ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 29/209

19.06.08

За позовом Д.П." Кур"єрська Авіапошта України-Компас"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бейсік"

про стягнення 26 765,48 грн

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

Від позивача: Черната О.А. (довіреність № 318 від 13.08.2007р.);

Від відповідача: Кобилецький В.В. (довіреність від 26.05.2008р.);

В судовому засіданні 19.06.2008р. на підставі ст. 85 ГПК України за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Дочірнє підприємство “Кур’єрська Авіапошта України-Компас” (надалі ДП "Кур’єрська Авіапошта України –Компас", позивач) звернулось до суду з позовом про визнання розірваним договору № 05-02/07 про створення програмного продукту від 21.02.2007р. у зв’язку з істотною зміною умов договору, та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бейсік" (надалі ТОВ "Бейсік", відповідач) суми основного боргу у розмірі 22 140, 00 грн., індексу інфляції у розмірі 2 131, 02 грн., 3 % річних –187, 43 грн., пені –2 307, 03 грн., всього 26 765, 48 грн..

В судових засіданнях 29.05.08р., 12.06.2008р. на підставі ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва, в зв’язку з чим рішення приймається зазначеною датою.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір від 21.02.07 № 05-02/07 про створення програмного продукту. На виконання вказаного договору позивач перерахував на рахунок відповідача суму попередньої оплати у розмірі 22 140, 00 грн.. В свою чергу відповідач не виконав, взяті на себе зобов’язання по створенню програмного забезпечення, і не повідомив про причини такого невиконання. Позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій просив повернути суму попередньої оплати за договором. Позивач вважає, що істотно змінились умови, наявні на момент підписання договору, в зв’язку з простроченням з боку відповідача, і у позивача зник інтерес до вказаного правочину, в зв’язку з чим він звернувся до суду з проханням визнати договір розірваним та стягнути суму збитків, 3% річних, суму втрат від інфляції та пеню.

19.06.2008р. позивачем до справи подано уточнену позовну заяву у якій зазначалось, що кошти в розмірі 23 010 грн. були сплачені на підставі рахунку-фактури №Б-000402 від 22.01.2007р.. При вчиненні платежу за вказаним рахунком було здійснено оплату в розмірі 22 140 грн., а згоди на зарахування вказаної суми у рахунок виконання зобов'язання за договором № 05-02/07 про створення програмного продукту між сторонами не досягалось.

Відповідно з тих підстав, що позивач вважав вказані кошти вже сплаченими не як за договором № 05-02/07 про створення програмного продукту, а зобов'язання за договором в цій частині (щодо оплати коштів по договору) ДП "Кур’єрська Авіапошта України-Компас" не виконаними, позивач просив суд стягнути з ТОВ "Бейсік" заборгованість в розмірі 22 140 грн..

Судом відмовлено у прийнятті до розгляду уточненої позовної заяви, оскільки право на звернення до суду з окремим позовом про стягнення коштів з підстав зазначених в уточненій заяві жодним чином не порушено, відмова у прийнятті доповнень, зміні позовних вимог не є порушенням прав сторони на доповнення, зміни позовних вимог шляхом їх збільшення, оскільки подана позивачем заява по своїй суті не є власне заявою про уточнення позовних вимог.

Зміна предмета позову означає зміну матеріально-правової вимоги до позивача. Зміна підстави позову означає зміну обставин, якими позивач обгрунтовує свою вимогу до відповідача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається (пп. 3.7 пункту 3 роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України", з наступними змінами і доповненнями).

Провадження у справі порушено за вимогами про визнання розірваним договору № 05-02/07 від 21.02.2007р. у зв’язку з істотною зміною умов договору, стягнення з ТОВ "Бейсік" суми основного боргу у розмірі 22 140, 00 грн., яка є сплаченою згідно платіжного доручення № 8730 від 30.01.2008р. та штрафних санкцій. В уточненій позовній заяві позивач вважаючи невиконаним договір в частині оплати коштів, тобто змінивши підстави зазначені у позові, просить стягнути перераховані кошти в розмірі 22 140 грн. змінюючи предмет позову. Одночасна зміна предмету і підстав позову не уточнює позовні вимоги, та відповідно є порушенням процесуального законодавства.

Відповідач проти позову заперечував і просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію наступними обставинами. Прострочення виконання своїх зобов’язань за договором з боку відповідача відбулось з вини позивача. Крім того відповідач зазначає, що звертався до позивача з листами про прийняття виконаної роботи, однак, відповіді на них не отримав. Відповідач наголошує, що ним були виконані роботи по виготовленню програмного продукту “Система автоматизації кур’єрської доставки”, однак, позивач відмовляється їх прийняти, ігноруючи спроби відповідача по виконанню взятих за договором зобов’язань. Щодо стягнення пені відповідач заперечує, в зв’язку з відсутністю прострочення за договором.

Розглянувши подані документи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.07 між ТОВ “Бейсік” та ДП “Кур’єрська Авіапошта Україна-Компас” укладено договір № 05-02/07 про створення програмного продукту, відповідно до якого замовник (позивач) доручає, а виконавець (відповідач) бере на себе обов’язки по створенню програмного продукту “Система автоматизації кур’єрської доставки” згідно технічного завдання, що розроблене відповідно до предмету договору окремим документом, і є невід’ємною частиною договору (п. 1.1 Договору).

Система, що поставляється замовнику, складається з наступних частин: серверна частина системи на 4 робочі місця: АРМ “Секретар”, АРМ “Комірник”, АРМ “Менеджер по доставці”, АРМ “Менеджер по роботі з кур’єрами”, 14 робочих місць МАРМ “Кур’єр”, 1 робоче місце МАРМ “Комірник”, 1 робоче місце модуль “обмін даних через мобільний телефон”. Сторони дійшли згоди, що технічне завдання, створене за договором від 01.12.06 № 01-12/06, є переважною необхідною інформацією для розробки системи. Виключне право власності на систему в т.ч. інтелектуальної належить замовнику. Авторське право на систему належить виконавцю. (п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору).

Етапами розробки та впровадження системи є: ітеративна розробка програмного забезпечення виконавцем впродовж 70 робочих днів відповідно план-графіка робіт (додаток 1) та ТЗ (додаток 4) з моменту передплати за систему; передача версій системи та інструкцій користувачів та тестування замовнику, що фіксується відповідним “Актом передачі тестування”; тестування версій системи замовником по 10 робочих днів з моменту підписання “Акту передачі та тестування” до відповідної версії; прийняття готової системи у постійну експлуатацію замовником, що фіксується “актом виконаних робіт” по завершення п. 2.1.3. (п. 2.1 Договору).

П 2.2.1, 2.2.1.1, 2.2.2, 2.2.3 Договору виконавець зобов’язується: розробити програмне забезпечення згідно до ТЗ; спроектоване програмне забезпечення у вигляді таблиць та опису –оформити додатком до ТЗ; надати замовнику 3 версії системи та тестування відповідно до план-графіка робіт; по завершенні розробки програмного забезпечення передати замовнику систему та інструкції користувачів, що описують систему.

П. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.4 Договору замовник зобов’язується: надавати необхідну інформацію виконавцю щодо виконання робіт за даним договором; забезпечити проведення пусконалагоджувальних робіт та тестування версій системи; вчасно здійснювати платежі за даним договором.

Загальна вартість системи складає 46020,00 грн. Замовник здійснює оплату послуг наступним чином: 23010,00 грн., що є частковою оплатою (50%) за створення системи, оплата здійснюється не пізніше трьох днів з дня підписання сторонами даного договору; 9000,00 грн. що є частковою оплатою за створення системи та встановлення системи на тестування замовнику, оплата здійснюється не пізніше трьох днів з дня підписання сторонами документу “Акт передачі на тестування”; 14010,00 грн., що є оплатою за створення програмного забезпечення, оплата здійснюється не пізніше трьох днів з дня підписання “Акту виконаних робіт”. Цей договір набуває чинності і діє протягом одного року з моменту його підписання. (п. 3.1, 3.3, 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3, 3.4 Договору).

Позивачем надано до матеріалів Додатки № 1, № 2, № 3 до договору № 22-01/07 від 22.01.07: план-графік робіт, умови обслуговування, ціни на систему при її маштабуванні по філіях Замовника.

Позивачем надано до матеріалів справи платіжне доручення № 164 від 21.02.07 на суму 22 140, 00 грн., з призначенням платежу: за послуги по створенню програмного продукту згідно рах. № 402 від 22.01.07р.. Відповідно рахунок, який був оплачений позивачем, виставлений відповідачем до підписання договору від 21.02.07 № 05-02/07 про створення програмного продукту, а сума, сплачена ДП “Кур’єрська Авіапошта Україна-Компас”, складає 22140,00 грн. і різниться з тією, що передбачена до сплати у якості попередньої оплати згідно п. 3.3.1 Договору –23 010, 00 грн..

17.10.07 ДП “Кур’єрська Авіапошта Україна-Компас” звернулось до ТОВ “Бейсік” з пропозицією (докази направлення та отримання в матеріалах справи) № 274 про розірвання договору, в зв’язку невиконанням ТОВ “Бейсік” своїх зобов’язань за договором, незважаючи на те, що ДП “Кур’єрська Авіапошта Україна-Компас” здійснило попередню оплату у розмірі 23010,00 грн. 26.02.07р.. Замовник зазначив, що якби йому було відомо, що виконавець не виконає свої зобов’язання у обумовлені договором строки, то взагалі б не укладав даний договір. В зв’язку з цим позивач просив розірвати договір та повернути суму попередньої оплати у розмірі 23010,00 грн. Відповідач відповіді на пропозицію не надав.

Таким чином, платіжне доручення № 164 від 21.02.2007р. не є належним доказом виконання позивачем своїх зобов’язань по оплаті, що виникли з договору № 05-02/07 від 21.02.2007р., однак в подальшому сам позивач у своїй пропозиції про розірвання договору (№ 274 від 17.10.2007р.) визнав перераховані 26.02.2007р. на рахунок відповідача кошти, частковою оплатою за створення системи на виконання п.3.3.1 Договору № 05-02/07 від 21.02.2007р, зазначаючи що ним було перераховано 23 010 грн.. Належних доказів перерахування вказаної суми коштів (23 010 грн.) в рахунок сплати по договору № 05-02/07 від 21.02.2007р позивачем до матеріалів справи не надано, а 26.02.2007р. платіжним дорученням була перерахована сума в розмірі 22 140 грн. з призначенням платежу "за послуги по створенню програмного продукту, згідно рах № 402 від 22.01.2007р.".

Відповідач надав до матеріалів справи претензію від 31.10.07 (з доказами направлення позивачу), в якій просить письмово повідомити ТОВ “Бейсік” про дату передачі системи на тестування і підписання “Акту передачі на тестування”. У даній претензії відповідач повідомляє, що в зв’язку з наявністю у ДП “Кур’єрська Авіапошта Україна-Компас” додаткових побажань до системи, які не включені до ТЗ, було затримано здачу проекту і ТОВ “Бейсік” поніс додаткові витрати. Крім цього зазначено, що ДП “Кур’єрська Авіапошта Україна-Компас” не виконує умови договору, зокрема п. 2.3.1, 2.3.2. Відповідач зазначив, що система розроблена виконавцем і в повній мірі готова до здачі. На 15 жовтня 2007р. була досягнута домовленість про здачу проекту, та виконавець несе необґрунтовані збитки в зв’язку затримкою здачі проекту. Позивач відповіді на претензію не надав.

08.11.07 ТОВ “Бейсік” звернулось до ДП “Кур’єрська Авіапошта Україна-Компас” з вимогою про повну оплату за створення системи у сумі 23 010, 00 грн., в зв’язку з тим, що затримка відповідачем виконання роботи мала місце в зв’язку з неналежним виконанням позивачем своїх зобов’язань.

Суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов’язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір про надання послуг виникла з вини замовника, він зобов’язаний виплатити виконавцеві плату у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто при істотному порушенні однією стороною умов договору інша сторона не може досягти цілей укладеного договору. При цьому сторона, яка ставить питання про розірвання договору, має довести наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданою цим порушенням другою стороною.

Позивач не надав суду доказів істотного порушення відповідачем умов договору та наявності шкоди.

Вимогу про розірвання договору позивач також обґрунтовує нормами ст. 652 ЦК України.

Відповідно до ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав встановлених ч. 4 цієї статті –змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Суду не надано доказів існування усіх обставин, з якими ст. 652 ЦК України пов’язує можливість розірвання договору на вимогу однієї із сторін.

В свою чергу відповідач наголошує на тому, а позивачем вказаний факт не спростовано та не заперечено, що виконання відповідачем своїх зобов’язань не у строк, встановлений договором, було спричинено саме вимогами позивача, що не були враховані при складанні технічного завдання. Відповідач наполягає на тому, що його вина відсутня, і саме позивач відмовляється протягом тривалого періоду прийняти виконання договору від ТОВ “Бейсік”. На підтвердження виконання зобов’язань за договором відповідачем до матеріалів справи представлено контрольну копію програмного продукту "Система автоматизації кур’єрської доставки" на магнітному носії (СD-диск) та у паперовому вигляді.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав належних та достатніх доказів для розірвання договору від 21.02.07 № 05-02/07 про створення програмного продукту, в зв’язку з чим ця позовна вимога не підлягає задоволенню.

Щодо стягнення суми збитків у розмірі 22140,00 грн. суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв’язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Оскільки, судом встановлено відсутність правових підстав для розірвання договору на підставі ст. 652 ЦК України, то об’єктивних причин для відшкодування збитків немає. Крім того позивач не зазначив, яке саме його право порушено і не надав жодного обґрунтування суми збитків, не довів факт їх заподіяння та вину відповідача.

Щодо стягнення з відповідача суми пені у розмірі 2307,03 грн.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

У разі невиконання договірних зобов’язань по строкам виконання протягом зазначеного терміну, виконавець виплачує штрафну неустойку замовнику розміром 0,05% від загальної суми договору за кожну добу запізнення. (п. 4.2 Договору).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов’язання не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора.

Матеріали справи свідчать, що порушення строків виконання зобов’язань щодо створення програмного продукту "Система автоматизації кур’єрської доставки" відбулось у зв’язку з необхідністю врахування додаткових вимог замовника, які не були включені до технічного завдання. Про врахування побажань ДП "Кур’єрська Авіапошта України-Компас" та готовність до здачі розробленої системи станом на 15.10.2007р. позивач зазначав у претензії від 31.10.2007р., яка в оригіналі та з доказами направлення міститься в матеріалах справи. У заяві від 08.11.2007р. відповідач повідомляв позивача, що розробка додаткових функцій програми привела до затримки здачі проекту, а у погоджений строк здачі проекту 15.10.2007р. підприємство не надало можливості встановити програмне забезпечення на робочі місця.

Окрім того, на замовника договором від 21.02.2007р. покладені зобов'язання щодо надання виконавцю необхідної інформації про виконання робіт за договором і забезпечити проведення пусконалагоджувальних робіт і тестування версій системи (п. 2.3.1, 2.3.2 Договору). Вказані зобов'язання позивачем не виконані що підтверджується викладеним у претензіях відповідача та представником позивача під час розгляду справи не спростовано. Належних доказів забезпечення проведення тестування версій системи при наявній інформації щодо готовності системи до прийняття станом на 15.10.2007р. позивачем не представлено.

За таких умов вимога позивача про стягнення суми пені є необґрунтованою.

Щодо стягнення 3% річних та суми втрат від інфляції.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно договору від 21.02.07 № 05-02/07 про створення програмного продукту ТОВ “Бейсік” створити програмний продукт “Система автоматизації кур’єрської доставки”. Таким чином, відповідач в силу договору мав перед позивачем не грошові зобов’язання. Суд вважає, що стягнення з відповідача втрат від інфляції та 3 % річних є необґрунтованим, та таким, що не ґрунтується на чинному цивільному законодавстві. Тобто втрати від інфляції у розмірі 2131,02 грн. та 3% річних у розмірі 187,43 грн. не підлягають стягненню з ТОВ “Бейсік”. Крім того, позивачем не доведено взагалі прострочення з боку відповідача.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В зв’язку з відмовою у позові, відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                   І.В. Усатенко

дата підписання рішення 27.06.2008