ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.08.08                                                                                           Справа № 2/38

Львівський апеляційний господарський суд у складі суддів:

головуючий суддя                                                            Бонк Т. Б.

судді                                                                                Бойко С. М.

Марко Р. І.

при секретарі Гунька О. П.

за участю представників сторін:

від позивача –не з’явився

від відповідача (скаржника) –не з’явився

розглянув апеляційну скаргу ТзОВ «Станіслав-Авто», м. Івано-Франківськ б/н від 15.05.2008 р.

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 24.04.2008 р.

у справі № 2/38

за позовом Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», м. Київ в особі Івано-Франківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», м. Івано-Франківськ

до відповідача ТзОВ «Станіслав-Авто», м. Івано-Франківськ

про стягнення 13 591, 52 грн. заборгованості шляхом звернення стягнення на заставлене майно

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 24.04.2008 р. у справі № 2/38 задоволено позов Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», м. Київ в особі Івано-Франківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», стягнуто з ТзОВ «Станіслав-Авто» 13 591, 52 грн. заборгованості шляхом звернення стягнення на заставне майно за договором застави майна № 82 від 17.08.2005 р., 135, 91 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. в повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду мотивоване тим, що внаслідок невиконання відповідачем умов договору кредиту № 39-24/3 від 21.07.2005 р., який забезпечений договором застави № 82 від 17.08.2005 р., станом на 03.03.2008 р. у нього виникла заборгованість по кредиту в сумі 10 100 грн. та по відсотках в сумі 946, 08 грн., в результаті чого позивачем на підставі п. 4.4 і п. 4.3.1 договору нараховано пеню в сумі 363, 34 грн. та штрафні санкції в сумі 2 182, 52 грн.

У своїй апеляційній скарзі відповідач просить дане рішення скасувати, посилаючись на те, що судом першої інстанції не перевірено правильність розрахунку штрафних санкцій та необґрунтовано стягнуто суму 2 182 грн. внаслідок невірного тлумачення п. 4.3.1 договору кредиту. На думку апелянта, сума штрафу становить 434, 55 грн.

Сторони не забезпечили явки уповноважених представників у судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 21.07.2005 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк»(кредитор) та ТзОВ «Станіслав-Авто»(позичальник) укладено договір кредиту № 39-24/3, відповідно до п. 1.1 якого кредитор зобов’язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в сумі 33 000 грн. зі сплатою 18, 5 % річних та комісій в розмірі та порядку, визначеними Тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до цього договору, що є невід’ємною складовою частиною цього договору, з графіком погашення суми основної заборгованості у відповідності до Додатку 2, який є невід’ємною частиною цього договору, та кінцевим терміном повернення заборгованості до 18.07.2008 р. на умовах, визначених цим договором.

Згідно п.п. 2.5, 2.8 кредитного договору, сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно до 5 числа місяця, наступного за місяцем, за який нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Сплата комісій здійснюється в порядку та строки, обумовлені Тарифами.

Відповідно до п. 1.3 цього договору, в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов’язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги кредитор укладає з позичальником договір застави майнових прав (вимоги поставки товару) обладнання № 74 від 21.07.2005 р., визначеного п. 1.2 цього договору, купівельна вартість 47 650 грн., погодженою заставною вартістю 33 355 грн., з подальшим переоформленням на договір застави майна.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання п. 1.3 договору кредиту 17.08.2005 р. вищезазначеними сторонами укладено договір застави майна № 82, за умовами якого заставодавець (ТзОВ «Станіслав-Авто») передає в заставу заставодержателю (Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк») у якості забезпечення виконання зобов’язань за договором кредиту № 39-24/3 від 21.07.2005 р. наступне майно:

-          Автопідіймач с/х 4, марка АП-4, 2005 р. в., с. н. 50609610 заставною вартістю 8 120 грн.

-          Автопідіймач с/х 4, марка АП-4, 2005 р. в., с. н. 50406622 заставною вартістю 8 120 грн.

-          Розвал (тест-система), марка СКО-1М, 2005 р. в., с. н. 50458 заставною вартістю 4 536 грн.

-          Пневмодомкрат, марка ДП-3, 2005 р. в., с. н. 1676 заставною вартістю 769, 99 грн.

-          Траверса, 2005 р. в., б/н заставною вартістю 1 323 грн.

-          Компресор 100 л, марка Ріппі Рагіпег, 2005 р. в., с. н. заставною вартістю 2 365, 99 грн.

Згідно п. 1.3 договору застави майна, заставодавець зобов’язується забезпечити виконання зобов’язань по договору кредиту, зокрема:

-          повернення кредиту в розмірі 33 000 грн. з графіком погашення суми основної заборгованості цього договору та кінцевим терміном погашення до 18.07.2008 р., а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором кредиту;

-          сплата процентів за користування кредитом у розмірі 18, 5 % річних та комісій, визначених договором кредиту;

-          сплата можливих штрафних санкцій, визначених договором кредиту;

-          інші витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги.

Згідно ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 03.03.2008 р. (а. с. 18), відповідач з 30.09.2007 р. не виконує графік повернення основної суми кредиту та відсотків за користування ним, в результаті чого у нього виникла заборгованість по кредиту в сумі 10 100 грн., по відсотках –946, 08 грн.

Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених цим договором, та комісій, визначених Тарифами, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1, 2.11.3, 3.2.4, 4.4., 5.4 цього договору, позивальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1 % у валюті кредиту від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБ України, що діяла в період невиконання зобов’язань за цим договором.

Згідно розрахунку пені по простроченому кредиту (а. с. 20) і по прострочених відсотках (а. с. 21), позивачем нарахована пеня за період з 06.08.2007 р. по 03.03.2008 р. у розмірах 325, 41 грн. та 37, 93 грн. відповідно, тобто в загальному в сумі 363, 34 грн.

Відповідно до п. 4.3.1 договору кредиту, у разі порушення позичальником протягом більше, ніж 30 календарних днів, вимог п.п. 3.3.6, 3.3.7 цього договору, він сплачує кредитору штраф у розмірі 1 % від суми невиконаного (простроченого) зобов’язання за кожний випадок, а вимог п.п. 3.3.2, 3.3.6, 3.3.8 цього договору –штраф у вищезазначеному розмірі, який обчислюється, відповідно, від заставної вартості предмета застави/іпотеки, зазначеної в п. 1.3 цього договору, та від суми, що підлягає достроковому погашенню.

В даному випадку позичальником порушено вимоги п. 3.3.6 (зобов’язання сплачувати проценти та комісії) та п. 3.3.8 (зобов’язання повернути суму кредиту в повному обсязі).

Згідно розрахунку штрафних санкцій (а. с. 22), загальна сума штрафу становить 2 182, 10 грн.

При цьому, суд погоджується із розрахунками штрафних санкцій, здійсненими позивачем, з огляду на їх відповідність розрахунку заборгованості у зв’язку з невиконанням відповідачем графіку погашення основної суми кредиту та інших умов договору, що відповідач не заперечував у своїй апеляційній скарзі.

Крім цього, у матеріалах справи відсутні докази погашення ТзОВ «Станіслав-Авто»основної суми кредиту та відсотків за користування нею.

Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № 39-24/3 від 21.07.2005 р. становить в сумі 13 591, 51 грн.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов’язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов’язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв’язку із пред’явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено відповідачу претензію № 24-13/67-9 від 11.01.2008 р. (а. с. 8). Однак, дана претензія залишена ТзОВ «Станіслав-Авто»без реагування.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте з врахування всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Керуючись ст.ст. 89, 91, 99, 101 –105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 24.04.2008 р. у справі № 2/38 залишити без змін, апеляційну скаргу ТзОВ «Станіслав-Авто», м. Івано-Франківськ –без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя                                                                      Бонк Т. Б.

Суддя                                                                                          Бойко С. М.

Суддя                                                                                          Марко Р. І.