ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2008 р.
Справа № 16/36-08

вх.
№ 928/6-16

Суддя
господарського суду Здоровко Л.М.

при секретарі
судового засідання Бєляєва О.В.

за участю
представників сторін:

позивача -
ОСОБА_4., довіреність №195 від 05.04.2008 р.;

1-й
відповідач - не з'явився;

2-й
відповідач - не з'явився;

3-ї особи
(АТНТП "Укрпроменерго") - Дурача О.А., довіреність №1 від 05.04.2008
р.;

3-ї особи
(ТОВ "Торгово-промисловий фондовий регістр) - не з'явився;

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1, м. Харків

до  1 -го відповідача - ОСОБА_2, м. Харків,

2-го
відповідача - ОСОБА_3, м. Харків,

3- ті особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні відповідачів

Акціонерне
товариство науково-технічне підприємство "Укрпроменерго"  м. Харків

Товариство з
обмеженою відповідальністю "Торгово-промисловий фондовий
регістр"

про визнання
недійсним договору купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій
просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів №
116-Б-07/115-Б-07 укладений 27 серпня 2007 р. між двома іншими акціонерами
зазначеного товариства - відповідачами. Також просить суд покласти судові
витрати на відповідачів. Позовні вимоги обґрунтовує порушенням другим
відповідачем статті 81 Господарського кодексу України, статей 11, 25, 26 Закону
України “Про господарські товариства”, а також статей 626, 628 Цивільного
кодексу України в частині недотримання вимог установчого договору товариства
від 16.03.1999 р.

Ухвалою
господарського суду Харківської області від 11.02.2008р. суд залучив до участі
у справі у якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідачів - Акціонерне товариство науково-технічне підприємство
"Укрпроменерго" ( надалі - Товариство).

20.03.2008р.
1-й відповідач надав до канцелярії господарського суду відзив на позовну заяву
в якому зазначає, що ОСОБА_3. звернувся до нього, як і до інших акціонерів
АТНТП "Укрпроменерго" з пропозицією щодо продажу належних йому на
праві власності акцій. 22.08.2007р. ОСОБА_2. було укладено договір доручення з
повіреним - Азово-Чорноморською інвестиційною компанією у формі ТОВ, яка має
ліцензію ДКЦПФР на провадження професійної діяльності на ринку цінних паперів
для отримання посередницьких послуг з купівлі-продажу цінних паперів.
27.08.2007р. на виконання вищевказаного договору Азово-Чорноморською  інвестиційною компанією у формі ТОВ було
укладено договір купівлі-продажу цінних паперів з ОСОБА_3.. Вказує, що жодною
нормою чинного законодавства не встановлено обов'язок покупця цінних паперів у
будь-який спосіб сповіщати третіх осіб про вчинення правочину та отримувати
згоду, у тому числі акціонерів ЗАТ, на укладання відповідних угод, а тому
позовні вимоги вважає незаконними та такими, що не підлягають задоволенню.

20.03.2008р.
2-й відповідач надав до канцелярії господарського суду відзив на позовну заяву
в якому зазначає, що єдиним установчим документом акціонерного товариства на
підставі якого створюється і діє акціонерне товариство є статут, ця норма
кореспондується з п. 1 ст. 82 ГК України, а тому посилання позивача на норму
установчого договору, як на підставу виникнення, зміну чи припинення цивільних
прав та обов'язків акціонерів вважає недоцільним. Оскільки акції, розміщені
акціонерним товариством, не є його майном, акціонери ЗАТ не є співласниками
майна товариства і між ними відсутні відносини спільної часткової власності.
Тому у власника акцій ЗАТ відсутні підстави для застосування до нього
зобов'язання письмового повідомлення інших співласників про намір продати свої
акції зі встановленням ціни, інших умов на яких він продає. Також зазначає, що
з пропозицією щодо придбання акцій звертався до усіх  акціонерів, єдиним акціонером, хто виявив
бажання та погодився придбати його акції був ОСОБА_2

Ухвалою
господарського суду Харківської області від 20.03.2008р. суд залучив до участі
у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,
на стороні відповідачів - реєстратора Товариство з обмеженою відповідальністю
"Торгово-промисловий фондовий регістр".

07.04.2008 р.
представник 3-ї особи (ТОВ Торгово-промисловий фондовий регістр” ) надав до
канцелярії господарського суду відзив, в якому
вказує, що договір купівлі-продажу цінних паперів №116-Б-07/115-Б-07 від
27.08.2007р. повністю відповідає чинному законодавству України . У статуті  Товариства не визначено яким чином акціонер
може відчужувати належні йому на праві власності акації. У  відповідності до вимог ст.  81 Господарського кодексу України акціонер
продав акції акціонеру Товариства.

07.04.2008р.
представник 3-ї особи (АТ НТП „Укрпроменерго”) надав до канцелярії
господарського суду відзив в якому вказує, що ч. 3 ст. 81 ГК України встановлює
загальне правило продажу акцій закритого акціонерного товариства, це правило не
передбачає  будь-якої черговості
пропонування акцій           для продажу,
а також будь-якого узгодження умов договору продажу акцій з іншими учасниками
Товариства. Зміст ст.ст. 13, 14 установчого договору процитований позивачем в
його заяві регулюють порядок виходу учасника Товариства за його односторонім
бажанням, а не загальний порядок продажу акцій. Вказує, що договір
купівлі-продажу цінних паперів №116-Б-07/115-Б-07 від 27.08.2007р. укладений із
дотриманням усіх передбачених законом процедур, а тому АТ НТП „Укрпроменерго”
не вбачає підстав для визнання його недійсним. Просить суд у задоволенні позову
відмовити.

15.04.2007р.
від директора АТ НТП „Укрпроменерго” до канцелярії господарського суду надійшло
пояснення в якому він вказує, що 27.04.2005р. ОСОБА_3. подав керівництву
товариства заяви про звільнення в зв'язку з виходом на пенсію та про кінцевий
розрахунок у зв'язку з закінченням трудової діяльності, 04.05.2005р. надав
заяву про скликання загальних зборів для вирішення питання про його вихід зі
складу акціонерів (до цього він просив про це в усній формі). Листом від
28.04.2005р. ОСОБА_3 було повідомлено про скликання загальних зборів акціонерів
на 20.06.2005р. о 10:00 за адресою м. Харків, вул. Воєнна, 37 з повісткою дня
про зміну складу учасників АТ та про його реструктуризацію.  20.06.2005р. відбулось збори акціонерів на
яких розглядалось питання про викуп належних ОСОБА_3акцій, оскільки ні хто з
акціонерів не виявив бажання їх придбати, ніяких рішень про купівлю акцій
прийнято не було, а тому протокол не складався. Після чого ОСОБА_3 заявив, що
не буде виходити з товариства, поки не отримає грошової компенсації за свої
акції. Влітку 2007 р. це питання
неоднаразово обговорювалося за участю усіх акціонерів, тому числі і з
ОСОБА_1, всі знову відмовились платити гроші за акції ОСОБА_3 У липні 2007 р.
ОСОБА_2 повідомив усно всіх акціонерів про, те що збирається придбати акції
ОСОБА_3, ніяких заперечень або заяв від інших акціонерів не надійшло. Також
зазначає, що викуп акцій ОСОБА_3 ОСОБА_2. ні для кого не було несподіванкою.

Представник
позивача  в судовому засіданні позовні
вимоги підтримує в повному обсязі, надала додаткові пояснення  в обґрунтування позову  з посиланням на рішення Конституційного Суду
України у справі за  конституційним
зверненням закритого акціонерного товариства "Оболонь" та громадянина
ОСОБА_5 про офіційне тлумачення положень частини другої статті 28 Закону
України «Про господарські товариства», пункту 1, абзацу першого пункту 5 статті
4 Закону України «Про власність» ( справа № 1-11/2005).  Також надала для огляду заяву ОСОБА_6  на ім'я голови правління ОСОБА_2 від 20.06.2005
р., у якій зазначено  про відзив своєї
заяви про вихід із складу засновників Товариства.

Зазначена заява
була надана для огляду   у судовому
засіданні сторонам.

1-й відповідач
в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, заявив, що надану для огляду
заяву від 20.06.2005 р.  він раніше не
бачив, та й не зрозуміло, яким чином зазначена заява могла потрапити до
позивача, додатково пояснив, що про намір продати свої акції 2-м відповідачем
було відомо всім акціонерам, оскільки всі акціонери були працівниками
Товариства, однак  тривалий час ніхто не
виявляв бажання їх купувати.

2-й відповідач
в судове засідання не з'явився, усіх витребуванних судом документів не надав,
про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини
неявки суд не повідомив.

Представники
3-ї особи (АТНТП "Укрпроменерго") в судовому засіданні позовні вимоги
не визнають, вказують, що надана для огляду заява  від 20.06.2005 р. не може бути належним
доказом по справі, оскільки нотаріально не засвідчено, що це саме підпис
ОСОБА_3. ; також дивно  яким чином
зазначена заява  потрапила до позивача, виникають
сумніви коли саме вона складена .

Суд не приймає
у якості належного доказу по справі подану представником позивача заяву
ОСОБА_3на ім'я голови правління ОСОБА_2 від 20.06.2005 р., у якій
зазначено  про відзив своєї заяви про
вихід із складу засновників Товариства, оскільки  вона нотаріально не засвідчена, що  підписана саме  ОСОБА_3., адресована була на ім'я голови
правління ОСОБА_2 , а не позивача.

17.04.2008р. у
судовому засіданні оголошено перерву для виготовлення повного тексту
рішення  до  16.00 год. 22.04.2008 р.

Дослідивши
матеріали справи в їх сукупності, вислухавши пояснення представників позивача,
відповідачів та 3-х осіб, суд встановив
наступне.

Закритим
акціонерним товариством, є товариство, акції якого розподіляються між засновниками
і не можуть розповсюджуватися шляхом підписки, купуватися та продаватися на
біржі (ст. 25 Закону України „Про господарські товариства”).

Як вбачається з
Установчого договору акціонерного товариства науково-технічне підприємство
„Укрпроменерго” від 15.03.1999 р. (далі Установчий договір) громадяни України
ОСОБА_2, ОСОБА_7,ОСОБА_1, ОСОБА_8., ОСОБА_3. досягли згоди створити Акціонерне
товариство науково-технічне підприємство „Укрпроменерго”. АТ НТП
„Укрпроменерго” є акціонерним товариством закритого типу.

Відповідно до
п.1.1. Статуту АТ НТП „Укрпроменерго”, акціонерне товариство науково-технічне
підприємство „Укрпроменерго”, створено за домовленістю між громадянами (далі
„акціонери” або „учасники”), закріпленому в установчому договорі від 15 березня
1999 р., шляхом об'єднання їх майнових вкладів на підставі Закону України „Про
господарські товариства”  і є акціонерним
товариством закритого типу.

Згідно до п.
„д” ч. 1 ст. 10 Закону України „Про господарські товариства” учасники
товариства мають право здійснити відчуження часток у статутному (складеному)
капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в
порядку, встановленому законом.

Згідно до ч. 2
ст. 28 Закону України „Про господарські товариства” акція  може бути придбана також на підставі договору
з її власником або держателем за ціною, що визначається сторонами, або за
ціною, що склалася на  фондовому ринку, а
також у порядку спадкоємства громадян чи правонаступництва  юридичних осіб та з інших підстав,
передбачених законодавством.

Акціонери
можуть розпоряджатися акціями, в тому числі продавати або в інший спосіб
відчуджувати їх в порядку, передбаченому діючим законодавством (3.4. та п.
5.2.  Статуту АТ НТП „Укрпроменерго”).

27 серпня 2007
р. між відповідачами, при посередництві повіреного, - Азово-Чорноморської
інвестиційної компанії - який має відповідну ліцензію ДКЦПФР, укладено договір
№116-Б-07/115-Б-07 купівлі-продажу цінних паперів, за яким акціонер Товариства
ОСОБА_3 (відповідач 2) продав, а акціонер ТоваристваОСОБА_2 (відповідач 1)
купив 200 простих іменних акцій номінальною вартістю 92,50 грн. за штуку.

Суд дослідивши
договір, дійшов висновку, що при його укладенні сторони договору не допустили
порушень, які б свідчили, що  його зміст
суперечить  Цивільному  кодексу України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним засадам суспільства. Позивач не надав жодного
доказу в обґрунтування того, що особи, які вчинили правочин, не мали необхідний
обсяг цивільної дієздатності. В матеріалах справи також відсутні докази в
підтвердження того, що волевиявлення учасників правочину не є  вільним і
не відповідає їх внутрішній волі. Сторони укладаючи договір мали намір
на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Судом  не приймаються доводи позивача, що при укладанні  Договору купівлі-продажу цінних паперів №
116-Б-07/115-Б-07 від 27.08.2007р. відповідачами було порушено права позивача,
передбачені ст. 81 ГК України та умови установчого договору від 15.03.1999р.
виходячи із наступного.

Частина 3
статті 81 Господарського кодексу України передбачає, що акції закритого
акціонерного товариства розподіляються між засновниками або серед заздалегідь
визначеного кола осіб і не можуть розповсюджуватися шляхом  підписки, купуватися та продаватися на біржі.
Акціонери закритого товариства мають переважне право на придбання акцій, що
продаються іншими акціонерами товариства.

Це правило
встановлює особливий порядок відчуження акцій закритого акціонерного
товариства, за яким акції слід пропонувати для продажу, в першу чергу акціонерам
товариства. Якщо ж особи, які мають переважне право на придбання акцій,
запропонують нижчу ціну за акції або вимагатимуть їх відчуження за цінами,
нижчими від ринкових, то власник акцій вправі їх відчужити за ринковою ціною,
тобто це право не є абсолютним (Рішення Конституційного Суду України  від 11.05.2005 по справі № 1-11/2005 ).

Разом з цим
зазначена норма не встановлює певну черговість пропонування акцій для продажу
серед кола учасників товариства і не обмежує продавця у вільному виборі покупця
акцій і умов договору з ним.

Отже позивач
неправомірно ототожнив поняття переважного права акціонерів (у порівнянні з
третіми особами) з обов'язком продавця узгоджувати свої дії з усіма
акціонерами.

Оскільки у
даному випадку відчуження акцій відбулося на користь іншого акціонера
Товариства, вимоги частини 3 статті 81 Господарського кодексу України не були
порушені.

З тих самих
підстав суд не приймає до уваги посилання позивача на установчий договір
Товариства від 15.03.1999 р., оскільки статті 13 та 14 зазначеного договору
регулюють порядок реалізації права учасника на вихід із Товариства,
передбаченого пунктом в) ст. 10 Закону України “Про господарські товариства”,
пунктом 3) ч.1 ст. 116 Цивільного кодексу України та пунктом 5.2 статуту
Товариства і також не містять приписів щодо черговості пропозиції акцій
всередині кола акціонерів. У разі відмови всіх акціонерів від придбання акцій
та неможливості їх придбання самим Товариством, вони можуть бути реалізовані
третім особам. Тобто, за цими нормами вирішенню питання придбання акцій самим
Товариством, передують окремі пропозиції акцій акціонерам. Поряд з цим пунктом
4.2 статуту Товариства до компетенції загальних зборів акціонерів віднесено
лише вирішення питання про придбання акцій самим Товариством, а не надання
згоди на відчуження акцій одним акціонером іншому.

Більше того, з
матеріалів справи вбачається, що продавець акцій ОСОБА_3 протягом певного часу
пропонував свої акції для продажу всім акціонерам, і наприкінці уклав спірну
угоду з одним із них.

Виходячи з
викладених обставин, під час укладення договору купівлі-продажу акцій
відповідач-2 не був обмежений у виборі покупця з числа акціонерів Товариства ні
законом ні зобов'язаннями за установчим договором.

Оскільки
спірний договір укладений з дотриманням усіх передбачених законом вимог, суд не
вбачає підстав для визнання його недійсним.

Відповідно до
ст.49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу суд покладає на позивача.

На підставі
викладеного та керуючись статтями 10, 28
Закону України "Про господарські товариства”, статтею 81
Господарського кодексу України статтями 1, 4, 12, 33, 43, 44-49 ,82-85
Господарського процесуального кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

У задоволені
позову відмовити повністю.

Повний текст
рішення підписано 22.04.2008 р.

Суддя
Здоровко Л.М.