ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 24/23

24.04.08

За позовом Дочірнього підприємства "Райське Джерело"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кава Косметікс"

про стягнення 390,00 грн.

Суддя Смілянець В.В.

Представники сторін:

Від позивача:           Кучер О.А. (довіреність № 01-01 від 17.01.2008р.)

Від відповідача:           не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач –Дочірнє підприємство "Райське Джерело" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю "Кава Косметікс" боргу в розмірі 390,00 грн., 102,00 грн. державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Відповідач у засідання суду не з’явився, пояснення по суті заявлених вимог, установчі документи суду не надав (позивачу не надіслав), відзив на позов не надіслав. Згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника відповідача за наявними документами у справі.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позову, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, вислухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2002 року між Дочірнім підприємством "Тівей Україна", правонаступником якого є Позивач –Дочірнє підприємство "Райське Джерело" (що підтверджується Статутом, копія якого знаходиться в матеріалах справи) та Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Кава Косметікс" був укладений Договір на поставку питної води № 2191 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору Позивач (Постачальник) взяв на себе зобов’язання поставляти Відповідачу (Покупцю) воду "Еден" (далі - продукція) та надавати в оренду кулер та/або підставку (надалі - устаткування)

На виконання п. 3.2. Договору Відповідачу на його замовлення було передано в оренду 2 (два) кулери, що підтверджується відповідним Додатком № 1 від 28.11.2002р.

11.07.2006р. Позивачем - Дочірнім підприємством "Райське Джерело" було виставлено рахунок-фактуру № 015337_004466.

Умовами п. 6.1. Договору передбачений обов’язок Відповідача із своєчасної оплати наданого в оренду устаткування згідно з рахунками-фактурами.

Всупереч умовам Договору, Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кава Косметікс" не виконав зобов’язання, не оплатив рахунок-фактуру № 015337_004466 на суму 390,00 грн.

Оскільки співпраця між сторонами була припинена та устаткування 02.08.2006р. зняте, на вимогу Позивача борг Відповідач не сплачував, Позивач звернувся до Відповідача з претензією № 22-12 від 01.12.2006р. Але відповідь на претензію на адресу Позивача не надходила, сума боргу залишилась несплаченою.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

У відповідності зі ст. ст. 759 та 762 Цивільного кодексу України на наймача покладений обов’язок вносити плату за користування майном, розмір якої встановлюється договором.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Отже, факт порушення Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Кава Косметікс" обов’язку строків оплати за оренду кулерів судом встановлено та по суті не оспорений Відповідачем.

Суд, всебічно і ґрунтовно дослідивши всі обставини справи з врахуванням наданих доказів прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення їх в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та сплату державного мита підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, суд -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кава Косметікс" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, 2-Б; р/р 1 в КФ АТ "Кредит банк" м. Києва, МФО 321897; ) на користь Дочірнього підприємства "Райське Джерело" (юридична адреса: 03050, м. Київ, вул. Предславинська, 34-Б; фактична адреса: 03680, м. Київ, вул. Василенко, 7; р/р 8855 в АКБ "Форум", МФО 322948; ) 390 (триста дев’яносто) грн. 00 коп. боргу, 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ.

4.          Рішення надіслати сторонам.

5.          Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Смілянець В.В.