової виїзної документальної перевірки дотримання вимог
податкового законодавства СГД -фізичної особи ОСОБА_1, і.нНОМЕР_4, за період з
01.04.05 р. по 31.03.07 р.

Як
зазначено у висновку акта перевірки, документальною перевіркою встановлено
порушення:

1.
Статей 13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок з
громадян” від 26.12.92 р. № 13-92 (далі -Декрет № 13-92), в результаті чого
донараховано 186178,79 грн. , в т.ч. за 2005 рік -112635,12 грн., за 2006 рік
-73543,67 грн.

2.
Підпунктів 7.4.4, 7.4.5 п.7.4, п.п.7.7.1 п.7.1 ст1 7 Закону України „Про
податок на додану вартість” від 03.04. 97 р. № 168/97-ВР зі змінами і
доповненнями (далі -Закон № 168), в результаті чого донараховано 202793,00
грн., в т.ч. за 2005 рік -116590,00 грн., за 2006 рік -80123,00 грн., за 2007
рік -6080,00 грн.

3.
Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища” від 25.06.91
р. № 1264-ХІІ зі змінами і доповненнями, п.2.1 Постанови Кабінету Міністрів
України від 01.03.99р. № 303 „Про затвердження Порядку встановлення нормативів
збору за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього
збору”, п. 6.4 Інструкції „Про порядок обчислення та сплати збору за
забруднення навколишнього природного середовища”, затвердженої наказом
Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки
України, ДПА України від 19.07.99 р. № 162/379, зареєстрованої в Мін'юсті
України 09.08.99 р. за № 544/3837, в результаті чого донараховано суму збору за
забруднення навколишнього природного середовища -0,37 грн., в т.ч. за 2006 рік
-0,18 грн., за 2007 рік -0,19 грн.

На
підставі цього акта перевірки, Чернігівською МДПІ прийняті  оскаржувані позивачем податкові повідомлення
-рішення від 27.06.07 р. :

- №
/0, в якому СПД ОСОБА_1. визначено податкове зобов'язання по податку
з доходів фізичних осіб у сумі 186178,79 грн. основного платежу;

- №
/0, в якому СПД ОСОБА_1. визначено податкове зобов'язання по ПДВ в
сумі 202793,00 грн. основного платежу та у сумі 105438,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, всього 308231,00 грн.;

- №
/0, в якому СПД ОСОБА_1. визначено податкове зобов'язання по збору за
забруднення навколишнього природного середовища у сумі 0,37 грн. основного
платежу та у сумі 680,00 грн.  штрафних
(фінансових) санкцій, всього 380,37 грн.

Отримавши
ці податкові повідомлення -рішення, СПД ОСОБА_1. розпочала процедуру їх
адміністративного оскарження.

За
результатами розгляду апеляційної скарги СПД ОСОБА_1. від 09.07.07 р.,
Чернігівською МДПІ прийнято рішення від 31.08.07 р. № 1322/п/23-213 про
результати розгляду скарги, яким скасоване податкове повідомлення -рішення від
27.06.07 р. № /0 в частині визначення основного платежу у сумі 110,89
грн. та штрафної (фінансової) санкції по податковому зобов'язанню по ПДВ у сумі
3259,11 грн., в іншій частині податкове повідомлення -рішення залишено без
змін, а скарга у цій частині -без задоволення.

Залишено
без змін податкові повідомлення - рішення від 27.06.07 р. № /0
(зобов'язання по податку  з фізичних
осіб) та № /0 (зобов'язання по збору за забруднення навколишнього
природного середовища).

Крім
того, Чернігівською МДПІ збільшено позивачу податкове зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб у розмірі 7413,18 грн. (основний платіж, згідно ст. ст.
13, 14 Декрету № 13-92).

На
підставі акта перевірки від 19.06.07 р. № 16/17-208/НОМЕР_6 та рішення
Чернігівської МДПІ від 31.08.07 р. № 1322/п/23-213 про результати розгляду
скарги, відповідачем прийняті оскаржувані податкові повідомлення -рішення від
31.08.07 р.:

- №
/1, в якому СПД ОСОБА_1. визначено податкове зобов'язання по податку
з доходів фізичних осіб у сумі 186178,79 грн.;

- №
/1, в якому СПД ОСОБА_1. визначено податкове зобов'язання по збору за
забруднення навколишнього природного середовища у сумі 0,37 грн. основного
платежу та у сумі 680,37 грн. штрафних (фінансових) санкцій, всього 680,37
грн.;

- №
/1, в якому СПД ОСОБА_1. визначено податкове зобов'язання по податку
з доходів фізичних осіб у сумі 7413,18 грн. основного платежу;

- №
/1, в якому СПД ОСОБА_1. визначено податкове зобов'язання по ПДВ у
сумі 202682,11 грн. (202793,00 грн. -110,89 грн.) основного платежу та у сумі
102178,89 грн. (105438,00 грн. -3259,11 грн.) штрафних (фінансових) санкцій,
всього 304861,00 грн.

В
подальшому, апеляційні скарги СПД ОСОБА_1., подані до ДПА В Чернігівській
області та ДПА України, залишені без задоволення, а податкові повідомлення
-рішення Чернігівської МДПІ від 31.08.07 р. -без змін. Чернігівською МДПІ були
прийняті, відповідно, оскаржувані податкові повідомлення -рішення:

- від
06.11.07 р. № /2, № /2, № /2, та № /2;

- від
21.01.08 р. № /3, № /3, № /3 та № /3.

В
акті перевірки від 19.06.07 р. № 16/17-208/НОМЕР_6, на підставі кого
Чернігівською МДПІ прийняті оскаржувані СПД ОСОБА_1. податкові повідомлення
-рішення, в яких позивачу визначено податкові зобов'язання по податку  з доходів фізичних осіб, зазначено про
порушення СПД ОСОБА_1. ст. ст. 13, 14 Декрету № 13-92.

У
зв'язку з відсутністю при здійсненні перевірки документів, що підтверджують
отримані доходи, а саме книги обліку доходів і витрат, накладних, рахунків,
податкових накладних на реалізацію товарів (робіт, послуг), первинних касових
документів, платіжних доручень, до сум доходів віднесено дохід, який самостійно
задекларований позивачем.

Відповідач
зазначає, що податкові зобов'язання визначались позивачу за нормами Інструкції
про оподаткування доходів фізичних осіб від заняття підприємницькою діяльністю,
затвердженою наказом ГДПІ України № 12 від 21.04.93 р., зареєстрованого в
Мін'юсті України 09.06.93 р. за № 64 (назва розділу IV в редакції наказу ДПАУ
від 16.07.03 р. № 352), Додатками 6 та 7 до цієї Інструкції.

За
фактом перевірки позивачу донараховано 186178,79 грн., в т.ч. за 2005 рік
-112635,12 грн. та за 2006 рік -73543,67 грн. За результатами розгляду
апеляційної скарги позивача, рішенням Чернігівської МДПІ від 31.05.07 р. №
1322/п/23-213 нараховано за 2005 рік -112635,07 грн., за 2006 рік -73943,65
грн., за І квартал 2007 року -7013,25 грн., всього 193591,97 грн. Тобто
додатково нараховано 7413,18 грн. (193591,97 грн. -186178,79 грн.).

Фактично
з тієї ж причини, тобто у зв'язку з відсутністю на момент перевірки у позивача
виданих та отриманих податкових накладних за перевіряємий період, до
податкового зобов'язання з ПДВ відповідачем була прийнята сума, самостійно
задекларована СПД ОСОБА_1. та, відповідно до п.п.7.3.3, 7.4.5 п.7.4, п.п.
7.7.1. п.7.7 ст. 7 Закону № 168, у зв'язку зі зменшенням за результатами
перевірки суми податкового кредиту, позивачу донараховано ПДВ, що підлягає
сплаті до бюджету в сумі 202793,000 грн. та застосовані штрафні (фінансові)
санкції в сумі 105438,00 грн.

У
подальшому, за результатами розгляду апеляційної скарги позивача, у зв'язку з
частковим скасуванням податкового зобов'язання по рішенню Чернігівської МДПІ
від 31.08.07 р. № 1322/п/23-213, позивачу визначено податкове зобов'язання по
ПДВ у сумі 202682,00 грн. основного платежу та у сумі 102178,89 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, всього 304861,00 грн.

Відповідно
до вимог п.4.2.3 п.4.2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державним цільовими фондами»від 21.12.00
р. № 2181 -ІІІ (далі - Закон № 2181) обов'язок доведення того, що будь -яке
нарахування, здійснене контролюючими органами у випадках, визначених підпунктом
4.2.2 цього пункту, є помилковим, покладається на платника податків, за
винятком випадків, визначених пунктом 4.3 цієї статті.

Тому
ненадання СПД ОСОБА_1. під час документальної перевірки всіх передбачених документів
бухгалтерської та податкової звітності на підтвердження всіх доходів та витрат
у перевіряємому періоді, надавало право Чернігівській МДПІ визначити позивачу
податкові зобов'язання на підставі тільки наявних (наданих на перевірку)
документів.

Але
суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Одним
з основних засад судочинства, встановленим п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України та ч. 1 ст. 11 КАС України, є принцип змагальності сторін, який являє
собою правило, згідно з яким особи, які беруть учать у справі, вправі
відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів, брати участь у
дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлювання своєї думки з
усіх питань, які виникають під час розгляду справи.

Відповідно
до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Під
час судового розгляду позивачем надано комплект копій відповідних первинних
документів, які не були відновлені ним на час проведення документальної
перевірки, і які підтверджують викладені у позові обставини.

Суд
вважає, що надані позивачем докази (документи) спростовують визначений йому у
оскаржуваних у оскаржуваних податкових повідомленнях -рішеннях розмір
податкових зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб та податку на додану
вартість.

За
таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання недійсними
податкових повідомлень -рішень від 27.06.07 р. № 000061740/0, від 31.08.07 р. №
/1 та № /1, від 06.11.07 р. № /2 та №
/2, від 21.01.08 р. № /3 та № /3, а також
податкових повідомлень -рішень від 27.06.07 р. № /0, від 31.08.07 р.
№ /1, від 06.11.07 р. № /2 та від 21.01.08 р. №
/3 підлягають задоволенню.

Щодо
решти заявлених позовних вимог, то, як вказано в акті перевірки, перевіркою
було встановлено, що за період з 01.10.06 р. по 31.03.07 р. СПД ОСОБА_1. використовувала
на опалення природний газ у кількості 0,96 м. куб., що підтверджується
податковими накладними. Тобто позивач є платником збору за забруднення
навколишнього природного середовища і повинен обчислювати збір з обсягів
фактично використаних видів пального, в результаті спалення яких утворюються
забруднюючі речовини.  Платники цього
збору повинні подавати в установлені терміни (квартал)розрахунок збору за ці
викиди виходячи з кількості фактично використаного пального та його виду.

Розрахунок
цього збору позивачем до податкового органу не подавався ІІ квартали.

Перевіркою
донараховано позивачу 0,37 грн. збору за забруднення навколишнього природного
середовища, в т.ч. за 2006 рік -0,18 грн., за 2007 рік -0,19 грн.

Отже,
позивачем порушено вказані у висновку акта перевірки вимоги Закону України «Про
охорону навколишнього природного середовища»від 25.06.91 р. № 1264-ХІІ, п.2.1
Постанови КМУ від 01.03.99 р. № 303, п.6.4 Інструкції про порядок обчислення та
сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища.

У
судовому засіданні представники позивача погоджуються з донарахуванням 0,37
грн. збору та не заперечують факту неподання СПД ОСОБА_1. розрахунку збору за
IV квартал 2006 року та І квартал 2007 р, але вважають, що до позивача
застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі більшому, ніж передбачено
п.п.17.1.3 п.17.1 ст. 17 Закону № 2181.

Але у
податкових повідомленнях -рішеннях про призначення СПД ОСОБА_1. податкового
зобов'язання по збору за забруднення навколишнього природного середовища  відсутнє посилання на п.п.17.1.3 п.17.1 ст.
17 Закону № 2181. У них зазначено, що штрафні (фінансові) санкції застосовані
до позивача на підставі п.п.17.1.1 та п.п.17.1.2 п.17.1 ст. 17 Закону № 2181.

Згідно
п.п.17.1.1 п.17.1 ст. 17 Закону № 2181 платник податків, що не подає податкову
декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти
неоподатковуваних   мінімумів   доходів
громадян (170 грн.) за  кожне  таке неподання або її затримку.

У
разі  коли контролюючий орган самостійно визначає
суму податкового зобов'язання
платника  податків за підставами,
викладеними у підпункті "а" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього
Закону, додатково до штрафу, встановленого підпунктом 17.1.1 цього  пункту, платник податків  сплачує
штраф у розмірі десяти відсотків суми
податкового  зобов'язання  за
кожний повний або неповний місяць затримки  податкової
декларації,  але не більше
п'ятдесяти відсотків від суми нарахованого податкового зобов'язання та не менше
десяти  неоподатковуваних  мінімумів доходів громадян (п.п17.1.2 п.17.1
ст. 17 Закону № 2181).

Отже,
суд вважає застосування до позивача штрафних санкцій згідно п.п.17.1.1 п.17.1
ст. 17 Закону № 2181 у сумі 340,00 грн. (170,00 грн.*2 кв.) та згідно
п.п.17.1.2 п.17.1 ст. 17 Закону № 2181 у сумі 340,00 грн. (170,00 грн.*2 кв.),
всього 680,00 грн. -правомірним.

Враховуючи
наведене, суд доходить висновку, що оскаржувані позивачем податкові
повідомлення - рішення від 27.06.07 р. № /0, від 31.08.07 р. №
0/1, від 06.11.07 р. № /2 та від 21.01.08 р. № /3
відповідають вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Враховуючи
наведене вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно
до ч. 3 ст. 94 КАС України здійснені позивачем судові витрати підлягають
присудженню йому відповідно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 71, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.  Позов задовольнити частково.

2.
Визнати недійсними податкові повідомлення - рішення Чернігівської міжрайонної
державної податкової інспекції: від 27 червня 2007 р. № /0 та №
/0; від 31 серпня 2007 року № /1, № /1 та №
/1; від 06 листопада 2007 року № /2, № /2 та №
/2; від 21 січня 2008 року № /3, № /3 та №
/3, відмовивши в решті вимог.

3.
Присудити з Державного бюджету України (р/р 0002 в ГУДКУ у Чернігівській
області, МФО 853592, код 22825965) Фізичній особі -підприємцю ОСОБА_1(АДРЕСА_1,
р/р НОМЕР_5 в АКІБ „УкрСиббанк” м. Харків, МФО 351005, код НОМЕР_6) здійснені
судові витрати у сумі 2,50 грн. сплаченого держмита.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була  подана у строк, встановлений цим
Кодексом,  постанова набирає законної
сили після закінчення цього строку.

У
разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано,  набирає
законної  сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Про
апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява.

Обґрунтування
мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в
апеляційній скарзі.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського
апеляційного адміністративного суду через господарський суд Чернігівської
області.

Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Заява
про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня
складання постанови в повному обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Апеляційна
скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

На
підставі ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні 21.04.08 р. проголошено
тільки в ступну та резолютивну частини постанови.

Постанова
суду в повному обсязі виготовлена 24.04.08 р.

Суддя
Ю.М. Бобров