ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2008 р.

№ 4/1021-6/122

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Добролюбової Т.В.

Суддів

Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

Закритого акціонерного товариства "Українська інноваційна страхова компанія "Інтерсервіс"

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду від 09.10.07

у справі

№ 4/1021-6/122

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецтехніка"

до

Закритого акціонерного товариства "Українська інноваційна страхова компанія "Інтерсервіс"

про

стягнення 5928,09 грн страхового відшкодування

Представники сторін у судове засідання не з’явилися, належно повідомлені про час і місце розгляду касаційної скарги.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрспецтехніка" у квітні 2005 року заявлений позов про стягнення з Закритого акціонерного товариства "Українська інноваційна страхова компанія "Інтерсервіс" 5 928,09 грн страхового відшкодування. Позовні вимоги товариство обґрунтовувало тим, що між сторонами 26.03.04 укладено договір страхування автотранспорту, а саме, автомобіля Volkswagen Passat, ринковою вартістю 120831,11 грн. В наслідок ДТП, яке відбулося 09.10.04, вказаний автомобіль було пошкоджено, про що експертом Приватного Підприємства «Авекс» 12.10.04 складено акт огляду транспортного засобу та складено висновок №210 автотоварознавчого дослідження від 10.11.04. Водночас, актом огляду автомобіля від 15.10.04, проведеного працівниками служби сервісу ТОВ Комапнія "Алекс" встановлено додаткові дефекти, а саме, пошкодження кріплення бампера, які не були виявлені при зовнішньому огляді автомобіля експертом ПП «Авекс». Позивач зазначав, що відповідно до акта здачі –приймання робіт від 29.10.04 №01/7595 вартість ремонтно –відновлювальних робіт становить 8728,91 грн, без врахування вартості циліндра замка, пошкодження якого виникло не в насідок ДТП. Названа сума перерахована позивачем платіжними дорученнями №835 та №919. Позивач зауважував, що 11.02.05 відповідачем на підставі акта від 24.01.05 №268-05-мб, який йому не було надано, проведено страхове відшкодування на суму 2800,82 грн. Позивач наголошував також на тому, що висновок №210 автотоварознавчого дослідження складено з використанням неналежної технічної літератури, що унеможливлює точне визначення вартості відновлювальних робіт. Відтак, позивач вважав, що відповідачем порушено умови договору страхування в частині повної виплати суми страхового відшкодування на суму 5928,09 грн. При цьому, позивач посилався на приписи статей 1, 16 Закону України "Про страхування", статей 525, 526, 979, частини 3 статті 988 Цивільного кодексу України.

Рішенням господарського суду Львівської області від 05.07.07, ухваленим суддею Гоменюк З.П., позовні вимоги задоволено. Суд вмотивовуючи рішення дійшов висновку про доведеність вимог позивача з огляду на те, що виплата страхового відшкодування була проведена відповідачем на підставі висновку від 10.11.04 №210, в якому не зазначено про пошкодження кріплення бампера, а оскільки автомобіль вже відремонтований і встановити, які ремонтні роботи потрібно було провести неможливо, то за підпунктом 6.2.1 договору страхування, відповідач повинен був виплатити суму страхового відшкодування позивачеві на підставі акта здачі –приймання робіт №01/7595 від 29.10.04. Суд зазначив, що вказані обставини підтверджуються і висновком судово-технічної експертизи №1/280. Рішення суду обґрунтоване приписами статей 525, 979, частини 3 статті 988 Цивільного кодексу України.

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Скрутовського П.Д., Юрченка Я.О., Слуки М.Г., постановою від 09.10.07, перевірене рішення суду першої інстанції залишив без змін з тих же підстав, а апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Українська інноваційна страхова компанія "Інтерсервіс" - без задоволення.

Закрите акціонерне товариство "Українська інноваційна страхова компанія "Інтерсервіс" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення у справі скасувати і припинити провадження у справі. Обґрунтовуючи свої вимоги скаржник наголошує на тому, що судами не було прийнято до уваги того, що на час складання акта огляду транспортного засобу від 12.10.04 рахунок №01/7595 від 11.10.04 на суму 9812,50 грн вже був підписаний, однак експерту ПП «Авекс»не наданий, що свідчить про його складання ТОВ Компанія «Алекс»без огляду транспортного засобу. Окрім цього, на думку скаржника, судами безпідставно не було досліджено розбіжностей між висновком авто товарознавчого дослідження спеціаліста ПП «Авекс»і рахунком ТОВ Компанія «Алекс»та обставин необхідності проведення заміни бампера саме через ДТП. Заявник вважає, що судами попередніх інстанцій також не було враховано того, що відповідно до пункту 10.1.7 Правил добровільного страхування автотранспорту страхувальник повинен був звернутися із заявою до страховика про проведення додаткової експертної оцінки пошкоджень якщо при ремонті буде виявлено приховані дефекти, а після проведення відновлюваного ремонту упродовж 10 діб подати страховику претензію щодо прихованих дефектів. Разом з цим, скаржник наголошує на тому, що призначення судової експертизи відбулось з порушенням вимог статті 41 Господарського процесуального кодексу України, оскільки він був позбавлений можливості поставити питання на розгляд експерта. Окрім цього, заявник вважає, що судами необґрунтовано прийнято до уваги висновок судово-технічної експертизи №31/280, а не висновок ПП «Авекс»та безпідставно не застосовано положення Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.1997 №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах»та пункту 9 абзацу 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.92 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди".

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецтехніка" відзиву на касаційну скаргу судом не отримано.

Вищий Господарський суд України заслухавши доповідь судді Добролюбової Т.В., переглянувши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами приписів чинного законодавства, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами норм матеріального і процесуального права.

Господарськими судами попередніх інстанцій установлено та підтверджено матеріалами справи, що 26.03.04 Закрите акціонерне товариство "Українська інноваційна страхова компанія "Інтерсервіс" –страховик, уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрспецтехніка" –страхувальником, договір страхування автотранспорту №01038-101, об’єктом страхування якого є транспортний засіб марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер 216-20 ТА, ринковою вартістю 120 831, 11 грн. Частиною 2 пункту 2.1 цього договору визначені страхові ризики, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу в результаті ДТП та пошкодження, що виникли в процесі руху. Господарськими судами попередніх інстанцій установлено, що 09.10.04 в місті Житомир внаслідок ДТП автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер 216-20 ТА був пошкоджений. За наслідками ДТП експертом Приватного підприємства "Авекс" 12.10.04 складено Акт огляду транспортного засобу, в якому встановлено пошкоджені деталі та тип ремонтної операції, зокрема зазначено, що передній бампер автомобіля має подряпини і потертості в передній правій частині, тому підлягає ремонту та фарбуванню. При цьому, експерт додав, що при детальнішому огляді можуть виникнути дефекти, які попередньо виявити неможливо. Судами установлено, що на підставі цього Акта складено висновок автотоварознавчого дослідження від 10.11.04 №210 та визначено вартість відновлювального ремонту і матеріальної шкоди у розмірі 4 009, 13 грн. Судами попередніх інстанцій також установлено, що відповідач, з огляду на цей висновок, визначив розмір страхового відшкодування у розмірі 2800,82 грн (з вирахуванням 1 208,31 грн - франшизи) та перерахував вказані кошти позивачеві - 11.02.05. Предметом позову у даній справі є матеріально –правова вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецтехніка" про стягнення з Закритого акціонерного товариства "Українська інноваційна страхова компанія "Інтерсервіс" 5 928,09 грн - страхового відшкодування на підставі акта здачі –приймання робіт від 29.10.04. Згідно зі статтею 9 Закону України “Про страхування” страхове відшкодування –це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Відповідно до статей 979, 983 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судами установлено, що відповідно до пункту 6.1 договору страхування від 26.03.04 виплата страхового відшкодування проводиться на підставі акта, який складається страховиком, та інших документів, зокрема, акта експертизи про розмір збитків або розрахунку сервісного центру. Підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 цього договору визначено, що розмір збитків та розрахунок страхової виплати при її здійсненні безпосередньо страхувальнику проводиться страховиком на підставі документів (оригіналів), що свідчать про фактично здійснені витрати (сплачені рахунки, замовлення –наряди, накладні, акти виконаних робіт тощо). Як вбачається з матеріалів справи та установлено судами, відповідач здійснив страхове відшкодування на підставі висновку автотоварознавчого дослідження №210. При цьому, судами установлено, що акт огляду транспортного засобу від 12.10.04 на підставі котрого складено висновок автотоварознавчого дослідження №210 містить неповноту дослідження транспортного засобу за наслідками ДТП, а саме, в перелік робіт не включено заміну бампера. При цьому, суд виходив також і з висновку судово –технічної експертизи від 25.04.07 №1/280, яким встановлено, що в перелік ремонтних робіт, які наводяться в калькуляції відновлювального ремонту автомобіля у висновку спеціаліста №210, ремонт переднього бамперу не включений, але про нього зазначено в акті огляду транспортного засобу, що пояснює, чому на станції технічного обслуговування ТОВ Компанії "Алекс" проведено більший об’єм робіт, а саме, заміну переднього бамперу. Водночас, судами установлено, що висновок автотоварознавчого дослідження №210 та розрахунок страхового відшкодування позивачеві не надавався, що унеможливило проведення повторної експертизи на вимогу страхувальника. Судами установлено, що фактично витрати на ремонт автомобіля внаслідок ДТП склали 9 178,91 грн (з відрахуванням вартості циліндра замка в сумі 450,00 грн), що підтверджується актом здачі –приймання робіт від 29.10.04 №01/7595, підписаного позивачем і ТОВ Компанія "Алекс" та оплачені позивачем платіжними дорученнями від 12.10.04 №835, від 02.11.05 №919. Судами установлено, що відповідач не включив в суму проведеного страхового відшкодування - заміну бампера. Колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що підставою проведення страхового відшкодування не може бути акт, який містить неповноту дослідження транспортного засобу за наслідками ДТП, тому страхові виплати повинні були проводитися на підставі акта здачі –приймання робіт №01/7595. Посилання скаржника на те, що на час складання акта огляду транспортного засобу від 12.10.04, рахунок №01/7595 від 11.10.04 на суму 9812,50 грн був підписаний, проте, експерту ПП "Авекс" не наданий, спростовуються матеріалами справи, а саме, тим, що відповідно до платіжного доручення від 12.10.04, рахунок від 11.10.04 виданий на суму 4000,00 грн, яка не є спірною сумою. Помилковим є також твердження скаржника про незастосування судами пункту 9 абзацу 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 “Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди”, оскільки положення цієї Постанови регулюють зобов’язання, що виникають внаслідок заподіяння позадоговірної (деліктної) шкоди, в той час, як предметом даного спору є стягнення страхового відшкодування за договором страхування автотранспорту від 26.03.04. Довід скаржника про не застосування судами положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.1997 №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах»щодо проведення повторної ескпертизи є безпідставним з огляду на наступне. Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України у випадках недостатньої ясності чи неповноти висновку судового експерта господарський суд може призначити додаткову судову експертизу. При необхідності господарський суд може призначити повторну судову експертизу і доручити її проведення іншому судовому експерту. При цьому, додаткова експертиза призначається судом після розгляду ним висновку первинної експертизи, якщо виявиться, що усунути неповноту або неясність висновку неможливо. Висновок експерта визнається неповним, якщо досліджено не всі надані йому об'єкти або не надано вичерпних відповідей на всі поставлені перед експертом питання. Висновок експерта визнається неясним, якщо він викладений нечітко або носить непевний неконкретний характер. Повторна ж експертиза призначається, якщо дослідження висновку експерта викликає сумніви у його правильності, це може виражатися в необґрунтованості висновку, в його суперечності іншим матеріалам справи тощо. Згідно з частинами 5, 6 статті 42 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу. Згідно із статтями 43, 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, а господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. Господарський суд оцінює кожний доказ окремо та всі докази в сукупності, що відображуються в судовому рішенні. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суди дійшли висновку, що висновок судово - технічної експертизи №1/280 ясний, повний і категоричний, а відтак відсутні підстави для призначення додаткової або повторної експертизи. Не може бути підставою для скасування постанови апеляційного господарського суду і довід скаржника про порушення його права на формування питань для експертизи, оскільки таке право може бути реалізоване шляхом звернення з клопотанням про внесення до ухвали про призначення експертизи додаткових питань, що виносяться на вирішення експерта. Відтак, доводи заявника про порушення судом норм процесуального права спростовуються викладеним. Колегія суддів також зазначає, що скаржник в касаційній скарзі вказує і на питання які, стосуються оцінки доказів. Проте, оцінка доказів, на підставі яких суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до висновку про встановлення тих чи інших обставин справи, здійснюється за внутрішнім переконанням суду і їх перевірка не віднесена до компетенції касаційної інстанції. З огляду на те, що з’ясування підставності оцінки доказів та встановлення обставин у справі в силу статті 1117 Господарського процесуального кодексу України знаходиться поза межами компетенції касаційної інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та скасування постанови апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1115, 1117 , 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 09.10.07 у справі №4/1021-6/122 залишити без змін.

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Українська інноваційна страхова компанія "Інтерсервіс" залишити без задоволення.

Головуючий, суддя                                                             Т.Добролюбова

Судді                                                             Т.Гоголь

В.Швець