ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2008 р.

№ 18/114-18/115

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство "Анкор-С.В.", м. Київ,

на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.04.2007

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2008

зі справи № 18/114-18/115

за позовом закритого акціонерного товариства "Анкор Менеджмент", Російська Федерація,

до Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України (далі –Департамент), м. Київ,

товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство "Анкор-С.В." (далі –Товариство)

про визнання недійсними свідоцтв України № 42501 та № 42500 на знаки для товарів і послуг,

за участю представників сторін:

позивача –Семеній Ю.М.,

Департаменту –не з’явився,

Товариства –Давиденка О.Л., Задорожньої К.С.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.04.2007 (суддя Мандриченко О.В.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2008 (колегія суддів у складі: Сотніков С.В. –головуючий, судді Дикунська С.Я., Дзюбко П.О.):

- призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено атестованому співробітнику Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Академії правових наук України;

- провадження у справі зупинено на підставі пункту 1 частини другої статті 79 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України).

У прийнятті зазначених судових рішень попередні судові інстанції виходили з того, що для вирішення даного спору по суті необхідні спеціальні знання.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України (з урахуванням подальших уточнень касаційних вимог) Товариство просить зазначені ухвалу місцевого та постанову апеляційного господарських судів зі справи скасувати як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права, а справу передати на розгляд суду першої інстанції. Своє прохання скаржник мотивує порушенням місцевим судом порядку призначення судової експертизи, внаслідок чого Товариство позбавлено можливості подати власні пропозиції щодо проведення експертного дослідження.

Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив про безпідставність її доводів та просив постанову апеляційного суду зі справи залишити без змін, а скаргу –без задоволення.

Департамент у відзиві на касаційну скаргу просив прийняти рішення про задоволення її вимог, погодившись з доводами Товариства щодо порушення його процесуальних прав при призначення судової експертизи.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування попередніми судовими інстанціями норм процесуального права, заслухавши представників позивача і Товариства, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 41 ГПК України для роз’яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Частинами третьою і четвертою статті 42 ГПК України передбачено право господарського суду призначити додаткову або повторну судову експертизу. Згідно з частиною п’ятою цієї статті висновок судового експерта для господарського суду не є обов’язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Частиною першою статті 86 ГПК України встановлено, що якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу.

Відповідно до частин перших статей 106 та 11113 ГПК України ухвали місцевого та апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному або касаційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

У статті 41 ГПК України та інших нормах цього Кодексу не передбачено можливості самостійного оскарження судового рішення про призначення судової експертизи.

Отже, ухвала суду першої інстанції в частині призначення судової експертизи не підлягає перегляду ні в апеляційному, ані в касаційному порядку.

Водночас суд першої інстанції, призначивши судову експертизу, правомірно зупинив провадження зі справи на підставі пункту 1 частини другої статті 79 ГПК України, яка надає йому відповідні повноваження.

З огляду на наведене посилання скаржника на порушення порядку призначення судової експертизи не можуть бути підставою для задоволення вимог даної касаційної скарги, але доводи Товариства щодо фактичних обставин справи повинні бути досліджені місцевим судом та враховані ним у прийнятті рішення по суті спору. Зокрема, пропозиції Товариства з приводу повноти та всебічності проведеного експертного дослідження мають бути враховані судом під час оцінки висновку судового експерта та за наявності необхідних умов можуть бути підставою для призначення додаткової або повторної судової експертизи.

Якщо ж порушення, які, на думку Товариства, мають місце, не будуть усунуті попередніми судовими інстанціями під час розгляду справи по суті, то це може бути підставою для здійснення апеляційного та/або касаційного перегляду прийнятих цими судами рішень по суті справи.

Таким чином, попередніми судовими інстанціями оскаржувані судові рішення прийнято в межах наданих їм повноважень та передбачені законом підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1119 –11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду міста Києва від 12.04.2007 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2008 зі справи № 18/114-18/115 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство "Анкор-С.В." –без задоволення.

Суддя            В.Селіваненко

Суддя            І.Бенедисюк

Суддя                                                                                            Б.Львов