РІШЕННЯ

"08" липня 2008 р.

Справа № 17/109-2372

Господарський суд Тернопільської області

Судді Андрусик Н.О.

Розглянув справу

за позовом Приватного підприємства "Колос", м. Чернівці

до відповідача Приватного підприємства "Продторг-Тернопіль", м. Тернопіль

Представник від:

позивача: не з’явився;

відповідача: не з’явився.

Судом в порядку ст. 811 ГПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася у зв’язку з відсутністю письмового клопотання сторони.

Приватне підприємство "Колос", м. Чернівці 04.06.2008р. звернулося до господарського суду з позовом до відповідача –Приватного підприємства "Продторг-Тернопіль", м. Тернопіль, про стягнення 18638,44 грн. основного боргу та 143,51 грн. пені, всього 18781,95 грн. за поставлений товар – ковбасні вироби згідно укладеного між сторонами договору на поставку товарів б/н від 30.01.2008р.

Позов обґрунтовується копією договору на поставку товарів б/н від 30.01.2008р.; копіями накладних на поставку товарів; копіями додатків №1 до договору; розрахунком суми пені за заборгованістю ПП “Продторг-Тернопіль” станом на 30.04.2008р.; іншими матеріалами.

Ухвалою господарського суду від 09.06.08р. порушено провадження у даній справі та призначено судове засідання на 26.06.2008р. о 15 год. 30 хв. У зв’язку з неявкою в судове засідання представника відповідача судове засідання відкладалося в порядку ст. 77 ГПК України на 08.07.2008р. до 11:20 год.

В судове засідання 08.07.08р. представники сторін не з’явилися, причин неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили. Відповідач обґрунтованого та документально підтвердженого відзиву на позов, інших додатково витребуваних письмових документів не подав, його представник в судові засідання не з’явився, хоча про час, дату та місце слухань справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку (повідомлення про вручення поштового відправлення №1791746, №182157).

Зважаючи, що ухвалою від 26.06.2008р. явка сторін в судове засідання не визнавалася обов’язковою, а п. 4 резолютивної частини даної ухвали сторін попереджено про те, що у разі неявки представників сторін в судове засідання, розгляд справи буде здійснено за наявними у справі документами, тому суд розглядає спір згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши представлені докази в їх сукупності, господарський суд встановив.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

30 січня 2008 року між Приватним підприємством "Колос" як Постачальником та Приватним підприємством "Продторг-Тернопіль", як Покупцем, укладено договір на поставку товарів (далі Договір), згідно умов якого «Постачальник»взяв на себе зобов’язання постачати Покупцю товар згідно заявки, а «Покупець»взяв на себе зобов’язання прийняти і оплатити товар в порядку та на умовах, визначених Договором.

Як видно з матеріалів справи, зокрема додатків №1 до договору, ПП «Продторг-Тернопіль»у зв’язку з централізованим, на підставі укладеного Договору, завезенням позивачем товарів у магазини (склади) підприємства відповідача, відпускати м'ясо-ковбасні та молочні вироби без довіреності у відповідності до п. 13 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 р. N 99.

Пунктом 13 даної Інструкції встановлено, що при централізовано-кільцевих перевезеннях цінностей підприємствам їх відпуск постачальниками може здійснюватися без довіреності, якщо одержувач цінностей за підписом керівника і головного бухгалтера підприємства або інших осіб, які уповноважені підписувати довіреності, повідомив постачальника про зразок печатки (штампу), якою матеріально відповідальна особа, що буде приймати цінності, завіряє на супровідних документах (накладній, акті, ордері тощо) свій підпис про одержання цінностей.

Зразки підписів матеріально-відповідальних осіб, їх прізвища та печатка магазину зізначені у додатках №1 до договору від 30.01.2008р.

На підставі укладеного договору та в порядку, визначеному сторонами, згідно Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, в період з 05.02.2008 року по 01.04.2008р. позивачем згідно накладних №28 від 05.02.2008р., №29 від 05.02.2008р., №32 від 05.02.2008р., №33 від 05.02.2008р., №63 від 08.02.2008р., №65 від 08.02.2008р., №92 від 12.02.2008р., №94 від 12.02.2008р., №95 від 12.02.2008р., №96 від 12.02.2008р., №116 від 15.02.2008р., №127 від 15.02.2008р., №140 від 19.02.2008р., №141 від 19.02.2008р., №144 від 19.02.2008р., №145 від 19.02.2008р., №175 від 22.02.2008р., №216 від 26.02.2008р., №220 від 26.02.2008р., №221 від 26.02.2008р., №222 від 26.02.2008р., №250 від 29.02.2008р., №251 від 29.02.2008р., №289 від 04.03.2008р., №290 від 04.03.2008р., №295 від 04.03.2008р., №296 від 04.03.2008р., №330 від 07.03.2008р., №339 від 07.03.2008р., №384 від 11.03.2008р., №388 від 11.03.2008р., №391 від 11.03.2008р., №446 від 18.03.2008р., №447 від 18.03.2008р., №448 від 18.03.2008р., №454 від 18.03.2008р., №484 від 21.03.2008р., №486 від 21.03.2008р., №512 від 25.03.2008р., №513 від 25.03.2008р., №514 від 25.03.2008р., №583 від 01.04.2008р., №585 від 01.04.2008р., №586 від 01.04.2008р., №587 від 01.04.2008р. передано, а відповідачем отримано зазначений в накладних товар на загальну суму 19225,38 грн. Факт отримання продукції підтверджується підписами представника відповідача на зазначених накладних, засвідчених печаткою магазину відповідача.

Умовами укладеного договору (розділ 2) сторони визначили ціну товару та порядок проведення розрахунків за поставлений товар. Так, у відповідності до п. 2.1. Договору ціна товару, що постачається, визначається у відповідності з ціною, вказаною у прайс-листах Постачальника, які діють на момент виконання останнім заявки Покупця і вказуються у накладних. Згідно п. 2.2. Договору розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника або шляхом внесення готівки в касу Постачальника. Оплата товару проводиться на умовах: відтермінування платежу з дня отримання товару на протязі 30 (тридцяти) календарних днів.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як стверджує позивач, ПП "Колос" свої зобов’язання по договору виконало в повній мірі, однак, відповідач порушив свої договірні зобов’язання, не провівши оплати за отриманий товар. Станом на 30.04.2008р. (дата позовної заяви) заборгованість відповідача за Договором на поставку товарів від 30.01.2008р. становить 18 638,44 грн. (з урахуванням повернутого ПП "Продторг-Тернопіль" товару на суму 586,94 грн.)

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли цивільні правовідносини з договору поставки, які регулюються нормами ст. 712 Цивільного кодексу України та ст. 265 Господарського кодексу України.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 712 ЦК України).

Згідно із частиною 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін. Загальними положеннями про купівлю-продаж (параграф 1 глави 54 ЦК України) передбачено право продавця вимагати оплати товару.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов’язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В силу приписів ст. ст. 11, 16, 509 ЦК України та ст.ст. 1, 2 ГПК України кредитору належить право у судовому порядку вимагати від боржника виконання його обов’язків.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, а в силу приписів ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджуються доводи позивача стосовно того, що товар (м'ясо-ковбасні вироби) на загальну суму 18638,44 грн. був переданий відповідачу, не повернутий ним, але у встановлений договором поставки строк, вартість купленого товару не сплачена, що є порушенням умов договору, ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України.

Доказів, що підтверджують виконання відповідачем зобов’язання щодо оплати купленого товару, та відновлення тим самим порушених майнових прав кредитора на момент розгляду спору судом, у матеріалах немає.

Отже, доводи позивача про порушення його майнових прав на заявлену суму основного боргу за поставлений товар є правомірними, документально підтвердженими та не спростованими відповідачем в установленому законом порядку, а тому згідно ст. 15 ЦК України, порушене право підприємства підлягає судовому захисту шляхом примусового стягнення з відповідача 18638,44 грн. боргу за поставлений згідно Договору на поставку товару від 30.01.2008р. товар –ковбасні вироби.

Належне виконання грошових зобов’язань покупцем забезпечено згідно п. 6.1. Договору пенею у розмірі облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 4 статті 231 ГК України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Оцінюючи доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог в частині нарахованої пені, та поданий розрахунок пені (розгорнутий) за період з 05.03.2008р. по 30.04.2008р., що обчислений позивачем по кожній накладній окремо в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення оплати, що становить 143,51 грн., суд вважає їх такими, що відповідають вимогам ст. 238 ЦК України, ч.6 ст. 232 ГК України, вимогам Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»та п. 6.1. договору, а тому задовольняються судом.

За таких обставин справи, позов підлягає до задоволення в заявленій сумі.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача у справі.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 258, 509, 526, 527, 712 ЦК України, ст.ст. 173, 193, 230-232 ГК України, ст.ст. 1, 2, 42 –47, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 811, 82, 84, 116, 117 ГПК України, господарський суд, -

Вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства “Продторг-Тернопіль”, м. Тернопіль, вул. Поліська, 14, ідентифікаційний код 34473634 –18638,44 грн. основного боргу, 143,51 грн. пені та 305,82 грн. в повернення сплачених судових витрат на користь Приватного підприємства «Колос», м. Чернівці, пл. Театральна, 6, ідентифікаційний код 14257808.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) „11” липня 2008 р. рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя