ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2008 р.

№ 18/506

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Кузьменка М.В., суддів Васищака І.М., Кочерової Н.О., за участю представників позивача В. Бічук (дов. від 3.03.08), М. Сергієнка (дов. від 27.11.07), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Держаний ощадний банк України” в особі Первомайського відділення № 7855 на рішення господарського суду Луганської області від 30 жовтня 2007 року та постанову Луганського апеляційного господарського суду від 28 січня 2008 року у справі № 18/506 за позовом Українського державного підприємства поштового зв’язку “Укрпошта” в особі Луганської дирекції до відкритого акціонерного товариства “Держаний ощадний банк України” в особі Первомайського відділення № 7855 про стягнення 3 200 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2005 року Українське державне підприємство поштового зв’язку “Укрпошта” в особі Луганської дирекції звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до відкритого акціонерного товариства “Держаний ощадний банк України” в особі Первомайського відділення № 7855 про стягнення суми недостачі 3 200 грн., яка виникла при доставці.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням господарського суду Луганської області від 30 жовтня 2007 року (суддя А. Ворожцов), залишеним без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду від 28 січня 2008 року, позов задоволено з мотивів порушення відповідачем Інструкції про касові операції в банках України.

Відкрите акціонерне товариство “Держаний ощадний банк України” в особі Первомайського відділення № 7855 просить судові рішення скасувати з підстав неправильного застосування господарськими судами статті 241 Цивільного кодексу України та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Українське державне підприємство поштового зв’язку “Укрпошта” в особі Луганської дирекції проти доводів касаційної скарги заперечує і в її задоволенні просить відмовити.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Господарськими судами встановлено, що 24 грудня 2004 року між відкритим акціонерним товариством “Державний ощадний банк України” (далі-банк) та Українським державним підприємством поштового зв’язку “Укрпошта” (далі-клієнт) було укладено додатковий договір № 1 до Генеральної угоди № 2/02-353 від 20 грудня 2002 про співробітництво та надання банківських послуг Українському державному підприємству поштового зв’язку “Укрпошта” та його структурним підрозділам.

Сторони встановили, що підготовка готівкових коштів проводиться касовим працівником банку в порядку, передбаченому “Інструкцією з організації перевезення валютних цінностей та інкасації коштів в установах банків України”, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 520 (у редакції постанови Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 644), на підставі належно оформленого грошового чека, наданого клієнтом.

На ярлику до сумки (мішка) з готівковими коштами зазначається найменування клієнта, дата пакування, загальна сума вкладених готівкових коштів і проставляються підпис та іменний штамп касира (пункт 4.3 договору).

У разі наявності надлишків або недостач складається акт про розбіжності, який підписують члени комісії, касир, інкасатор і представник банку. Акт є підставою для розгляду та вирішення питання щодо відшкодування збитків клієнту (пункт 4.8 договору).

Аналогічні за змістом норми викладені у додатковому договорі від 20 січня 2005 року № 1 до угоди про співробітництво та надання банківських послуг Українському державному підприємству поштового зв’язку “Укрпошта” та його структурним підрозділам, укладеному між відповідачем та позивачем в особі Попаснянського вузлу поштового зв’язку.

Умови зазначених додаткових договорів кореспондуються з правилами пунктів 7.4 - 7.9 глави 7 розділу IV “Інструкції з організації перевезення валютних цінностей та інкасації коштів в установах банків України”.

До Попаснянського вузла поштового зв’язку 9 серпня 2005 року інкасатори доставили 557 000 грн. готівкою і касиром клієнта був зроблений відповідний запис у книзі обліку валютних цінностей.

Проте, при перерахунку грошових коштів була виявлена недостача готівки - 3 200 грн., про що складено акт про розбіжності від 9 серпня 2007 року, який підписаний начальником вузла поштового зв’язку Н. Волинець (матеріали справи містять ще один примірник акта розбіжностей, який складено тими ж особами, але підписаний начальником вузла зв’язку В. Нікітіним).

Колегія суддів погоджується з висновком господарських судів про те, що у даному випадку як інкасаторами, які доставили грошові кошти, так і персоналом підприємства зв’язку були порушенні вимоги пунктів 4.4. - 4.7. договору та пунктів 7.5. - 7.7., 7.9. глави 7 розділу ІV “Інструкції з організації перевезення валютних цінностей та інкасації коштів в установах банків України” в частині дотримання процедур приймання доставленої бригадою інкасації готівки.

Водночас господарськими судами встановлено, що при формуванні інкасаторської сумки (мішка) контролер-касир банку допустила порушення вимог глави 4 розділу 2 “Інструкції про касові операції в банках України”, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, - перетягнула одну з пачок з 7 корінцями гумкою, 2 корінці були пошкоджені (розірвані перетяжки корінців).

За таких обставин господарські суди дійшли висновку про задоволення позову, оскільки порушення банком формування інкасаторської сумки спричинило виникнення недостачі готівки.

За змістом статей 33 і 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Всупереч вказаним статтям, відповідач не надав господарським судам доказів, які спростовують позовні вимоги та звільняють його від цивільної відповідальності.

Отже, з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені господарськими судами на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Луганської області від 30 жовтня 2007 року та постанову Луганського апеляційного господарського суду від 28 січня 2008 року у справі № 18/506 залишити без змін, а касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Держаний ощадний банк України” в особі Первомайського відділення № 7855 без задоволення.

Головуючий, суддя

М. В. Кузьменко

Суддя

І. М. Васищак

Суддя

Н.О. Кочерова