ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.08
Справа №  10/101/08

Суддя   Алейникова Т.Г.

За
позовом:  ПП ОСОБА_1., м. Дніпрорудне Запорізької
області

До: Дніпрорудненська міська рада, м.
Дніпрорудне Запорізької області

Суддя    Алейникова Т.Г.

Представники:

Від
позивача: не
з'явився

Від
відповідача: Клаус
І.І. дов. від 10.01.08

У
судовому засіданні оголошено резолютивну частину рішення.

Стягується з відповідача на
користь позивача  заборгованість   у
сумі   22   800 грн.,
яка   виникла   внаслідок невиконання відповідачем своїх
грошових зобов'язань по договорам за №93 від 11.06.2007 року та за №97 від
10.09.2007 року, матеріальні збитки у сумі 700 гривень; судові  витрати
які  складаються  з
адвокатських  послуг  в
сумі  2000 грн.

Відповідач  зазначив, що у частині 22 800 грн. основного
боргу за надані позивачем послуги позов визнає, в іншій частині проти позову
заперечує.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив:

Позивач  здійснює
підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець на підставі
свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця НОМЕР_1 виданого
07.04.2005 року Василівською районною державною адміністрацією. Вид його
господарської діяльності це надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом загального користування на підставі ліцензії за
НОМЕР_2 виданої Міністерством транспорту та зв'язку за рішенням №3 від
31.05.2005 року.

18.06.2007
року позивач одержав запрошення від тендерного комітету виконавчого комітету
Дншрорудненської міської ради за №05/31-671 про участь у тендері про надання
послуг з перевезення пасажирів автомобільним транспортом.

Позивачем  була направлена цінова пропозиція по наданню
послуг з перевезення пасажирів автомобільним транспортом на умовах згідно
технічним вимогам по вартості однієї поїздки у сумі 300 гривень.

На
початку липня позивач отримав повідомлення про акцепт тендерної пропозиції при
проведенні торгів від 26.06.2007 року за №05/31-697.

Міська
рада поставила умови, що для укладення Договору позивач повинен був сплатити
700 гривень за інформаційні послуги Дніпрорудненської міської ради, надавши
йому рахунок за № 0034647-к.

12.07.2007
року по квитанції за №2 позивач сплатив 700 гривень на рахунок ТОВ «Інтелект
сервіс інвест».

11.07.2007
року позивачем був укладений договір за №93 про надання послуг з перевезення
пасажирів строком дії з 11 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Згідно
Договору за №93 від 11 липня 2007 року та Договору №97 від 10.09.2007 року,
позивач зобов'язувався надавати послуги по перевезенню пасажирів автомобільним
транспортом.

Позивачем
були виконані умови договору за №93 від 11 липня 2007 року в повному обсязі.

Згідно
акту виконаних робіт за №1 від 04.09.2007 року позивач виконав перевезення
пасажирів на суму 18 600 гривень. Згідно акту виконаних робіт за №2 від
06.09.2007 року позивач виконав перевезення пасажирів на суму 1200 гривень.

10
вересня міська рада переуклала із позивачем
Договір, уклавши новий договір за №97 строком дії з 10 вересня 2007 року
по 31 грудня 2007 року.

Позивачем  були надані послуги згідно умов договору за
97 від 10 вересня 2007 року, згідно акту виконаних робіт за №3 від 11.09.2007
року на суму 3 000 гривень.

Відповідно
до пункту 3.1 Договору замовник повинний був протягом 30 днів з дня підписання
акту виконаних робіт, оплатити вартість виконаних робіт.По акту виконаних робіт
від 04.09.2007 року термін сплати сплинув 04.10.2007 року. По акту виконаних
робіт від 06.09.2007 року термін сплати сплинув 06.10.2007 року. По акту
виконаних робіт від 11.09.2007 року термін сплати сплинув 11.10.2007 року. Але,
міська рада не сплатила вартість виконаних робіт.

20.10.2007
року позивачем була направлена претензія з вимогою сплатити  23 000 гривень за невиконання умов договору.

У
своїй відповіді від 21.11.2007 року за №01/31-3945 міська рада відмовила в
оплаті вартості наданих послуг по перевезенню пасажирів, посилаючись на те, що
перевезення пасажирів проводиться за рахунок державного бюджету України.

Згідно
ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно
до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач
зазначив, що згідно договору замовником послуг являється Дніпрорудненська
міська рада, яка зобов'язувалась оплатити йому вартість наданих послуг у 30
денний термін з моменту підписання акту виконаних робіт.

Згідно
до ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно
до ч.2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання
зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за
неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно
ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник,
який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно
до пункту 10 роз'яснень вищого Господарського Суду України за №02-5/78 від
04.03.1998 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу України»витрати позивачів, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів, за поданням правової допомоги про ведення справи
в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах,
визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України. Відшкодування цих
витрат здійснюється господарським судом за наявності документального
підтвердження витрат, наприклад угоди про надання послуг з ведення справи в
суді або належним чином оформленій довіреності, виданою стороною представнику
її інтересів в суді, і платіжного доручення або іншого документа, який
підтверджує оплату відповідних послуг.

Відповідно
до Договору №554 від 15.10.2007 року, на підставі рахунку №554/04 від 14.12.2007
року згідно квитанції за №554 від 15.12.2007 року позивачем сплачено адвокату
ОСОБА_2. готівкою 2000 гривень.

Крім
того позивач вважає, що йому спричинені матеріальні збитки: а саме він втратив
дохід від використання транспортного засобу на інших перевезеннях пасажирів, де
йому сплачують  за проїзд пасажири, крім
того він сплатив за інформаційні послуги у сумі 700 гривень.

Таким       чином,      позивач просить стягнути з   відповідача на його користь  заборгованість   у
сумі   22   800 грн.,
яка   виникла
внаслідок невиконання відповідачем своїх грошових зобов'язань по
договорам за №93 від 11.06.2007 року та за №97 від 10.09.2007 року, матеріальні
збитки у сумі 700 гривень; судові
витрати  які  складаються
з   адвокатських  послуг
в  сумі  2000 грн.

Вимоги
позивача  підлягають задоволенню частково
у сумі 22   800 грн. заборгованості,   яка
виникла   внаслідок невиконання
відповідачем своїх грошових зобов'язань по договорам за №93 від 11.06.2007 року
та за №97 від 10.09.2007 року, витрат
за   адвокатські  послуги
в  сумі  2000 грн.

В
іншій частині позову слід відмовити, т.я.
позивачем не підтверджені  700
грн. збитків, які спричинені внаслідок несвоєчасної оплати.

Відповідно
до вимог Декрету КМУ “Про державне мито” стягнути з позивача суму 20 грн.
державного мита недоплаченого позивачем, враховуючі заявлені вимоги про
відшкодування витрат за надані адвокатські послуги у сумі 2000 грн.

Державне
мито та витрати  ІТЗ судового процесу
підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, т.я. позов доведений до
суду з його вини.

Керуючись ст.
49,  82, 84   ГПК України,   суд

Вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з Дніпрорудненської міської ради, 71630
м. Дніпрорудне, вул. Ентузіастів 11, р/р 0046 УДК в Запорізькій
області МФО 813015 код 23881397, на користь ПП ОСОБА_1.,АДРЕСА_1, р/р
НОМЕР_3в ЗРУ КБ Приватбанку ОКПО МФО 313399, 22   800 грн. заборгованості, витрат  за
адвокатські  послуги  в  сумі  2000 грн., 248 грн. витрат по держмиту, 118
грн. витрат за ІТЗ судового процесу. Видати наказ.

Стягнути з ПП ОСОБА_1.,АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_3в
ЗРУ КБ Приватбанку ОКПО МФО 313399 на користь державного бюджету
України 20 грн. державного мита. Видати наказ.

В іншій частині позову
відмовити.

Суддя
Алейникова Т.Г.

Рішення підписане 12.03.08.