СУД
Постанова

Іменем України

21
квітня 2008 року

Справа
№ 2-13/17202.1-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Дугаренко
О.В.,

суддів                                                                      Котлярової
О.Л.,

Фенько Т.П.,

без
участі представників сторін,

розглянувши
апеляційну скаргу
Приватного підприємства "Мізаком" та Суб'єкта підприємницької
діяльності  ОСОБА_1 на рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Жукова А.І.) від 25 лютого 2008 року у справі
№2-13/17202.1-2007

за
позовом           Сімферопольського міжрайонного
природоохоронного прокурора (вул. Дзержинського, 6,Сімферополь,95000)

в
інтересах держави в особі Партенітської селищної ради (вул. Паркова,
2,Партеніт, м.Алушта,98542)

до           Суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1
(АДРЕСА_1)

3-тя особа Приватне підприємство
"Мізаком" (вул. Горького, 30-70,Ялта,98600)

про
звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Автономної Республіки Крим від 25 лютого 2008 року (повний
текст складено та підписано 03 березня 2008 року)  позов задоволено. Зобов'язано відповідача по
справі повернути Партенітській селищній раді самовільно зайняту земельну
ділянку площею 16 кв.м., яка розташована за адресою: смт Партеніт, вул.
Партенітська, в районі кінотеатру "Южний" та використовується під
будівництво. Зобов'язано відповідача привести земельну ділянку площею 16 кв.м.,
яка розташована за адресою: смт Пареніт, вул. Партенітська, в районі кінотеатру
"Южний" та використовується під будівництво будівлі із каміння
ракушняку, у придатний для використання стан.
Стягнуто з відповідача в дохід державного бюджету України даржавного
мита 85,00 грн. Стягнуто з відповідача в дохід державного бюджету м.
Сімферополя витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі
118,00 грн.

Не
погодившись з рішенням суду, відповідач та третя особа звернулись з апеляційною
скаргою, в якій просять рішення господарського суду скасувати, у задоволенні
позову відмовити.

У
судове засідання, призначене на 21 квітня 2008 року сторони не з'явились, про
час ті місце розгляду справи сповіщались належним чином, про причини неявки
судову колегію не повідомили.

Розглянувши
апеляційну скаргу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів встановила наступне.

16
лютого 2006 року Державною інспекцією з контролю за використанням і охороною
земель АРК проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1.

В
результаті перевірки було встановлено, що відповідач використовує земельну
ділянку площею 16 кв.м., яка розташована в районі вулиці Партенітської біля
кінотеатру «Южний», упродовж річки. Правовстановлюючі документи у встановленому
законом порядку не оформлені. В результаті перевірки було складено акт від 16
лютого  2006 року.

16
лютого 2006 року відповідачу було винесено припис № 008478 про необхідність
усунення порушення земельного законодавства, вказаного у акті перевірки від 16
лютого 2006 року.

20
лютого 2006 року була винесена постанова про накладання адміністративного
стягнення на суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, у вигляді штрафу у
сумі 170,00 грн.

20
квітня 2006 року Державною інспекцією з контролю за використанням і охороною
земель АРК проведена повторна перевірка дотримання вимог земельного
законодавства суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1.

Встановлено,
що порушення земельного законодавства, вказане у акті від 16 лютого 2006 року
не усунено.

Колегія
суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно
до ст. 143 Земельного кодексу примусове припинення прав на земельну ділянку
здійснюється у судовому порядку у разі неусунення допущених порушень
законодавства в терміни, встановлені вказівками спеціально уповноважених   органів виконавчої влади з питань земельних
ресурсів.

Відповідно
до ст. 144 Земельного кодексу у разі виявлення порушення земельного
законодавства державний інспектор по використанню та охороні земель складає
протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про
його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного
законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного
інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний
інспектор по використанню та охороні земель відповідно до закону накладає на
таку особу адміністративне стягнення та
повторно видає вказівку про припинення правопорушення чи усунення його
наслідків у 30-денний строк. У разі неусунення порушення земельного
законодавства у 30-денний строк державний інспектор по використанню та охороні
земель звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною
ділянкою. Рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування
про припинення права користування земельною ділянкою може бути оскаржене
землекористувачем у судовому порядку.

Відповідно
до статті 12 Земельного кодексу України розпоряджаються землею органи місцевого
самоврядування та органи державної влади, які у межах своїх повноважень
передають землі у власність або надають у користування або вилучають їх.

Згідно
зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного
користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду
земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної
реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж
у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та
державної реєстрації забороняється

Статтею
212 Земельного кодексу України встановлено, що
самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам
землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час
незаконного користування ними. Повернення самовільно    зайнятих
земельних   ділянок провадиться за
рішенням суду.

З
матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі користувався земельною
ділянкою без правовстановлюючих документів.

Колегією
суддів встановлено, що  рішенням 17 сесії
5 скликання Партенітської селищної ради № 17-57 від 13 квітня 2007 року була
дана згода приватному підприємству «Мізаком»на розробку проекту
землевпорядкування по відводу земельної ділянки, що розташована у смт. Партеніт
вул. Партенітська, 1.

Також,
колегія суддів зазначає, що Сімферопольською природоохоронною прокуратурою
надано акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 11 лютого
2008 року, яким було встановлено, що земельна ділянка площею 16 кв.м. в районі
кінотеатру „Южний” є самовільно зайнятою.

Однак,
з матеріалів справи вбачається, що у даний час у приватного підприємства
„Мізаком” відсутні правовстановлюючі документи на зазначену земельну ділянку, а
саме: договір оренди або державний акт.

Відповідно
до статті  212 Земельного кодексу
України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам
землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час
незаконного користування ними.

Приведення
земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення
будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних
осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Крім
того, колегія суддів зазначає, що повернення самовільно зайнятих ділянок
провадиться за рішенням суду.

Таким
чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а тому немає підстав
для скасування рішення господарського суду Автономної Республіки Крим.

Керуючись
статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу Приватного підприємства "Мізаком" та Суб'єкта підприємницької
діяльності  ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим
від 25 лютого 2008 року у справі № 2-13/17202.1-2007 залишити без змін.

Головуючий
суддя
О.В. Дугаренко

Судді
О.Л.
Котлярова

Т.П. Фенько