СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

18 серпня 2008 року

Справа № 2-29/15001-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: Тагільцева А.В., довіреність №13-14/5516 від 14.08.08;

відповідача: Османова Л.Т., довіреність №647 від 03.07.08;

Ковальчук Н.Б., довіреність №719 від 18.08.08;

перевіривши апеляційну скаргу Контрольно-ревізійного управління в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 24 червня 2008 року у справі

за позовом Контрольно-ревізійного управління в Автономній Республіці Крим (бул. Леніна, 5/7, Сімферополь, 95000)

до Відділу освіти Нижньогірської районної державної адміністрації (вул. Леніна, 7, Нижньогірський, 97100)

про стягнення 15250, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Контрольно-ревізійне управління в Автономній Республіці Крим звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Відділу освіти Нижньогірської районної державної адміністрації про стягнення 15250 грн.

Позов мотивований тим, що відповідачем не забезпечено виконання вимог щодо усуненню встановлених ревізією порушень законодавства, не виконанні вказівки Контрольно-ревізійного управління в Автономній Республіки Крим № 03-14/6175 від 15 листопада 2004 року.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 24 червня 2008 року у позові відмовлено.

Не погодившись з даною постановою суду, Контрольно-ревізійне управління в Автономній Республіці Крим подало апеляційну скаргу, в якій він просить постанову скасувати, оскільки вона була прийнята при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Заявник апеляційної скарги посилається на те, що в додаток до позовної заяви надавав вказівку Контрольно-ревізійне управління в Автономній Республіці Крим за №03-14/6175 від 15 листопада 2004 року, на яку посилається в обґрунтуванні своїх позовних вимог, а в матеріалах справи знаходиться вказівка №03-14/5973 від 03 листопада 2008 року, на підставі чого йому було відмовлено у позові.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.

Представник відповідача погодився з прийнятим рішенням господарського суду, просив його залишити без змін.

Відповідно до вимог статті 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши постанову суду першої інстанції, заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи на 2-е півріччя 2004 року Контрольно-ревізійним управлінням в Автономній Республіці Крим було проведено перевірку - документальну ревізію фінансово-господарської діяльності та цільового та законного використання бюджетних коштів Відділу освіти Нижньогірської районної державної адміністрації за період з 01 вересня 2001 року по 01 жовтня 2004 року.

Під час ревізії Відділу освіти Нижньогірської районної державної адміністрації встановлено ряд порушень фінансово-господарської діяльності, які відображені в Акті ревізії фінансово-господарської діяльності Відділу освіти Нижньогірської районної державної адміністрації від 15 листопада 2004 року №03-21/124. Ревізією встановлено факти порушення фінансової дисципліни, порядку ведення бухгалтерського обліку та незаконних витрат державних коштів.

Перевіркою встановлено, що в порушення пункту 1 статті 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97 від 26 червня 1997 року відповідачем ураховано збір у розмірі 32% від об'єкту, а не 4%, як передбачено Законом.

Також, ревізією встановлено порушення пункту 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996 від 16 липня 1999 року, а саме без первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції, оплачено нотаріальні витрати в сумі 50, 00 грн.

Перевіркою законності розрахунку з підзвітними особами встановлено порушення пункту 1.7 "Інструкції про службові відрядження на території України та за її межами", затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року №59, в одинадцяти випадках працівникам Відділу освіти оплачено проїзд, відповідно проїзних документів, не пов'язаних з містом відрядження на суму 90 грн.

У порушені Наказу Міністерства фінансів України "Про бюджетну класифікацію та її впровадження" №604 від 27 грудня 2001 року, відповідачем оплачено видатки працівників щодо організаційних, вступних та стартових внесків до Республіканської екологічної конференції в сумі 70 грн., тоді як зазначені види внесків не передбачені економічною класифікацією КЕКВ 1140 "Відряджувальні витрати" бюджету.

Проведеною ревізією розрахунків з дебіторами та кредиторами встановлено, що в порушення п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-ХІV від 16 липня 1999 року по меморіальному ордеру № 6 без документально списано транспортні витрати по ЧП "Каднбай " на субрахунок 802 "Витрати із місцевого бюджету на утримання закладів та інші витрати" в сумі 400 грн.

Вибірковою перевіркою правильності складання штатних розкладів, згідно типовим штатам, встановлені порушення: в порушення методичних рекомендацій з питання формування штатів загальноосвітніх науково-виховальних закладів від 19 червня 2001 року № 1/9-234 до штатного розкладу по Желябовській та Ніжньогорській колам були введені по одній одиниці інженерів ТЦ, які вищезазначеними рекомендаціями не передбачені. Всього на утримання понадштатних одиниць виплачено заробітну плату за період з 01 вересня 2001 року по 01 вересня 2003 року в сумі 9 030 грн.; при вибірковій перевірці технічних паспортів по школах району, по Ніжньогірській школі встановлено розбіжності прибираємої площі з наявними одиницями прибиральниць. Так, в штатному розкладі введено 10, 5 ставок прибиральниць, тоді як по технічному паспорту повинно бути 10 ставок. Таким чином, зайве виплачено заробітну плату на утримання 0, 5 понадштатної одиниці в сумі 1960 грн.

Крім того, вибірковою перевіркою правильності виплати заробітної плати щодо трудових угод, встановлено порушення по виплаті заробітної плати робітникам літнього оздоровчого табору "Альтаїр". Так, робітникам табору було нараховано та виплачено заробітну плату без первинних документів, що підтверджують виконанні роботи (табель обліку робочого часу, акти виконаних робіт). Всього необґрунтовано за трудовими угодами робітникам табору виплачено заробітну плату в сумі 1 640 грн.

Вибірковою перевіркою списання матеріальних цінностей встановлено безпідставне списання за травень 2003 року по меморіальному ордеру № 13 матеріальних цінностей по відомості витрат матеріалів без зазначення їх цільового використання. Всього безпідставно списано матеріальні цінності на суму 1020 грн.

Ревізією автотранспорту виявлено порушення статті 71 Кодексу законів України про працю.

Відповідно до пунктів листів №165 від 01 листопада 2003 року та №171 від 09 листопада 2003 року було зафіксовано виїзд автомобіля УАЗ 31512-01 № 14-98 у вихідний день без видання наказу (розпорядження) начальника Відділу освіти Ніжньогірської РДА. Таким чином, по даним бухгалтерського обліку необґрунтовано списано бензин на суму 90 грн.

Користуючись правом, наданим п. 7 ст. 10 Закону України "Про державну Ктрольно-ревізійну службу в Україні" № 2939-ХІІ від 26 січня 1993 року за наслідками проведеної ревізії до Відділу освіти Ніжньогірської районної державної адміністрації, були направлені обов'язкові вказівки (вимоги) КРУ в АРК від 15 листопада 2004 року № 03-14/6175 щодо усунення фінансових порушень та недопущенню їх в подальшому.

Стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок позовнового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, принципами здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип законності, який відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та речення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності об'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається із матеріалів справи, акт №03-14/6175 від 15 листопада 2004 року, на який посилається позивач, як на обґрунтування свої вимог, в матеріалах відсутній, у матеріалах справи знаходяться акт ревізії від 29 жовтня 2004 року за № 03-22/123 та зв'язкові вказівки від 03 листопада 2004 року № 03-14/5973, які складені у відношенні іншої юридичної особи - Кримського республіканського камерного музикального театру, яка не є відповідачем у справі.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що єдиним та належним доказом наявності у відповідача порушень закону є акт ревізії, однак позивач не надав судової колегії акт ревізії 05 листопада 2004 року за №03-21/124 та обов'язкові вказівки (вимоги) Контрольно-ревізійного управління в Автономній Республіки Крим від 15 листопада 2004 року за №03-14/6175, а також належні докази направлення відповідних документів до господарського суду.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно відмовив у позові.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись статтями 195, 198 (частина 1 пункт 1), 200, 205 (частина 1 пункт 1), 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Контрольно-ревізійного управління в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 24 червня 2008 року у справі №2-29/15001-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя

Судді