ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" травня 2008 р.

Справа № 16/58-08-1545

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Шевченко Г.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: Полякова А.О. за дов. від 02.04.2008р.;

Від відповідача: не з’явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом відкритого акціонерного товариства „Одесапродконтракт” до Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство „Одесапродконтракт” (далі по тексту ВАТ „Одесапродконтракт”) звернулося до господарського суду Одеської області з позовними вимогами до Красносільської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно, а саме: будівлю охорони під літ. „В” площею 4,2 кв.м, столярний цех під літ. „О, О1” площею 232,3 кв.м, та мазутонасосну станцію під літ. „Н, Н1” площею 69,0 кв.м, які розташовані на земельній ділянці на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області за адресою 19-ий км Старокиївської дороги. Свої вимоги позивач обґрунтовує правомірністю набуття ним права власності на вказані об’єкти нерухомого майна.

Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог, наданої представником позивача у судовому засіданні 25.04.2008р., ВАТ „Одесапродконтракт” просить суд визнати за ним право власності на будівлю охорони під літ. „В” площею 4,2 кв.м, столярний цех під літ. „О, О1” площею 232,3 кв.м, та мазутонасосну станцію під літ. „Н, Н1” площею 69,0 кв.м, які розташовані на земельній ділянці на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, 19-ий км Старокиївського шосе, 34.

07.05.2007р. відповідач звернувся до суду з клопотанням про розгляд даної справи за відсутності представника Красносільської сільської ради.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Рішенням Комінтернівської районної ради народних депутатів № 65 від 11.05.1995р. Одеському державному обласному оптовому підприємству „Одесапродконтракт” було надано у постійне користування земельну ділянку, площею 6 га, для розміщення холодокомбінату. На виконання вказаного рішення Одеському державному обласному оптовому підприємству „Одесапродконтракт” було видано Державний акт на право постійного користування землею сер. ОД-13-21 від 06.07.1995р.

На вказаній земельній ділянці був розташований майновий комплекс холодокомбінату.

Наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області № 190 від 21.02.1996р. було вирішено перетворити Одеське державне обласне оптове підприємство „Одесапродконтракт” у відкрите акціонерне товариство.

Як вбачається з листа регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області №1/4355 від 19.09.2003р., до статутного фонду ВАТ „Одесапродконтракт” були передані, зокрема, блок підсобних приміщень, два розподільчих пристрою, насосна, склад аміаку та мастил, градильна крапильна, два резервуара, огорожа, ремонтно-механічна будівля, будівля електроцеху, кабельна лінія електропередач, будівля котельної, теплотраса, будівля головного корпусу, будівля цеху фасування мастил, автоплатформа, автовагова, автодороги, зовнішнє освітлення, каналізаційні труби, позаплощадний водопровід, внутрішньоплощадний водопровід, адміністративний корпус, два торгівельних павільйона, будівля матеріального складу, блок-заправка, розташовані за адресою: м. Одеса, 19-ий км Старокиївського шосе.

Таким чином, позивачем у встановленому законом порядку було набуто право власності на майновий комплекс, що розташований за адресою: м. Одеса, 19-ий км Старокиївського шосе.

При цьому, позивач по тексту позову стверджує, що на момент придбання позивачем майнового комплексу за адресою: м. Одеса, 19-ий км Старокиївського шосе, до складу цього комплексу входила будівля охорони під літ. „В” площею 4,2 кв.м, столярний цех під літ. „О, О1” площею 232,3 кв.м, та мазутонасосна станція під літ. „Н, Н1” площею 69,0 кв.м. Однак, незважаючи на те, що вказані допоміжні приміщення формально не увійшли до переліку майна, що увійшло до статутного фонду ВАТ „Одесапродконтракт”, зазначені об’єкти були фактично передані позивачеві в процесі приватизації Одеського державного обласного оптового підприємства „Одесапродконтракт”.

Рішенням Красносільської сільської ради № 146-XXIV від 12.09.2003р. цілісному майновому комплексу ВАТ „Одесапродконтракт” було присвоєно поштову адресу: Одеська область, Комінтернівський район, 19-ий км Старокиївського шосе, 34.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вважаючи, що відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на вказані спірні об’єкти не дозволяє позивачу, як власнику зазначеного майна, у повному обсязі реалізувати повноваження щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном, останній звернувся до господарського суду Одеської області з позовом про визнання за ним права власності на спірні об’єкти нерухомості.

Проаналізувавши матеріали справи та доводи представників сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги ВАТ „Одесапродконтракт” правомірні, містяться на законних підставах та підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Статтею 328 Цивільного кодексу України, передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Як зазначалося по тексту рішення вище, до складу майнового комплексу за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, 19-ий км Старокиївського шосе, 34, який був придбаний позивачем, входили, зокрема, склад аміаку та мастил, градильна крапильна, ремонтно-механічна будівля, будівля електроцеху, будівля цеху фасування мастил, будівля матеріального складу, а також об’єкти допоміжного призначення, які не увійшли до переліку приватизованого майна, - будівля охорони під літ. „В” площею 4,2 кв.м, столярний цех під літ. „О, О1” площею 232,3 кв.м, та мазутонасосна станція під літ. „Н, Н1” площею 69,0 кв.м, які розташовані за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, 19-ий км Старокиївського шосе.

Як вбачається з пояснень представника позивача, що знайшли своє відображення і у матеріалах справи, будівля охорони під літ. „В” площею 4,2 кв.м, столярний цех під літ. „О, О1” площею 232,3 кв.м, та мазутонасосна станція під літ. „Н, Н1” площею 69,0 кв.м, які розташовані за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, 19-ий км Старокиївського шосе, 34 є об’єктами допоміжного призначення, що входять до складу цілісного майнового комплексу –комплексу нежитлових будівель виробничого та невиробничого призначення, розташованих за вказаної адресою, пов’язані із ним спільними комунікаціями та цільовим призначенням, що свідчить про нерозривність даних об’єктів нерухомого майна.

Відповідно до ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов’язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що будівля охорони під літ. „В” площею 4,2 кв.м, столярний цех під літ. „О, О1” площею 232,3 кв.м, та мазутонасосна станція під літ. „Н, Н1” площею 69,0 кв.м є допоміжними будівлями для обслуговування та забезпечення нормальної виробничої діяльності майнового виробничого комплексу за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, 19-ий км Старокиївського шосе, 34, пов’язані спільними комунікаціями та мають з останнім спільне цільове призначення - забезпечення єдиного виробничого циклу, суд доходить висновку, що вказані об’єкти нерухомого майна є приналежністю вказаного комплексу.

Засадами чинного Цивільного кодексу України в редакції від 16.01.2003р. передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК України від 16.01.2003р.).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом (ст. 16 ЦК України від 16.01.2003р.).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи зміст заявлених позивачем позовних вимог, суд вважає за необхідне звернутись до положень діючого законодавства України, якими врегульовано питання набуття суб’єктами цивільних правовідносин права власності на об’єкти нерухомого майна.

Так, відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Статтею 49 Закону України “Про власність” від 07.02.1991р. №697-ХХІІ (з наступними змінами та доповненнями), чинного на час перетворення Одеського державного обласного оптового підприємства „Одесапродконтракт”, передбачено, що володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом. Згідно ч. 1, 2 ст. 4 зазначеного Закону встановлено, що власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається належним йому майном та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом, діяльності, зокрема, передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам.

Приймаючи до уваги ті обставини, що позивачем було правомірно набуто право власності на майновий комплекс, що знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, 19-ий км Старокиївського шосе, 34, а також враховуючи, що об’єкти допоміжного призначення: будівля охорони під літ. „В” площею 4,2 кв.м, столярний цех під літ. „О, О1” площею 232,3 кв.м, та мазутонасосна станція під літ. „Н, Н1” площею 69,0 кв.м, входили до складу комплексу та використовувалися позивачем як приналежність до вказаного майнового комплексу, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ВАТ „Одесапродконтракт” щодо визнання за ним права власності на будівлю охорони під літ. „В” площею 4,2 кв.м, столярний цех під літ. „О, О1” площею 232,3 кв.м, та мазутонасосну станцію під літ. „Н, Н1” площею 69,0 кв.м, відповідно до ст. ст. 186, 328, 392 ЦК України та Закону України “Про власність” від 07.02.1991р. №697-ХХІІ (з наступними змінами та доповненнями), чинного на час набуття позивачем права власності на виробничий комплекс.

Підсумовуючи зазначене, позовні вимоги ВАТ „Одесапродконтракт” про визнання права власності на будівлю охорони під літ. „В” площею 4,2 кв.м, столярний цех під літ. „О, О1” площею 232,3 кв.м, та мазутонасосну станцію під літ. „Н, Н1” площею 69,0 кв.м, які розташовані на земельній ділянці на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, 19-ий км Старокиївського шосе, 34 - слід задовольнити у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами по справі, враховуючи ті обставини, що звернення ВАТ „Одесапродконтракт” до господарського суду з позовом у даній справі не було зумовлене неправомірними діями відповідача, суд вважає за правомірне витрати, пов’язані із сплатою державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, віднести на рахунок позивача згідно із ст. 44, ч. 2 ст. 49 ГПК України (Лист ВАСУ від 26.06.1995р. №01-8/453 “Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства при вирішенні спорів”).

Керуючись ст.ст. 44, 49,75, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати право власності відкритого акціонерного товариства „Одесапродконтракт” /65025, м. Одеса, 19 км. Старокиївської дороги, / на будівлю охорони під літ. „В” площею 4,2 кв.м, столярний цех під літ. „О, О1” площею 232,3 кв.м, та мазутонасосну станцію під літ. „Н, Н1” площею 69,0 кв.м, які розташовані на земельній ділянці на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, 19-ий км Старокиївського шосе, 34.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Рішення підписане 08.05.2008р.

Відповідно до положень ст. 144 ГК України, ст. 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно.

Суддя Желєзна С.П.