ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" вересня 2008 р.

Справа № 13/2540

за позовом Закритого акціонерного товариства „Тепловоденергія” м. Кам’янець-

Подільський

до Дочірнього підприємства „Аптека ППК” м. Кам’янець-Подільський

про стягнення суми 16 727,05 грн., з якої 8 989,51 грн. основного боргу та

7 737,54 грн. пені

Суддя Матущак О.І.

За участю представників сторін:

позивача: Ганущак Т.В. по постійній довіреності № 21 від 10.01.2008р.;

відповідача: не з’явився

З оголошенням перерв в судових засіданнях 01.08.2008р. та 26.08.2008р.

Позивач у позові просить господарський суд стягнути з відповідача на його користь суму 16727,05 грн., з якої 8989,51 грн. основного боргу за поставлену теплову енергію у відповідності до укладеного між сторонами договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 499 від 24.01.2002р. та 7737,54 грн. пені згідно п. 5.4 даного договору.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному об’ємі.

Відповідач у відзиві на позов, а також його представник в попередньому судовому засіданні проти позову заперечували, з посиланням на те, що відповідач ще в 2007р. відключився від загальної системи опалення, про що позивач був належним чином повідомлений листом № 541 від 01.10.2007р., який його представник отримав, про що засвідчив своїм підписом.

Розглядом матеріалів справи, господарським судом встановлено наступне:

24.01.2002р. між „Кам’янець-Подільськтеплокомуненерго” (правонаступником якого, згідно статуту є ЗАТ „Тепловоденергія” м. Кам’янець-Подільський) та відповідачем було укладено договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 499.

У відповідності до умов договору, позивач взяв на себе зобов’язання постачати відповідачу теплову енергію у вигляді гарячої води для потреб опалення і вентиляції та гарячого водопостачання.

Згідно п. 2.1.1 даного договору, позивач зобов’язався забезпечити відповідача тепловою енергією на опалення площі 161,7 кв.м. з максимумом теплового навантаження 0,0013 Гкал/год.

У відповідності до п. 5.4 вказаного договору, відповідач зобов’язався оплачувати відпущену йому теплову енергію у розмірі 30% передоплати не пізніше 15 числа попереднього місяця та 70% не пізніше 10-го числа наступного за розрахунковим місяця.

На виконання умов договору, позивач поставляв відповідачу теплову енергію, що підтверджується рахунками, які виставлялись позивачем № 0192/10 від 30.10.2006р., № 0192/11 від 30.11.2006р., № 0192/12 від 31.12.2006р., № 0192/01 від 31.01.2007р., № 0192/02 від 28.02.2007р., № 0192/03 від 31.03.2007р., № 0192/04 від 30.04.2007р., № 0192/10 від 31.10.2007р., № 0192/11 від 30.11.2007р., № 0192/12 від 31.12.2007р., № 0192/02 від 29.02.2008р. та № 0192/03 від 31.03.2008р.

Відповідач своїх договірних зобов’язань щодо проведення розрахунків за спожиту теплову енергію у вигляді гарячої води належним чином, в установлений строк не виконав.

Таким чином позивачем було пред’явлено до стягнення відповідачу заборгованість за поставлену теплову енергію у сумі 8 989,51 грн. за період з жовтня місяця 2006р. по березень місяць 2008р. включно.

Крім цього, у відповідності до 7.1 зазначеного договору, договір вступає в силу з 01.01.2002р. по 31.12.2002р. і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії не надійде заява однієї сторони про відмову від цього договору або про його перегляд.

У відповідності до листа № 541 від 01.10.2007р., надісланого відповідачем в адресу позивача, відповідач від’єднався від центрального теплопостачання. Даний лист господарським судом розцінюється як заява про припинення дії договору.

Таким чином, проведеним господарським судом перерахунком встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію становить суму 3 532,63 грн. за період з 01.09.2007р. по 31.12.2007р. (по дату припинення договору).

За несвоєчасне проведення розрахунків за спожиту теплову енергію, п. 5.4 вказаного вище договору, передбачено пеню у розмірі 1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Проте, проведеним господарським судом перерахунком, з урахуванням строку позовної давності, передбаченого п. 6 ст. 232 ГК України та Закону України ”Про відповідальність суб’єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання при будинкових територій”, встановлено, що розмір пені становить суму 2 886,13 грн. за період з 01.11.2007р. по 01.04.2007р.

Зміна розміру стягуваної пені пов’язана із встановленням господарським судом факту припинення дії договору з 01.01.2008р.

Приймаючи рішення, господарським судом до уваги береться наступне нормативно-правове обгрунтування:

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України зобов’язання повинні виконуватися

належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання

зобов'язань не допускається.

У відповідності до п. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Заперечення відповідача щодо позовних вимог, з посиланням на те, що відповідач ще в 2007р. відключився від загальної системи опалення, про що позивач був належним чином повідомлений листом № 541 від 01.10.2007р., господарським судом до уваги не приймаються, оскільки у відповідності до Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-

комунального господарства України від 06.11.2007р. № 169, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2007р. за № 1320/14587, для вирішення питання відключення житлового будинку від мереж централізованого опалення його власник повинен звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж. У заяві про відключення від мереж власник будинку зазначає причини відключення. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний термін приймає рішення щодо відключення від мереж, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації (зокрема п. п. 2.1., 2.2 Порядку).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не дотримано встановленого порядку відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Дослідивши усі матеріали справи та давши їм правову оцінку в сукупності, господарський суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення суми 3 532,63 грн. основного боргу за поставлену теплову енергію та 2 886,13 грн. пені, тому позов у цій частині підлягає задоволенню як такий що обґрунтований чинним законодавством та підтверджений належними доказами. В частині стягнення суми 5 456,88 грн. основного боргу та 4 851,41 грн. пені, у позові належить відмовити, у зв’язку із тим, що вони нараховані після припинення дії договору.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, на нього належить покласти обов’язки по відшкодуванню витрат по оплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно обґрунтовано заявленим та задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. 193, п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, п. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, ст.ст. 44, 49, 82-84, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд –

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства „Аптека ППК” м. Кам’янець-Подільський, вул. Васільєва, 15 () на користь закритого акціонерного товариства „Тепловоденергія” м. Кам’янець-Подільський, вул. Тімірязєва, 123 () суму 3 532,63 (три тисячі п’ятсот тридцять дві гривні 63 коп.) основного боргу, 2 886,13 (дві тисячі вісімсот вісімдесят шість гривень 13 коп.) пені, 64,08 (шістдесят чотири гривні 08 коп.) державного мита, 45,28 ( сорок п’ять гривень 28 коп. ) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В частині стягнення суми 5 456,88 грн. основного боргу та 4 851,41 грн. пені у позові відмовити.

Копії рішення надіслати в адреси позивача та відповідача.

Суддя                                                                      О.І. Матущак