ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.07.08 р.                     Справа № 39/94

Господарський суд Донецької області у складі судді Морщагіній Н.С.

при секретарі Бахрамовій А.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Закритого акціонерного товариства “АРС” м. Донецьк

До відповідача: Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк

про стягнення 1 700 093 грн. 31 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Прядка І.М. – за довіреністю;

від відповідача: Потоцький О.В. – за довіреністю;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Закрите акціонерне товариство “АРС” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк, про стягнення заборгованості в сумі 1 700 093 грн. 31 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір № 02/05-568п від 04.05.2005 р., додаткову угоду від 01.06.2005 р. до договору № 02/05-568п від 04.05.2005 р., наказ міністерства палива та енергетики України № 238 від 26.05.2005 р., журнали-ордера за період з 01.01.2005 р. по 31.12.2005 р., з 01.01.2005 р. по 31.12.2005 р., з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р., з 01.01.2007 по 31.12.2007 р., з 01.01.2008 р. по 13.05.2008 р., зведений пакт звірки розрахунків станом на 01.11.2006 р.

Відповідач надав відзив на позов, проти позовних вимог заперечив, вважав позовні вимоги недоведеними.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

04.05.2005 р. між позивачем, Закритим акціонерним товариством “АРС” м. Донецьк, та Державним підприємством “Донецька вугільна коксівна компанія”, правонаступником якого згідно п. 3.1 наказу Міністерства палива та енергетики України № 238 від 26.05.2005 р., додаткової угоди від 01.06.2005 р., є відповідач, було укладено договір № 02/05-568 п, який за своїм змістом та правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статей 712 ЦК України та статей 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить Договору, до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

Згідно даного Договору Продавець зобов’язався передати у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення, визначену специфікаціями до Договору, а Покупець, в свою чергу, зобов’язався прийняти продукцію та сплатити за неї встановлену ціну.

На виконання умов Договору, Позивач у 2005 році, згідно п. 1.1, 4.1, 4.2, 4.3 Договору, здійснив поставку продукції виробничо-технічного призначення на загальну суму 1 700 093 грн. 31 коп. та виставив для сплати рахунки на загальну суму поставки, на підтвердження чого представив суду журнали-ордера за період з 01.01.2005 р. по 31.12.2005 р., з 01.01.2005 р. по 31.12.2005 р., з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р., з 01.01.2007 по 31.12.2007 р., з 01.01.2008 р. по 13.05.2008 р., а також зведений пакт звірки розрахунків станом на 01.11.2006 р., підписаний та скріплений печатками обох сторін без зауважень та заперечень.

Відповідно до умов п. 6.1 Договору оплата Продукції здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця протягом 5 календарних днів з дати поставки Продукції.

01.06.2005 р. між Державним підприємством „Донецька вугільна енергетична компанія” та Закритим акціонерним товариством „АРС” укладено додаткову угоду, що є невід’ємною частиною договору №02/05-589п від 24.05.2005р.

Згідно п. 1 Угоди, сторони встановили, що у зв’язку з реорганізацією ДП „Донецька вугільна коксівна компанія” на підставі наказу Міністерства палива та енергетики України №238 від 26.05.2004р. „Про реорганізацію ДП „Донецька вугільна коксівна компанія” шляхом виділення з його складу відособлених підрозділів: „Шахта ім.Скочинського”, „Шахта „Південнодонбаська №3”, „Шахта ім. Калініна”, „Шахта „Жовтневий рудник”, „Бюро спеціалізованих маркшейдерських робіт”, „Управління гірничотехнічних робіт” та приєднання їх до складу ДП „Донецька вугільна енергетична компанія”, останнє є покупцем по договору № 02/05-568п від 04.05.2005 р. та правонаступником всіх прав та обов’язків ДП „Донецька вугільна коксівна компанія” по даному договору.

Пунктом 2 даної угоду сторони домовились провести заміну сторони по договору ДП „Донецька вугільна коксівна компанія” на ДП „Донецька вугільна енергетична компанія” та внести відповідні зміни до договору № 02/05-568п від 04.05.2005 р.

Пунктом 3 даної угоди, сторони підтвердили, що розмір заборгованості відповідача по договору № 02/05-568п від 04.05.2005 р. згідно розподільчого балансу станом на 31.05.2005 р. складає 1 700 093 грн. 31 коп.

Проте відповідач покладені на нього згідно Договору, додаткової угоди до Договору обов’язки належним чином не виконував, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 1 700 093 грн. 31 коп.

Наразі на момент прийняття рішення грошове зобов’язання відповідача перед позивачем на суму 1 700 093 грн. 31 коп. залишилось не виконаним, що є порушенням вимог статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів оплати заборгованості в сумі 1 700 093 грн. 31 коп. не надав, заявлені позовні вимоги в цій частині не спростував.

За таких обставин, враховуючи те, що сума основного боргу підтверджена матеріалами справи та відповідачем не спростована, позовні вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на відповідача.

На підставі ст.ст.525, 526, 614, 625 та 655-697, 712 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства “АРС” м. Донецьк – задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк на користь Закритого акціонерного товариства “АРС” м. Донецьк заборгованість в сумі 1 700 093 грн. 31 коп., витрати за державним митом в сумі 17 000 грн. 93 коп., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

В судовому засіданні оголошено повний текст рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя