ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" серпня 2008 р.

Справа № 14/4663

за позовом Приватного підприємства "Агропром" м. Волочиськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Логія" м. Волочиськ

до Приватного підприємства "Санрайз-2006" м. Житомир

про стягнення 793552,25 грн.

Суддя

за участю представників:

від позивача: Місяць А. за довіреністю від 01.08.2008р.

від 1 відповідача: не з’явився

від 2відповідача : не з’явився

Суть спору.

Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно (як з основного боржника та як з поручителя) 669002 грн. основного боргу (збитків) 122410 грн. пені та 2139,15 грн. 3% річних. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що як покупець уклав з ПП „Санрайз” договори купівлі-продажу насіння кукурудзи. На виконання цих договорів ним перераховано грошові кошти в сумі 1577725грн. Однак продавцем передано товар лише на суму 908722грн.70 коп. Умовами договорів остаточний строк поставки визначений 31.03.2008р. Керуючись ст. 665 Цивільного кодексу України позивач, листом від 06.06.08., відмовився від договору купівлі –продажу, а тому вважає, що відповідач зобов’язаний був повернути позивачу кошти на суму непереданого товару.

Позивач вважає, що на підставі листа ТзОВ „Логія” від 20 січня 2008року останнє виступило поручителем по даних зобов’язаннях, а тому має нести відповідальність солідарно.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Крім того ним заявлено клопотання про вжиття заходів забезпечення позову. Клопотання мотивовано тим, що на даний час основний боржник ПП"Санрайз-2006" готується до ліквідаційної процедури, а тому активно відчужує належне їй майно та кошти. Отже, на час виконання рішення суду може скластися ситуація коли майна чи коштів на виконання рішення суду у боржника не буде.

Відповідачі відзив на позов не подали, своїх представників в судове засіданні не направли, а тому суд розглядає справу в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними матеріалами.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

23 січня 2008 року та 15 лютого 2008 року між приватним підприємством „Агропром” (покупець) та приватним підприємством Санрайз-2006»(продавець) укладено договори купівлі-продажу насіння кукурудзи.

Відповідно до пункту 1.1 Договору від 23.01.08. продавець зобов’язувавя передати у власність покупцю насіння кукурудзи гібриду К8С 28М15 250 РАО в кількості 1000 посівних одиниць та насіння кукурудзи гібриду К8С 29М54 275 РАО в кількості 700 посівних одиниць на загальну суму 858500грн.

Відповідно до пункту 1.1 договору від 15.02.08. продавець зобов’язувавя передати у власність покупцю насіння кукурудзи гібриду КЗС 29М54 275 РАО в кількості 1500 посівних одиниць на загальну суму 763560грн.

На виконання умов договорів приватним підприємством „Агропром”, в період з 01.02.2008р. по 25.04.2008р. перераховано продавцю грошові кошти в сумі 1577725грн. Однак продавцем передано покупцю товар 25 квітня 2008 року лише на суму 908722грн.70коп. На суму 669002грн.30коп. товар не переданий. Пунктами 2.1. договорів передбачено, що товар повинен бути поставлений до 31 березня 2008 року.

Таким чином, у продавця існує перед покупцем невиконане зобов'язання на суму 669002грн.30коп. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до пт.663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк встановлений договором купівлі-продажу. Статтею 665 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Листом від 06.06.08. позивач відмовився від договорів, в частині поставки товару на суму 669002грн.30коп. і вимагав повернення коштів за непоставлений товар. Заяву відповідач отримав 23.06.06. Отже з цього часу у нього відпали правові підстави утримувати перераховані по договорах кошти та в силу ст.1212 Цивільного кодексу України виникло грошове зобов’язання на повернення коштів.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заявлений розмір 3-х відсотків річних становить 2139грн. 15коп. що підтверджується розрахунком.

Крім того, згідно пунктів 5.2 Договорів у разі прострочення поставки товару покупцю, продавець сплачує покупцю 0,2% пені розрахованої від суми коштів, отриманих в оплату товару. Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Розмір пені яка підлягає стягненню з відповідача становить 122410грн.80коп., що підтверджується розрахунком.

Враховуючи наведене суд прийшов до висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення коштів.

Обгрунтовуючи ж солідарність своїх вимог позивач вказує на те, що за належне виконання зобов’язань приватного підприємства „Санрайз-2006” поручалось товариство з обмеженою відповідальністю „Логія”, що підтверджується листом від 20.01.08. А відповідно до ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Тому, вище вказані грошові кошти підлягають солідарному стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю „Логія” та приватного підприємства „Санрайз-2006”.

Проте аналіз змісту листа товариства з обмеженою відповідальністю „Логія” від 20.01.2008р. не дає підстави дійти висновку про те, що даний лист є договором поруки та породжує у ТзОВ „Логія” зобов’язання поручителя перед позивачем по зобов’язаннях приватного підприємства „Санрайз-2006”. Тому суд виходить з того, що позивач безпідставно заявляє вимоги про солідарне стягнення заявлених в позові коштів.

Судові витрати покладаються на приватне підприємство „Санрайз-2006”.

Керуючись ст.ст. 44,49,82,84,116 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Приватного підприємства "Агропром" м. Волочиськ до Приватного підприємства "Санрайз-2006" м. Житомир про стягнення 793552,25 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Санрайз-2006" м. Житомир, вул. Баранова,87 ід.код. 34460289 на користь Приватного підприємства "Агропром" Хмельницька область, м.Волочиськ, вул.. Косовського, 7, ід. код 9002грн.30коп. основного боргу (збитків), 122410грн.80коп. пені, 2139грн.15 коп. - 3% річних, 7935,53грн. витрат на оплату державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В позові Приватного підприємства "Агропром" м. Волочиськ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Логія" м. Волочиськ відмовити.

Суддя