КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2008                                                                                           № 11/31

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Мартюк А.І.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -не з’явився

від відповідача -Мукомел Р.В. (дов. №7500-17/10 від 10.01.2008 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Авіст"

на рішення Господарського суду м.Києва від 26.02.2008

у справі № 11/31

за позовом                               Приватного підприємства "Авіст"

до                                                   Державного підприємства "Київська офсетна фабрика"

про                                                  розірвання договору купівлі-продажу та стягнення 100000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство „АВІСТ” звернулося до Господарського суду містаКиєва з позовом до Державного підприємства „Київська офсетна фабрика” про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення 100000 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі №11/31 від 26.02.2008 р. в позові Приватного підприємства „АВІСТ” відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі №11/31 від 26.02.2008 р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу позивач посилається на те, що господарським судом міста Києва неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи, не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також судом порушені норми матеріального та процесуального права. При цьому, позивач зазначив, що придбаний товар не відповідав вимогам якості, не був придатний до використання за призначенням вже в момент його одержання у відповідача за накладною №001494 від 03.04.2006 р.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції заперечував проти апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва у справі №11/31 від 26.02.2008 р. залишити без змін.

Представник позивача в судове засідання не з’явився. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

28.03.2006 р. між Приватним підприємством „АВІСТ”, як покупцем, та Державним підприємством „Київська офсетна фабрика”, як продавцем, був укладений договір купівлі-продажу №001/М, відповідно до якого продавець продав покупцю п’ятифарбову офсетну машину Домінант 756 ПВ, з реконструйованими двома друкарськими секціями під ірисний друк (б/в); загальна вартість договору становить - 492114,00 (чотириста дев'яносто дві тисячі сто чотирнадцять) грн.

Пунктом 3.3 Договору сторони передбачили, що прийомка товару відбувається на території продавця.

Відповідно до п. 3.9 Договору датою передачі товару сторони визначили день підписання акту прийому-передачі.

Вартість товару, згідно з п. 4.1 договору, на день підписання договору становить 410095,00 грн., ПДВ 20% - 82019,00 грн.

Позивачем та відповідачем, згідно з пп. 4.2, 4.3, 4.4 договору № 001/М визначений наступний порядок розрахунків: позивач виконує перший платіж відповідачу в сумі 100000 грн. протягом п'яти днів з дня підписання акту прийому-передачі; другий платіж позивач здійснює в строк до 28.03.2007 р.; решту суми позивач сплачує відповідачу в строк до 28.03.2008 р.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи накладної № 001494 від 03.04.2006 р. повноважний представник позивача Лашковіцер Д.Г. отримав у позивача п'ятифарбову офсетну машину Домінант 756 ПВ. Представник позивача даний товар отримав на підставі довіреності серії ЯЛЦ №563836 від 29.03.2006 р.

Дотримуючись п. 3.2 Договору, 04.04.2006 р. сторонами був підписаний акт прийому-передачі майна до Договору №001/М від 28.03.2006 р., відповідно до якого продавець передав у власність покупцю офсетну машину Домінант 756 ВП. Крім того, в акті зазначено, що усе обладнання передано у справному стані та своєчасно, сторони претензій одна до другої не мають.

Після підписання сторонами акту прийому-передачі, на виконання п.4.2 Договору, 04.04.2006 р. покупець (позивач) здійснив перший платіж в сумі 100000,00 грн. за обладнання, отримане згідно накладної № 001494 від 03.04.2006 р., що підтверджується платіжним дорученням № 428 від 04.04.2006 р.

Таким чином, під час прийому-передачі машини сторони керувались умовами вищезазначеного Договору. Товар по кількості приймався відповідно до паспортних даних заводу-виробника (п. 3.1 Договору). Товар по якості приймався шляхом візуального огляду з подальшим підписанням Акта прийому-передачі сторонами (п. 3.2. Договору).

12.04.2007 р. відповідачем надіслана на адресу позивача претензія №75000-389/10 з вимогою здійснити другий платіж в сумі 100000 грн. згідно з п. 4.3 Договору (факт отримання позивачем претензії підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення).

Позивач залишив вказану претензію без відповіді та без задоволення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу; одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).

Позивач не виконав своє зобов'язання належним чином, повного розрахунку не провів, в матеріалах справи відсутні докази, що свідчать про протилежне.

П’ятифарбова офсетна машина Домінант 756 ПВ, з реконструйованими двома друкарськими секціями під ірисний друк (яка була у використанні) придбана Приватним підприємством „АВІСТ” у Державного підприємства Київська офсетна фабрика транспортувалася позивачем, що було передбачено п. 3.7. Договору: „Придбаний Покупцем Товар вивозиться з території Продавця протягом 5 робочих днів з дня підписання Акту, силами і засобами Покупця за власний рахунок”.

Крім того, колегією суддів встановлено, що демонтаж, такелажні роботи та встановлення на новому місці п'ятифарбової офсетної машини Домінант 756 ПВ, з реконструйованими двома друкарськими секціями під ірисний друк (яка була у використанні), придбаної Приватним підприємством „АВІСТ” у Державного підприємства Київська офсетна фабрика, здійснювалися позивачем власними силами.

11 липня 2007 р., на замовлення позивача та на його території (м. Хмельницький), була проведена технічна експертиза п'ятифарбової офсетної машини Домінант 756 ПВ з реконструйованими двома друкарськими секціями під ірисний друк (б/в). Експертиза була проведена фахівцями Сервісного центру ТОВ „Поліграфічні системи”, який є офіційним дилером підприємства-виробника офсетних машин Домінант. Актом експертизи встановлено, що придбана позивачем згідно Договору №001/М від 28.03.2006р. офсетна машина знаходиться в задовільному робочому (але розрегульованому) стані. В Акті визначено перелік робіт для відновлення робочого стану.

В позовній заяві та апеляційній скарзі позивач посилається на те, що затвердіння валів машини унеможливлює друк належної якості.

Проте, як вбачається зі змісту листа ТОВ „Поліграфічні системи” від 26.02.2008 р. № 12-02/4 під час технічної експертизи 11.07.2007 р. інженери не з'ясовували причини затвердіння гуми на валах, а тільки заміряли її поточний стан (тобто, стан через більш як рік після монтажу машини).

Таким чином, колегія суддів вважає, що акт експертизи не є доказом, який підтверджує, що п'ятифарбова офсетна машина передавалася позивачу згідно акту прийому-передачі від 04.04.2006 р. з непридатними валами.

Виходячи зі змісту позовної заяви, технічна експертиза компетентною сервісною службою була проведена лише після монтажу і регулювання офсетної машини працівниками ПП „АВІСТ”, які не мають досвіду налагодження офсетної машини Домінант 756.

При цьому, відповідно до п. 3.2 Інструкції виробника з обслуговування машини Adast Домінант розміщення машини та введення її в експлуатацію слід довірити механіку-спеціалісту заводу-виробника або торгівельного представника.

Позивач звернувся до сервісного центру ТОВ „Поліграфічні системи” лише після того, як відповідач направив позивачу претензією №75000-389/10 від 12.04.2007 р. з вимогою виконати зобов'язання відповідно до п.4.3 Договору.

Представлений позивачем акт технічної експертизи від 11.07.2007 р. не свідчить про неякісний стан товару на момент його купівлі-продажу, а відтак, посилання позивача на акт технічної експертизи від 11.07.2007 р. як на підтвердження поставки відповідачем неякісної продукції судом не приймаються.

В матеріалах справи міститься Рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.09.2007 р. у справі №17/6137 за позовом Державного підприємства Київська офсетна фабрика до Приватного підприємства „АВІСТ” про стягнення 100000 грн. заборгованості та 12700 грн. пені, в зв’язку з невиконанням позивачем умов договору №001/М від 28.03.2006 р., яким позов задоволено частково - стягнуто з ПП „АВІСТ” заборгованість в сумі 100000 грн.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 р. рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.09.2007 р. у справі №17/6137 залишено без змін, а апеляційну скаргу ПП „АВІСТ” - без задоволення.

Вказаними судовими рішеннями встановлено правомірність вимог Державного підприємства „Київська офсетна фабрика” за претензію № 75000-389/10 від 12.04.2007 р. щодо виконання зобов’язання Приватного підприємства „АВІСТ” відповідно до п. 4.3 Договору - здійснити другий платіж в сумі - 100000 (сто тисяч) грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що твердження позивача про те, що якість придбаного ним товару не відповідає положенням ч.2 ст. 673 Цивільного кодексу України, товар непридатний до використання для офсетного друку є необґрунтованими, а тому вимоги позивача щодо розірвання договору купівлі-продажу та стягнення 100000 грн. не підлягають задоволенню.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2008 року у справі № 11/31 залишити без змін.

Матеріали справи № 11/31 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя

Судді