ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008 р.

№
44/438-07

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

Муравйов
О.В. -головуючий Полянський А.Г. Фролова Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1

на
рішенняГосподарського
суду Харківської області від 29.01.2008 року

у
справі

№
44/438-07 Господарського суду Харківської області

за
позовом

Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

до  -
Відкритого акціонерного товариства "Промзв'язок" -          Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2

провизнання права, визнання акта
недійсним, визнання договору оренди неукладеним, стягнення в сумі 44 253,87
грн.

За
участю представників сторін:
від позивача:  від
відповідача - 1: від відповідача -2: ОСОБА_3, ОСОБА_4 дов. від
19.10.2008 року ОСОБА_5 дов. від 20.10.2007 року не з'явився

В С Т А Н О В И В:

Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Харківської
області з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Промзв'язок"
про визнання укладеного між Відкритим акціонерним товариством
"Промзв'язок" та Фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 договору №
А-34П від 01.06.2006 року на оренду частини нежитлової забудови
"Виробничий корпус", належної Відкритому акціонерному товариству
"Промзв'язок" і розташованої на його території за адресою: м. Харків,
вул. Котлова, 168, станом на 20.10.2007 року таким, що має юридичну силу та
чинність і продовжує термін дії до 30.11.2007 року; визнання недійсним Акта
приймання-передачі в оренду частини нежитлової забудови "Виробничий
корпус", а саме: приміщення компресорної станції площею 208 кв. м,
належної Відкритому акціонерному товариству "Промзв'язок" і
розташованої на його території за адресою: м. Харків, вул. Котлова, 168,
підписаного з боку Відкритого акціонерного товариства "Промзв'язок"
та Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2, визнання договору оренди, укладеного між
Відкритим акціонерним товариством "Промзв'язок" та Фізичною особою
-підприємцем ОСОБА_2 на оренду частини нежитлової забудови "Виробничий
корпус", а саме: приміщення компресорної станції площею 208 кв. м,
належної Відкритому акціонерному товариству "Промзв'язок" і
розташованої на його території за адресою: м. Харків, вул. Котлова, 168, -
неукладеним. Крім того, позивач просить суд стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Промзв'язок" на користь Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 43 569,18 грн. у вигляді неотриманого прибутку.

Рішенням
Господарського суду Харківської області від 29.01.2008 року по справі №
44/438-07 суддя (Дюкарєва С. В.) в задоволенні позовних вимог Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 відмовлено.

Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1 звернулася до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від
29.01.2008 року, в якій стверджує про порушення судом першої інстанцій норм
процесуального та матеріального права, у зв'язку з чим просить скасувати
оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Відзив
на касаційну скаргу не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Представник
відповідача - 2 в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце був
повідомлений належним чином, ухвалу суду направлена на його адресу
рекомендованої кореспонденцією.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення присутніх представників сторін, перевіривши наявні
матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та
повноти їх встановлення в рішенні у даній справі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до вимог статей 108, 1117 ГПК України Вищий господарський суд
України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевих
господарських судів та постанови апеляційних господарських судів та на підставі
встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Підставою
для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду
або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судом
першої інстанції встановлено, що 01.06.2006 року між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством
"Промзв'язок" укладено договір
№ А-34П, у відповідності з яким перший відповідач передав позивачеві у
строкове платне користування частину нежитлової забудови "Виробничий
корпус" літ "3-1" загальною площею 208 кв. м, розташованої за
адресою: м. Харків, вул. Котлова, 168.

Факт
передачі приміщення підтверджується відповідним актом приймання-передачі,
підписаним сторонами 01.06.2006 року.

Додатковою
угодою від 29.12.2006 року до договору оренди № А-34П сторони продовжили термін
дії договору оренди до 30.11.2007 року.

Відповідно
до п. 4.3 зазначеного договору орендодавець у разі недотримання строків
своєчасної сплати орендних платежів орендарем, має право в односторонньому
порядку розірвати договір оренди.

Судом
першої інстанції встановлено, що позивачем орендні платежі вносились
несвоєчасно.

Відкритим
акціонерним товариством "Промзв'язок" 31.08.2007 року надіслано
Фізичній особі -підприємцю ОСОБА_1 лист № 438 з повідомленням про розірвання
договору оренди, в якому відповідач-1 повідомив про припинення дії договору
оренди з 31.08.2007 року в односторонньому порядку та просив погасити
заборгованість по орендним платежам.

Стаття
16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися
до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право;
4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8)
відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)
відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно
ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних
інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання
та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та
законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності
або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів
державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що
суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з
підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення
прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення присудження до
виконання обов'язку в натурі; дій, що порушують право або створюють загрозу
його порушення; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій;
застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими
способами, передбаченими законом.

Враховуючи
вищенаведені норми, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про
відмову в задоволенні позову в частині визнання договору оренди № А-34П від
01.06.2006 року на оренду частини нежитлової забудови "Виробничий
корпус", станом на 20.10.2007 року таким, що має юридичну силу та чинність
і продовжує термін дії до 30.11.2007 року, та щодо вимоги про визнання договору
оренди укладеним між Відкритим акціонерним товариством "Промзв'язок"
та Фізичною особою -підприємцем ОСОБА_2 на оренду частини нежитлової забудови
"Виробничий корпус", а саме: приміщення компресорної станції площею
208 кв. м, належної Відкритому акціонерному товариству "Промзв'язок"
і розташованої на його території за адресою: м. Харків, вул. Котлова, 168, - не
укладеним, оскільки позивачем невірно обрано спосіб захисту свого порушеного
права.

Судом
першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні вимоги про визнання
недійсним Акта приймання-передачі в оренду частини нежитлової забудови
"Виробничий корпус", а саме: приміщення компресорної станції площею
208 кв. м, належної Відкритому акціонерному товариству "Промзв'язок"
і розташованої на його території за адресою: м. Харків, вул. Котлова, 168,
підписаного відповідачами, оскільки вказаний акт є документом, який підтверджує
факт здійснення господарської опелації - передачі приміщення, не породжує
ніяких прав та обов'язків сторін, а тому не є актом в розумінні ст. 12 ГПК
України і не потребує оскарження в окремому порядку.

У
задоволенні вимоги про стягнення з Відкритого акціонерного товариства
"Промзв'язок" суми недоотриманого прибутку судом було відмовлено,
оскільки позивачем всупереч ст. 33 Господарського процесуального кодексу
України, не надав доказів вини першого відповідача по справі.

Відповідно
до ст. 1117 ГПК України суд касаційної інстанції не вправі
переоцінювати докази та встановлювати обставини, які не були встановлені судом
першої інстанції.

Враховуючи
викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що підстав
для скасування рішення Господарського суду Харківської області від 29.01.2008
року по справі № 44/438-07 в даному випадку немає, а тому касаційна скарга
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись
ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення
Господарського суду Харківської області від 29.01.2008 року по справі №
44/438-07 залишити без змін.

Головуючий   суддя
О. В. Муравйов

Судді
А. Г.
Полянський

Г. М. Фролова