КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2008                                                                                           № 18/418

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Пахарь О.Є. (довір. № 153 від 27.07.08р.)

відповідача            1 не з’явився

2 не з’явився

3 Букін Є.В. Довір. № 14/20-99-08 від 02.09.08р.

прокуратури           Карпенко Н.М. посвідчення № 17 від 18.01.07р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Агротехнічної корпорації "Украгроком" та Національної акціонерної компанії „Украгролізинг”

на рішення Господарського суду м.Києва від 06.11.2006

у справі № 18/418

за позовом                               Акціонерного Банку "Київська Русь"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікифор-Рода"

Агротехнічної корпорації "Украгроком"

Національної акціонерної компанії "Украгролізинг"

про                                                  стягнення 14534 777,13 грн.

за участю прокуратури міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2006р. задоволено позовні вимоги Акціонерного банку „Київська Русь” , стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю „Никифор-Рода”, Агротехнічної корпорації „Украгроком”, Національної акціонерної компанії „Украгролізинг” на користь Акціонерного банку „Київська Русь” 13 000 000 грн. заборгованості по кредиту, 1 430 000,01 грн. заборгованості за відсотками по користуванню кредитом, 50 301,37 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 54 475,75 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом, 14 575,69 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що відповідно до укладеного між Акціонерним банком „Київська Русь” і ТОВ „Никифор-Рода” кредитного договору №18282-20/5/1, Позивач зобов’язався надати Відповідачу 1 кредит у сумі 13 000 000,00 грн. строком з 05.12.2005 до 05.09.2006р. зі сплатою 20 % річних. Згідно, укладеного між Акціонерним банком „Київська Русь” та Агротехнічною корпорацією „Украгроком”, договором поруки від 09.12.2005 №18703-20/5-5, Відповідач 2 зобов’язався солідарно з Відповідачем 1 відповідати перед АБ „Київська Русь” за невиконання основного зобов’язання за кредитним договором. 20.04.2006 між позивачем та НАК „Украгролізинг” укладено договір поруки № 6527-20/6-5, за умовами якого НАК „Украгролізинг” зобов’язалося солідарно з Відповідачем 1 відповідати перед Позивачем за невиконання основного зобов’язання за кредитним договором. ТОВ „Никифор-Рода” свої зобов’язання за кредитним договором не виконало, наданий позивачем кредит та відсотки за його користування не сплатило.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду Агротехнічна корпорація „Украгроком” та Національна акціонерна компанія „Украгролізинг” звернулися з апеляційними скаргам, в яких просять скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.06р. у справі № 18/418 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Акціонерного банку „Київська Русь”.

В апеляційній скарзі АК „Украгроком” вказує на те, що позивач має право задовольнити свої вимоги згідно із Законом України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обмежень” за рахунок майна, якого достатньо для погашення боргу та у відповідності до пункту 14 договору застави, укладеного 09.12.2005 за № 18700-20/5-6. Суд не з’ясував причину нез’явлення представника Корпорації „Украгроком” в засідання, не перевірив, чи вчасно направив позивач копію позовної заяви та заяви про зміну позовних вимог на адресу Корпорації, та чи могла Корпорація отримати копію цієї заяви та додані до неї документи. Корпорацією „Украгроком” не був поданий відзив на позов у зв’язку з тим, що вона не була повідомлена за її фактичною адресою про день слухання справи, яка була відома позивачу і суду на час розгляду справи по суті та прийняття рішення. Суд без відкладення розгляду справи, як цього вимагає статтею 77 Господарського процесуального кодексу України, на підставі доказів, наданих лише позивачем і без витребування, дослідження та оцінки доказів інших сторін у справі, у тому числі і Корпорації „Украгроком”, прийняв рішення, чим порушив статті 43, 22, 38, 39, 43 Господарського процесуального кодексу України.

В апеляційній скарзі НАК „Украгролізинг” вказує на те, що зобов’язання останнього є суто грошовим, оскільки договором поруки прямо не передбачено обов’язок НАК „Украгролізинг” погасити заборгованість боржника за вимогою кредитора. Додатковим підтвердженням зазначеного також є те, що НАК „Украгролізинг” не передавалось будь-яке майно кредитору у заставу, що виключає майновий характер поручительства за договором. Ці обставини надають можливість кваліфікувати договір як такий, що опосередковує надання скаржником фінансових послуг, оскільки згідно статті 4 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг” фінансовими вважаються послуги з надання гарантій та поручительства. Отже немайнове поручительство, як спосіб забезпечення виконання зобов’язання за умовами якого поручитель зобов’язується виконати перед кредитором основне зобов’язання за боржника, є у розумінні Закону фінансовою послугою, яка має спеціальний правовий режим. Згідно частини 1 статті 5 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг” фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами – суб’єктами підприємницької діяльності. Оскільки, НАК „Украгролізинг” за своїм правовим статусом не є фінансовою установою, укладений скаржником договір поруки є недійсним, оскільки він суперечить положенням Закону „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг” в частині можливості надання фінансових послуг поручительства фінансовими установами, які здійснюють виключні види діяльності на ринку фінансових послуг та внесені до відповідного реєстру у порядку, встановленому законом.

Відповідач 3 в апеляційній скарзі посилається на статтю 83 Господарського процесуального кодексу, відповідно якої господарський суд, зокрема, визнає недійсним повністю чи у певній частині пов’язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству, та зазначає, що договір поруки № 6527-20/6-5 від 20.04.06р. є недійсним, оскільки він суперечить положенням Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг”.

НАК „Украгролізинг” зазначає, що Господарський суд міста Києва порушив норми процесуального права не залучивши до участі у справі керівника Національної акціонерної компанії „Украгролізинг” як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, так як задоволення позовних вимог позивача може вплинути на права і обов’язки керівника скаржника.

Розгляд апеляційних скарг призначено 27.12.06р.

АК „Украгроком” заявлено клопотання про зупинення провадження у справі № 18/418, оскільки ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.06р. порушено провадження у справі 18/9 за позовом АК „Украгроком” про визнання недійсним договору поруки № 18703-20/5-5 від 09.12.05р., який є підставою позовних вимог у справі № 18/418.

НАК „Украгролізинг” звернулася з клопотанням про зупинення провадження у справі № 18/418, оскільки ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.06р. порушено провадження у справі № 22/370 за позовом НАК „Украгролізинг” про визнання недійсним договору поруки № 6527-20/6-5 від 20.04.06.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.12.06р. зупинено апеляційне провадження у справі № 18/418 до вирішення спорів Господарським судом міста Києва по справах № 18/9 і № 22/370.

15.07.08р. АБ „Київська Русь” звернувся до апеляційної інстанції з заявою про поновлення апеляційного провадження у справі № 18/418, оскільки усунуті обставини, що зумовили його зупинення. Банк надав копію рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.08р. по справі № 22/370-33/323 та копію ухвали Господарського суду міста Києва від 04.07.08р. по справі № 18/9.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.03.08р. у справі № 22/370-33/323 за позовом ВАТ Національної акціонерної компанії „Украгролізинг” до АБ „Київська Русь” і ТОВ „Никифор–Рода” про визнання недійсним договору поруки № 6527-20/9-5 від 20.04.06 відмовлено НАК „Украгролізинг” в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.08р. припинено провадження у справі № 18/9 за позовом Агротехнічної корпорації „Украгроком” до АБ „Київська Русь” і ТОВ „Никифор–Рода” про визнання недійсним договору поруки № 18703-20/6-5 від 09.12.05р. на підставі пункту 6 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.07.08р. поновлено апеляційне провадження у справі № 18/418, розгляд апеляційних скарг призначено на 03.09.08р. Розгляд апеляційних скарг відкладався у зв’язку з нез’явленням представників сторін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача і прокуратури, колегія суддів встановила наступне:

Між Акціонерним банком „Київська Русь” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Никифор–Рода” 05.12.2005р. укладено кредитний договір за № 18282- 20/5-1. Згідно пунктом 2.1 договору Позивач надає Відповідачу 1 кредит в сумі 13 000 000,00 грн. строком з 05.12.2005 по 05.09.2006 зі сплатою 20 % відсотків річних. Відповідно до п. 2.4 договору за надання кредиту відповідач 1 сплачує позивачу фіксовану плату (процент) у розмірі 13 000,00 грн. в строк до 25 грудня 2005 року.

Пунктом 4.1 договору кредит, наданий Позивачем забезпечується заставою зернозбиральних комбайнів КСЗ – 11 в кількості 10 одиниць, що купуються за кредитні кошти, а також всім належним відповідачу майном, коштами та всіма активами, що належать йому на правах власності, перебувають у нього на балансі, незважаючи на терміни, коли і як вони були придбані, і на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України.

В матеріалах справи (а.с. 11) знаходиться виписка по особовому рахунку, яка вказує , що АБ „Київська Русь”, на виконання умов кредитного договору, надано ТОВ „Никифор–Рода” кредит в сумі 13 000 000,00 грн.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.3 договору поруки № 18703-20/5-5 від 09.12.2005, укладеного між АБ Київська Русь” (кредитор) та АК „Украгроком” (поручитель), відповідно до якого АК „Украгроком” зобов’язалося солідарно з боржником відповідати перед АБ „Київська Русь” за виконання основного зобов’язання в тому ж обсязі, що і боржник, за сплату основної заборгованості за кредитною лінією, за сплату відсотків, штрафних санкцій та відшкодування збитків АБ „Київська Русь”.

20.04.2006 між АБ „Київська Русь” та НАК „Украгролізинг” укладено договір поруки № 6527-20/6-5, відповідно до якого НАК „Украгролізинг” зобов’язалося відповідати перед АБ „Київська Русь” в тому ж обсязі, що і боржник, за сплату відсотків, штрафних санкцій та відшкодування збитків „АБ „Київська Русь”.

Відповідно до пункту 3. договору поруки у разі невиконання ТОВ “Никифор–Рода” зобов’язань за кредитним договором № 18282-20/5-1 від 05.12.2005р. у встановлені строки, ВАТ “Національна акціонерна компанія “Украгролізинг” зобов’язується погасити заборгованість ТОВ “Никифор –Рода” не пізніше 5 робочих днів з моменту отримання вимоги Акціонерного банку “Київська Русь”. ВАТ “Національна акціонерна компанія “Украгролізинг” у дводенний термін з моменту отримання вимоги від Акціонерного банку “Київська Русь”, повідомляє про це Боржника. До вимог Кредитора додається розрахунок суми заборгованості із зазначенням термінів оплати.

ВАТ “Національна акціонерна компанія “Украгролізинг” не має права без згоди Акціонерного банку “Київська Русь” в односторонньому порядку відмовитись від прийнятих на себе зобов’язань за цим договором або змінити його умови. Виконання зобов’язань ВАТ “Національна акціонерна компанія “Украгролізинг” за цим договором забезпечується всім належним йому майном та грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Частина 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Ці ж положення передбачені в пунктах 3.3, 5.2.3 кредитного договору та визначено, що до 30 числа поточного місяця щомісячно відповідач повинен сплачувати позивачу належні відсотки за користування кредитом.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

ТОВ „Никифор–Рода” не виконало свого зобов’язання в частині повернення кредитних коштів в строк до 05.09.2006р. та не виконало умови договору в частині сплати відсотків за користування кредитом.

В матеріалах справи міститься відзив ТОВ „Никифор–Рода” на позовну заяву АБ „Київська Русь”, в якому Відповідач 1 підтверджує отримання кредиту в сумі 13 000 000 грн. шляхом перерахування траншу кредитних коштів та визнає вимоги позивача в повному обсязі.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов’язання в повному обсязі та належним чином, тоді як відповідач не виконав зобов’язання в частині повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом, у зв’язку з чим суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги в цій частині.

Згідно з частиною 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов’язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов’язання боржником.

Частини 1 і 2 статті 554 даного Кодексу передбачають, що у разі порушення боржником зобов’язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Не заслуговують на увагу доводи АК „Украгроком” щодо задоволення позивачем своїх вимог за рахунок заставлено майна, десяти зернозбиральних комбайнів, про що укладено відповідний договір, а не звертатись до поручителів, оскільки Законом України „Про заставу”, а саме статтею 19 вказаного Закону надано право, а не обов’язок заставодержателя, за рахунок заставлено майна задовольнити свої вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі НАК „Украгролізинг” вказує на те, що укладений позивачем договір поруки № 6527-20/6-5 від 20.04.2006 є недійсним, оскільки він суперечить положенням Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг”.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.03.08р. у справі № 22/370-33/323 за позовом ВАТ Національної акціонерної компанії „Украгролізинг” до АБ „Київська Русь” і ТОВ „Никифор–Рода” про визнання недійсним договору поруки № 6527-20/6-5 від 20.04.06 відмовлено НАК „Украгролізинг” в задоволенні позовних вимог. Рішення суду ґрунтується на тому, що договір поруки 6527-20/6-5 від 20.04.06р. укладено в повній відповідності до статті 203 Цивільного кодексу України і до принципів права передбачених статтями 6, 627 даного Кодексу. Від імені кожної із сторін діяли належним чином уповноважені особи, а саме їх керівники, які вчинили зазначений правочин в межах необхідного обсягу цивільної дієздатності, вільно і у відповідності з внутрішньою волею сторін.

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу передбачає, що факти, встановлені рішенням господарського (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що вказаний договір у встановленому законом порядку не визнано недійсним, а відтак і доводи НАК „Украгролізинг” не беруться до уваги.

Відповідно до пункту 2 статті 193 Господарського кодексу України порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Пунктом 5.2.4 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредитних коштів та відсотків відповідач зобов’язаний сплачувати позивачу додатково до встановленої відсоткової ставки пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період, за кожен день прострочення платежу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту та пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом.

В апеляційній скарзі НАК „Украгролізинг” вказує на те, що задоволення позовних вимог позивача може вплинути на права і обов’язки керівника НАК „Украгролізинг”, тому Господарський суд міста Києва повинен був залучити керівника до участі у справі як третю особу без самостійних вимог.

Київський апеляційний господарський суд зазначає, що із вступної частини договору поруки № 6527-20/6-5 від 20.04.2006 вбачається, що Томін Є.Ф. підписував такий договір від імені юридичної особи та діяв в її інтересах на підставі статуту (акту органу юридичної особи), про що закріплено в пункті 3 статті 237 Цивільного кодексу України. Частина 1 статті 97 даного Кодексу передбачає, що управління товариством здійснюють його органи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.08р. припинено провадження у справі № 18/9 за позовом Агротехнічної корпорації „Украгроком” до АБ „Київська Русь” і ТОВ „Никифор–Рода” про визнання недійсним договору поруки № 18703-20/6-5 від 09.12.05р. на підставі пункту 6 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу. Судом першої інстанції встановлено, що державна реєстрація Агротехнічної корпорації „Украгроком” є припиненою. Суд першої інстанції посилається на лист Головного управління статистики у Київській області від 02.04.08р. № 02/2-11/0291, відповідно до якого Агротехнічну корпорацію „Украгроком” станом на 02.04.08р. вилучено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до пункту 2.3. роз’яснення Вищого господарського суду України від 18.09.97 р. N 02-5/289 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України” не потребують доказування преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва по даній справі підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 80, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Агротехнічної корпорації „Украгроком”та Національної акціонерної компанії „Украгролізинг” залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.06р. у справі № 18/418 змінити. Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю „Никифор-Рода” (м. Київ, вул. Воскресенська,7, кім. 401, ), Національної акціонерної компанії „Украгролізинг” (м. Київ, вул. Мечникова, 16-А, ) на користь Акціонерного банку „Київська Русь” (м. Київ, вул. Хорива, 11-А, ) 13 000 000 грн. заборгованості по кредиту, 1 430 000,01 грн. заборгованості за відсотками по користуванню кредитом, 50 301,37 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 54 475,75 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом, 14 575,69 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Припинити провадження у справі по відношенню до Агротехнічної корпорації „Украгроком”.

3. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарського суду міста Києва.

4. Матеріали справи № 18/418 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

25.09.08 (відправлено)