ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2008 р.

№ 9/95

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйова О.В. –головуючого

Полянського А.Г.

Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача

не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

відповідачів

1) Власенко С.О. –дов. від 04.12.2007 року

2) не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Миколаївського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду

від

29.01.2008 року

у справі

№ 9/95/05-НР господарського суду Миколаївської області

за позовом

Миколаївського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України

до

- Миколаївської обласної організації Фізкультурно-спортивне товариство “Динамо” України

- Виконавчого комітету Очаківської міської ради

про

визнання права власності на будинок, визнання недійсним свідоцтва на право власності та рішення

ВСТАНОВИВ:

У березні 2005 року Миколаївське обласне спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до Миколаївської обласної організації Фізкультурно-спортивне товариство “Динамо” України про визнання за Миколаївським обласним спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України права власності на будинок відпочинку, розташований на базі відпочинку “Динамо”, яка належить Миколаївській обласній організації “Динамо”, за адресою: вул. Курортна, 27а, м. Очаків, Миколаївська область, позначеного на схемі земельної ділянки до свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 05.08.2003 року цифрою “4”, балансовою вартістю 7 323, 00 грн.

13.06.2005 року, в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач подав уточнення до позовної заяви, в яких просив визнати за Миколаївським обласним спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України права власності на будинок відпочинку, розташований на базі відпочинку “Динамо”, яка належить Миколаївській обласній організації “Динамо”, за адресою: вул. Курортна, 27а, м. Очаків, Миколаївська область, позначеного на схемі земельної ділянки до свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 05.08.2003 року цифрою “1”, балансовою вартістю 7 323, 00 грн., визнати недійсними свідоцтво на право власності, видане та зареєстроване виконавчим комітетом Очаківської міської ради від 05.08.2003 року та рішення виконавчого комітету Очаківської міської ради від 29.07.2003 року, на підставі якого воно видане.

11.09.2007 року позивач, в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України, подав уточнення до позовної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідності зі статтями 23, 48, 49 Закону України “Про власність” спірна нерухомість (будинок відпочинку, розташований на базі відпочинку “Динамо”, яка належить Миколаївській обласній організації “Динамо”, за адресою: вул. Курортна, 27а, м. Очаків, Миколаївська область) є власністю позивача і відповідач неправомірно поставив її на баланс, оформив на неї свідоцтво про право власності та не переоформляє спірне майно за належністю.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 02.10.2007 року (суддя: Фролов В.Д.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 року (судді: Журавльов О.О. –головуючий, Поліщук Л.В., Михайлов М.В.) по справі № 9/95/05-НР господарського суду Миколаївської області, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Мотивуючи судові рішення господарські суди з посиланням на статті 182, 328, 331, 376 Цивільного кодексу України зазначають про те, що позивачем не приведено достатніх підстав для визнання за ним права власності на оспорюваний будинок. Крім цього, спірний будинок знаходиться на балансі відповідача на підставі свідоцтва про право власності від 05.08.2003 року відповідно до рішення Виконавчого комітету Очаківської міської ради від 29.07.2003 року № 247. Суд також зазначає, що жодних обґрунтованих підстав для визнання цього свідоцтва недійсним позивачем не наведено.

Не погоджуючиcь з постановою суду, Миколаївське обласне спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 року по справі № 9/95/05-НР господарського суду Миколаївської області, в якій просить постанову у справі та рішення господарського суду Миколаївської області від 02.10.2007 року скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення та неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, зокрема, статті 328 Цивільного кодексу України, статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, заявник зазначає про те, що у даному випадку діями відповідача порушено право власності позивача, захист якого повинен здійснюватися судом.

Відповідач-1 надав відзив на касаційну скаргу, в якому просить рішення та постанову у справі залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Відповідач-2 відзив на касаційну скаргу не надав, явку представників у судове засідання не забезпечив.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представника відповідача-1, присутнього у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові та доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 108 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено господарськими судами першої та апеляційної інстанції, Миколаївському товариству „Динамо” 10.01.1964 року відведено земельну ділянку орієнтовною площею 1,0 га для розміщення палаточної літньої туристичної бази без права капітальної забудови ділянки, що підтверджується рішенням виконкому Очаківської міської ради депутатів трудящих Миколаївської області №5. Рішенням виконкому Очаківської міської ради депутатів трудящих Миколаївської області №73, Миколаївській облраді „Динамо” додатково відведено земельну ділянку по вул. Госпітальна, площею 1,19 га для будівництва літньої туристичної бази. В подальшому Очаківською міською радою депутатів трудящих Миколаївської області прийнято рішення №35, згідно з яким, Очаківській турбазі „Динамо” дозволено будівництво спального корпусу на 100 місць з їдальньою на території Очаківській турбази „Динамо”, а рішенням виконкому Очаківської міської ради депутатів трудящих Миколаївської області №22 Очаківській турбазі „Динамо” дозволено будівництво п’яти 4-х кімнатних будинків.

Паспорт турбази „Динамо”, який 27.12.1976 року зареєстрований у комітеті по фізичній культурі і спорту Миколаївського облвиконкому, свідчить, що турбаза „Динамо”, розташована в м. Очакові, вул. Курортна,27, на земельній ділянці в 2 га, введена в експлуатацію у 1964 році та належить Миколаївській обласній раді „Динамо”.

Згідно з Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою, який 28.04.1999 року виданий Очаківською міською радою народних депутатів, Миколаївській обласній раді „Динамо” у постійне користування надана земельна ділянка площею 2 га для обслуговування туристичної бази „Динамо”, Курортна,27 а.

Згідно з планом зовнішніх меж земельної ділянки, який є додатком до Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, та схемою розташування будівель і об’єктів бази відпочинку „Динамо”, яка є додатком до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, база відпочинку „Динамо” розташована саме на земельній ділянці площею 2 га, що надана відповідачу-1 у постійне користування згідно із Державним актом.

Судами зазначено, що позивач посилається на те, що спірний будинок відпочинку був збудований позивачем на території туристичної бази „Динамо” за узгодженням і з дозволу керівництва –УВС Миколаївського облвиконкому, Миколаївської облради „Динамо” за рахунок нецентралізованих джерел та у грудні 1977 року цей будинок введений в експлуатацію і поставлений на баланс позивача. В подальшому цей будинок капітально ремонтувався позивачем у 1989 році і весь час позивач відкрито, безперервно користувався збудованим будинком, в якому відпочивали робітники та члені їх сімей. За утримання цього будинку (охорону, прибирання прилеглої території) щорічно позивач перераховував відповідачу -1 кошти.

Судами також встановлено, що земельна ділянка під будівництво спірного будинку позивачу не надавалася, а наявне у матеріалах справи рішення виконкому Очаківської міської ради депутатів трудящих Миколаївської області №73 (оформлено витягом з протоколу №7 від 27.03.1964 року) свідчить про виділення земельної ділянки під будівництво літньої туристичної бази відповідачу-1. Також у матеріалах справи відсутні і позивачем не надані документи, які свідчать про надання відповідачем-1 дозволу на будівництво позивачем спірного будинку на земельній ділянці, що виділена відповідачу-1. Дозвіл на будівництво не наданий позивачу також і УВС облвиконкому та відповідними органами архітектури і містобудування. Крім того, у позивача відсутній акт державної комісії про введення в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкту (спірного будинку).

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вірно зазначено апеляційним господарським судом, позивачем не надано допустимих доказів, які б свідчили про набуття права власності на спірну будівлю.

Крім того, згідно статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Однак, як встановлено господарськими судами, спірний будинок розташований на земельній ділянці, яка знаходиться у постійному користуванні відповідача-1, що підтверджується відповідним Державним актом, який виданий на підставі рішення виконкому Очаківської міської ради народних депутатів від 23.02.1999 року №40 „Про надання земельних ділянок у постійне користування”. На момент розгляду справи доказів скасування або визнання недійсним (нечинним) цього рішення виконкому Очаківської міської ради позивач до суду не надав.

Також судами зазначено про відсутність підстав для визнання свідоцтва недійсним.

Враховуючи викладене, господарські суди дійшли вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Твердження заявника про порушення і неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення та постанови у даній справі не знайшли свого підтвердження та суперечать матеріалам справи.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що рішення та постанова у справі прийняті у відповідності з нормами права, підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Миколаївського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 02.10.2007 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 року по справі № 9/95/05-НР господарського суду Миколаївської області залишити без змін.

Головуючий О. Муравйов

Судді А. Полянський

Г. Фролова