ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.06.08 р.                     Справа № 19/58

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Дучал Н.М.

При секретарі Мішиній М.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Крилевська Л.С., за довіреністю

від відповідача: Остроухова С.Ю., за довіреністю

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Централізованої бухгалтерії при Централізованій бібліотечній системі, м.Горлівка Донецької області

до відповідача: Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Донецького обласного відділення, м.Донецьк в особі Горлівської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення, м.Горлівка Донецької області

про стягнення 4 118,11 грн. страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності із виплат, передбачених ст.57 Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з виплат надбавок за вислугу років”.

Централізована бухгалтерія при центральній бібліотеці імені Т.Г.Шевченка відділу культури міської Ради міста Горлівки Донецької області, м. Горлівка Донецької області звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Донецького обласного відділення, м.Донецьк в особі Горлівської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення, м. Горлівка Донецької області про стягнення 4 118,11 грн. страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності із виплат, передбачених ст.57 Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з виплат надбавок за вислугу років”.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на платіжні доручення №2945 від 28.11.05р., №2952 від 28.11.05р., якими сплачено на рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; Постанову Кабінету Міністрів України №745 від 25.05.06р. “Деякі питання, пов'язані із сплатою страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування”; Закон України “Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів”, ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 04.06.08р. замінено Централізовану бухгалтерію при центральній бібліотеці імені Т.Г.Шевченка відділу культури міської Ради міста Горлівки Донецької області, її правонаступником – Централізованою бухгалтерією при Централізованій бібліотечній системі, м. Горлівка Донецької області.

На запит суду з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців наданий Витяг з ЄДР, згідно якого, станом на 16.05.08р., в державному реєстрі зареєстровано Централізовану бухгалтерію при Централізованій бібліотечній системі, код 26444194, місцезнаходження: 84638, Донецька обл., м. Горлівка, проспекткт Перемоги, 132а.

Відповідач, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Донецького обласного відділення м. Донецьк в особі Горлівської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення надав відзив на позовну заяву (вх.№02-41/14672 від 14.05.08р.), яким проти позову заперечує, з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18.01.2001р № 2240-ІП (надалі Закон № - 2240), позивач є страхувальником Горлівської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності і має сплачувати страхові внески на усі види загальнообов'язкового державного соціального страхування. Згідно із ст. 23 Закону № 2240 страхувальники роботодавці сплачують до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, пов'язаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цього Закону.

Відповідач послався на ст. 57 Закону України „Про освіту" № 1060 (надалі Закон №-1060), згідно якої надбавки за вислугу років і допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, є гарантіями держави педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів.

Оскільки законодавець визначив надбавки за вислугу років і допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки як гарантії держави, передбачивши їх в Законі № 1060, то, відповідно до частини 2 ст. 2 цього Закону дані надбавки і допомога є додатковою заробітною платою і входять в структуру заробітної плати.

Таким чином, на думку відповідача, надбавки за вислугу років і допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів за своєю природою є заробітною платою і, незалежно від того, в який період і з якою затримкою вони нараховуються і сплачуються, дані надбавки і допомога залишаються заробітною платою і включаються до фонду оплати праці.

Відповідач у письмових поясненнях зазначив, що оскільки ні Конституцією України, ні Бюджетним кодексом України, ні Законом України "Про освіту", ні Законом України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту" педагогічним працівникам, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів", ні іншими законами з бюджетного законодавства прямо не скасовано обов'язок сплачувати страхові внески з сум додаткової заробітної плати у вигляді надбавки і допомоги, передбачених Законом України „Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів, то встановлення Кабінетом Міністрів України яких-небудь винятків щодо нарахування страхових внесків є порушенням Конституції України.

Разом з тим, відповідач звернув увагу Суду на те, що зміна, на яку посилається позивач, внесена постановою Кабінету Міністрів України № 745, що прийнята 25.05.2006р. Внески ж перераховані позивачем в 2005 році. Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити позивачеві у задоволенні позову в повному обсязі.

З листом (02-41/18469 від 04.06.08р.), позивач надав пояснення щодо реалізації положень Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України “Про освіту педагогічним, науково-педагогічним і іншим категоріям працівників навчальних закладів”.

Позивач зазначив, що вказаний Закон встановлює і регулює правовідносини, що склалися у зв`язку з нефінансуванням з бюджету виплат, передбачених ст. 57 Закону України “Про освіту” і не містить норм щодо проведення нарахувань на кредиторську заборгованість державного бюджету страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та інші фонди. Послався на Постанову Кабінету Міністрів України №745 "Деякі питання, пов'язані із сплатою страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 25.05.06 р., що прийнята з метою врегулювання вказаних питань. Зауважив, що відповідно до Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України " Про освіту" педагогічним, науково - педагогічним і іншим категоріям працівників навчальних закладів" виплати на реалізацію його положень планувалися і здійснювалися за кодом економічної класифікації 1343 "Інші поточні трансферти населенню", а не за кодом 1111 "Заробітна плата".

Позивач надав довідку фінуправління Горлівської міськради, згідно якої фінансування за кодом економічної класифікації 1343 "Інші поточні трансферти населенню" здійснювалося не з місцевого, а з державного бюджету і тільки на певну мету (тобто на виплату надбавок за вислугу років, допомоги на оздоровлення у розмірі місячного окладу).

Вважає, що Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не бере до уваги той факт, що в Законах України про Державний бюджет України на відповідний рік витрати та нарахування соцстраху на виплати згідно статті 57 не передбачені, оскільки, на думку позивача, їх сплата не узгоджується з Положеннями Конституції України і призводить до розбалансування бюджетної системи.

В поясненнях (вх.№02-41/19739 від 13.06.08р.) відповідач надав додаткові заперечення на позовні вимоги позивача, зазначивши, що на думку відповідача, постанова КМУ № 745 необґрунтовано розширює положення Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України „Про освіту", яким не передбачено пільги певним категоріям страхувальників щодо нарахування страхових внесків.

Одночасно, відповідач зазначив, що спільний лист Міністерства освіти і науки України та Міністерства фінансів України від 30.11.2005 № 1/9-681, № 31-17000-02-5/25800 Міністерством юстиції України визнано нечинним та таким, що підлягає відкликанню з місць застосування органами, які його видали, про що Міністерством юстиції України було поінформовано Міністерство освіти і науки України та Міністерство фінансів України листом вих. від 18.01.2006 № 21-91-4570.

Розгляд справи відкладався.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.4-2 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України).

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши в засіданні пояснення представників сторін, Господарським судом

В с т а н о в л е н о.

Платіжними дорученнями №2945 від 28.11.05р. на суму 1 053,79 грн., №2952 від 28.11.05р. на суму 3 064,32 грн. Централізована бухгалтерія при центральній бібліотеці імені Т.Г.Шевченка сплатила на рахунок ГМВД у Донецькій області ФСС з ТВП страхові внески на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності із виплат, передбачених ст. 57 Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з виплат надбавок за вислугу років”.

З прийняттям 25.05.06р. Кабінетом Міністрів України постанови № 745 “Деякі питання, пов`язані із сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, якою постановлено: “Установити, що до сум фактичних витрат на оплату праці (для роботодавців) чи сум оплати праці (для найманих працівників), що обчислюються відповідно до пункту 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. N 1266 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 40, ст. 1802), не включаються суми виплат, що здійснюються згідно із Законом України "Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів", позивач вважає, що перерахування вищевказаних внесків було необґрунтованим, тому відповідачем вказані суми підлягають поверненню.

З метою повернення страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності із виплат, передбачених ст. 57 Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з виплат надбавок за вислугу років” у сумі 4 118,11 грн., позивач звернувся до відповідача з листами від 18.12.06р. №399, від 09.10.06р. №196 від 27.11.06р. №205, в яких просив повернути перераховані суми внесків на рахунок установи.

Листом №01-1228 від 20.10.06р. відповідач повідомив позивача, що при поверненні нарахованих та перерахованих в 4 кварталі 2005 року страхових внесків на виплати, передбачені ст. 57 Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів", Горлівська міська виконавча дирекція керується роз`ясненням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.06.06р. № 01-16-1345.

Як зазначено позивачем, станом на 25.02.08р. сплачені страхові внески у сумі 4118,11 грн. відповідачем не повернуті, у зв`язку з чим позивач вимагає їх до стягнення.

З огляду на матеріали справи та приписи чинного законодавства, слід зазначити наступне.

Причиною даного спору є питання про те, чи підлягають поверненню відповідачем страхові внески на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності із виплат, передбачених ст.57 Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з виплат надбавок за вислугу років”, сплачені позивачем 28 листопада 2005 р.

Принципи, загальні правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян в України визначені Основами законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі –Основи).

Відповідно до статті 21 Основ страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування залежно від його виду встановлюються з кожного виду страхування, як правило, на календарний рік у відсотках, зокрема, для роботодавців - до сум фактичних витрат на оплату праці та інших виплат найманим працівникам, які підлягають обкладенню прибутковим податком з громадян.

Стаття 22 Основ, визначає, що порядок здійснення платежів і резервування коштів, строки сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначаються законами України з окремих видів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей визначаються Законом України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням” № 2240-14 ( далі по тексту Закон № 2240).

Матеріальне забезпечення та соціальні послуги, що надаються за цим Законом, є окремим видом загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян, що здійснюється Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Законодавство України, що регулює відносини у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Кодексу законів про працю України, цього Закону та прийнятих відповідно до них інших нормативно-правових актів ( ст. 3 Закону України № 2240).

Нарахування і сплата страхових внесків на загальнообов”язкове державне соціальне страхування у зв”язку з тимчасовою втратою працездатності здійснюється відповідно до Закону України № 2240 та Закону України “Про розмір внесків на деякі види загальнообов”язкового державного соціального страхування” № 2213. Базою для такого нарахування є суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, а також інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно – правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України “Про оплату праці” та підлягають обкладанням податком з доходів фізичних осіб.

Поняття і структура заробітної плати (доходу) визначається Законом України “Про оплату праці”.

Згідно ст. 2 цього ж Закону, заробітна плата має наступну структуру:

Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 57 Закону України “Про освіту”, визначені гарантії держави педагогічним, науково-педагогічним працівникам та іншим категоріям працівників навчальних закладів.

Так, держава забезпечує педагогічним та науково-педагогічним працівникам, зокрема, виплати педагогічним і науково-педагогічним працівникам надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу (ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи; виплату педагогічним і науково-педагогічним працівникам допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки.

Отже, надбавки за вислугу років та допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки за своєю природою є заробітною платою та включаються до фонду оплати праці.

Оскільки Законами про Державний бюджет України виплата надбавок і допомоги, передбачених Законом України “Про освіту” були зупинені, суми виплат за 1997-2002 роки набули статусу Державного боргу, про що зазначено в Постанові Верховної Ради України № 2551 від 21.06.2001 р. “Про стан, напрями реформування і фінансування освіти в Україні”.

Державним боргом є загальна сума заборгованості держави, яка складається з усіх випущених і непогашених боргових зобов'язань держави, включаючи боргові зобов'язання держави, що вступають в дію в результаті виданих гарантій за кредитами, або зобов'язань, що виникають на підставі законодавства або договору ( ст. 2 Бюджетного кодексу України).

Ставши державним боргом, гарантії( надбавки та допомога), визначені ст. 57 Закону України “Про освіту” не змінили свого статусу додаткової заробітної плати, через невиплату їх в 1997-2002 роках.

Законом України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України „Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів" від 09.09.2004 № 1994-ІУ встановлені та врегульовані правовідносини, що склалися у зв'язку з нефінансуванням з бюджету виплат, передбачених ст.57 Закону України „Про освіту": зокрема, передбачено, що кредиторська заборгованість погашається працівникам помісячно разом з виплатою поточної заробітної плати.

Згідно ст. 2 Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” кредиторська заборгованість Державного бюджету України, встановлена статтею 1 цього Закону, є обов'язковою до погашення і погашається протягом п'яти років рівними частинами шляхом включення цих видатків відповідними законами України про Державний бюджет України починаючи з 2005 року у вигляді окремих цільових субвенцій з Державного бюджету України відповідним місцевим бюджетам або безпосередньо з Державного бюджету України для категорій працівників, що фінансуються з Державного бюджету України.

Субвенціями є міжбюджетні трансферти для використання на певну мету в порядку, визначеному тим органом, який прийняв рішення про надання субвенції ( ст. 2 Бюджетного кодексу України).

Законом України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України „Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів", не встановлено будь-яких пільг певним категоріям страхувальників щодо нарахування страхових внесків. Нарахування і сплата страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності визначається і регулюється виключно Законами України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням” від 18.01.01 р. N 2240-III та „Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування" від 11.01.2001 № 2213-ІН, які в свою чергу теж не передбачають будь-яких винятків щодо нарахування та сплати страхових внесків для певних категорій страхувальників-роботодавців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2005 № 934 “Про реалізацію Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів" затверджено Порядок погашення кредиторської заборгованості державного бюджету педагогічним і науково-педагогічним працівникам навчальних закладів та установ освіти з виплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки.

Пунктом 4 цього Порядку зазначено, що відрахування, передбачені законодавством, з виплат здійснюються в установленому порядку.

Отже, відрахування страхових внесків в сумі 4 118,11 грн, проведені Централізованою бухгалтерією при центральній бібліотеці імені Т.Г.Шевченка відділу культури міської Ради міста Горлівки Донецької області у листопаді 2005 р., здійснені відповідно до чинного законодавства.

Той факт, що кошти на виплати по ст. 57 Закону України “Про освіту” планувалися та здійснювалися по коду економічної класифікації 1343 ( “Інші поточні трансферти населенню) не змінює природи цих виплат, тому вони входять до фонду оплати праці.

Кабінетом Міністрів України 25.05.2006 р. прийнято Постанову N 745 “Деякі питання, пов'язані із сплатою страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування” ( набрала чинності 02.06.2006 р.), якою доповнено Порядок погашення кредиторської заборгованості державного бюджету педагогічним і науково-педагогічним працівникам навчальних закладів та установ освіти з виплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2005 р. N 934 пунктом 3-2 такого змісту:

"3-2. Страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на виплати не нараховуються".

Отже, станом на час нарахування та перерахування позивачем (в листопаді 2005 року) спірних сум страхових внесків, Постанова № 745 “Деякі питання, пов'язані із сплатою страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування” Кабінетом Міністрів України прийнята ще не була, тобто зазначена норма – не діяла.

Крім того, пряме вказання, що прийняті положення мають зворотню силу, в Постанові № 745 відсутнє.

Посилання позивача на роз”яснення спільного листа Міністерства Фінансів України і Міністерства освіти і науки України №№3117000-02-5/2800, 1/9-681 від 30.11.2005 р. є неправомірним, оскільки листи не мають сили нормативно-правового акту, а носять лише роз”яснювальний, інформативний характер та не повинні містити нових правових норм.

Листом Міністерства юстиції України № 21-46-734 від 25.01.2006 р., в зв”язку з тим, що нарахування страхових внесків здійснюється виключно відповідно до норм Законів України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням”, та не може здійснюватися відповідно до Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України “Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів”, зазначено , що спільний лист №№3117000-02-5/2800, 1/9-681 від 30.11.2005 р. підлягає відкликанню з місць застосування органами, які його видали.

З урахуванням викладеного, позов Централізованої бухгалтерії при Централізованій бібліотечній системі м. Горлівка Донецької області про стягнення 4 118,11 грн. страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності із виплат, передбачених ст.57 Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з виплат надбавок за вислугу років” не підлягає задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 22, 33, 34, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Централізованій бухгалтерії при Централізованій бібліотечній системі м. Горлівка Донецької області у задоволенні позову до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Донецького обласного відділення, м.Донецьк в особі Горлівської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення, м.Горлівка Донецької області про стягнення 4 118,11 грн. страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності із виплат, передбачених ст.57 Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з виплат надбавок за вислугу років”.

За погодженням сторін в судовому засіданні 24.06.2008 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 25.06.2008 р.

Суддя Дучал Н.М.

Вик. Бойчук А.В.

Надруковано 4 екземпляри:

1 – позивачу;

2 – відповідачу;

1 – у справу.