ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.09.08 р.                     Справа № 28/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Кондратьєвій К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Синтез Трейд”,

, м. Дніпропетровськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Хлібсервіс”,

, м. Донецьк

про стягнення 2351981 грн. 26 коп.

Представники:

від позивача: Годованець Є.О. представник за довіреністю № 05-05/08 від 05.05.2008 р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Синтез Трейд”, м. Дніпропетровськ звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Хлібсервіс”, м. Донецьк, про стягнення 2351981 грн. 26 коп., в тому числі: 2225065 грн. 00 коп. сума основного боргу, 47419 грн. 42 коп. – проценти за комерційний кредит, 67641 грн. 98 коп. – інфляційні витрати, 11854 грн. 86 коп. – 3 % річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір поставки № 58/08-озк від 19.05.2008 р., специфікацію № 1 від 19.05.2008 р. до договору поставки № 58/08-озк від 19.05.2008 р., накладну № 080521-01 від 21.05.2008 р., довіреність серії ЯОЧ №318335 від 21.05.2008р. на отримання товарно-матеріальних цінностей, рахунок № 080521-01 від 21.05.2008 р. претензії.

Господарський суд Донецької області ухвалою від 15.07.2008 р. порушив провадження у справі № 28/18 та призначив її розгляд на 04.08.2008 р.

Додатковим поясненням № 07-08/08 від 07.08.2008 р. до позовної заяви позивач повідомив суд про те, що відповідач після порушення провадження по цій справі погасив основний борг в сумі 2225065 грн. 00 коп.

Також до суду позивачем був наданий додаток до пояснення до позовної заяви вих. № 14-08/08 від 14.08.2008 р.

Суд приймає до уваги дані пояснення та розглядає справу по суті.

Ухвалами від 04.08.2008 р. та 20.08.2008 р. судом виходячи з того, що відповідач в судове засідання не з’явився, а також враховуючи, що в судове засідання не надані витребувані судом документи, розгляд справи на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України відкладався.

Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 15.08.2008 р. та довідки від 12.08.2008 р. № 14/4-20/713 Головного управлення статистики у Донецькій області юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю ”Хлібсервіс” є: 83005, Донецька обл., м. Донецьк, Ленінський район, вул. Купріна, 62.

Крім того, в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення поштових відправлень з відмітками про їх отримання Товариством з обмеженою відповідальністю ”Хлібсервіс”.

Таким чином, відповідач, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами господарського суду Донецької області, але в судові засідання не з`явився, витребувані судом документи не надав. Поважних причин невиконання вимог суду не представив.

Враховуючи вищевикладене, справа розглядається відповідно до ст.75 ГПК України без явки представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно до ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю „Синтез Трейд”, м. Дніпропетровськ та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю „Хлібсервіс”, м. Донецьк, був укладений договір поставки № 58/08-озк від 19.05.2008 р.

Згідно умов цього договору позивач взяв на себе зобов’язання продати, а відповідач прийняти та оплатити зерно пшениці (далі-товар). Відповідно до п. 2.1. цього договору кількість, ціна, вартість товару узгоджується в додаткових специфікаціях. До матеріалів справи була додана специфікація № 1 від 19.05.2008 р. до договору поставки № 58/08-озк від 19.05.2008 р. на загальну суму 2295000 грн. 00 коп. +/-10%

Факт поставки товару підтверджується накладною № 080521-01 від 21.05.2008 р. на суму 2365065 грн. 00 коп., довіреністю від 21.05.2008р. на отримання товарно-матеріальних цінностей.

У період з 30.05.2008 р. по 06.06.2008 р. відповідачем сплачено за договором поставки № 58/08-озк від 19.05.2008 р. платіжними дорученнями № 393 від 30.05.2008 р.- 70 000 грн., та № 421 від 06.06.2008 р. - 70 000 грн., належним чином завірені копії платіжних документів знаходяться в матеріалах справи.

Позивачем 19.06.2008 р. до відповідача була направлена претензія № 19-08/08 з вимогою сплатити заборгованість за поставлений товар, пеню, суму інфляції та 3 % річних.

Позивачем в позові заявлено вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за договором поставки № 58/08-озк від 19.05.2008 р. в сумі 2 225 065 грн. 00 коп., процентів за комерційний кредит в розмірі 47419 грн. 42 коп., інфляційних витрат 67641 грн. 98 коп. та трьох відсотків річних в сумі 11854 грн. 86 коп.

Відповідно до додаткових пояснень від 07.08.2008 р. № 07-08/08 до позовної заяви позивач повідомив суд про те, що відповідач погасив основний борг в розмірі 2 225 065 грн. 00 коп. В підтвердження оплати основного боргу в сумі 2225065 грн. 00 коп. суду були надані платіжні доручення № 487 від 07.07.2008 р. на суму 100000 грн. 00 коп.; № 506 від 10.07.2008 р. на суму 560000 грн. 00 коп.; № 512 від 14.07.2008 р. на суму 308 000 грн. 00 коп.; № 531 від 17.07.2008 р. на суму 1000000 грн. 00 коп.; № 533 від 21.07.2008 р. на суму 257065 грн. 00 коп., у призначенні платежу вищевказаних платіжних доручень вказане: оплата за пшеницю відповідно договору № 58/08 від 19.05.2008 р. Суду також був наданий акт звірки станом на 28.07.2008 р., відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем відсутня, акт підписаний тільки позивачем.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України. Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає виконання зобов’язань сторонами належним чином, тобто відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства і у строки, передбачені сторонами чи законом.

За своєю правовою природою між сторонами укладено договір поставки.

Відповідно до п.1 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з приписами п. 4.1. договору поставки № 58/08-озк від 19.05.2008 р. оплата за товар здійснюється відповідачем на підставі виставлених позивачем рахунків шляхом перерахування грошових коштів на його поточний рахунок, в строк не пізніше 5 банківських днів від дати поставки та отримання відповідачем рахунків.

Тобто, зобов’язання оплатити товар виникає у відповідача в строк не пізніше 5 банківських днів від дати поставки та при отриманні відповідачем рахунків від позивача. При цьому оплата здійснюється відповідачем саме на підставі отриманих від позивача рахунків.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Позивач в додаткових поясненнях до позовної заяви та додатку до нього вих. № 14-08/08 від 14.08.2008 р. затверджує, що рахунок № 080521-01 від 21.05.2008 р. на суму 2 365 065 грн. 00 коп. був наданий відповідачу одночасно з підписаним договором поставки № 58/08-озк від 19.05.2008 р.

Однак, господарський суд не може погодитись з даним твердженням, у зв’язку з тим, що договір був укладений 19.05.2008 р., а рахунок датований 21.05.2008 р.

Крім того, в підтвердження отримання відповідачем рахунку позивач посилається на те, що відповідач здійснив платежі за договором поставки № 58/08-озк від 19.05.2008 р.

Статтею 531 Цивільного кодексу України передбачено право боржника виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Таким чином, сплата грошових коштів за договором поставки № 58/08-озк від 19.05.2008 р. відповідачем не підтверджує той факт, що він отримав рахунок, в зв’язку з тим, що відповідач міг скористатись своїм правом достроково виконати свої обов’язки.

При цьому, в платіжних дорученнях № 393 від 30.05.2008 р., № 421 від 06.06.2008 р., № 487 від 07.07.2008 р., № 506 від 10.07.2008 р., № 512 від 14.07.2008 р., № 531 від 17.07.2008 р., № 533 від 21.07.2008 р. немає посилання на рахунок, незважаючи на те, що відповідно до умов договору поставки № 58/08-озк від 19.05.2008 р. оплата здійснюється відповідачем на підставі отриманих від позивача рахунків.

Оскільки позивач не представив суду доказів відправлення відповідачу та отримання відповідачем рахунків, суд робить висновок, що строк оплати товару по договору поставки № 58/08-озк від 19.05.2008 р. не настав. Таким чином, право позивача не порушено, в зв’язку з чим не настав і строк звернення з відповідною вимогою до господарського суду.

Позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача 3 % річних в сумі 11854 грн. 86 коп. та інфляційні витрати в сумі 67641 грн. 98 коп.

Відповідно до частини другої ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи підстави відмови судом у задоволенні суми основного боргу, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 11854 грн. 86 коп. та інфляційних витрат в сумі 67641 грн. 98 коп. не підлягають задоволенню.

Також, позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача проценти за комерційний кредит в розмірі 47419 грн. 42 коп. відповідно до ст.ст. 1057, 1054, 1048 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1057 Цивільного кодексу України договором, виконання якого пов'язане з переданням у власність другій стороні грошових коштів або речей, які визначаються родовими ознаками, може передбачатися надання кредиту як авансу, попередньої оплати, відстрочення або розстрочення оплати товарів, робіт або послуг (комерційний кредит), якщо інше не встановлено законом. До комерційного кредиту застосовуються положення статей 1054-1056 цього Кодексу, якщо інше не встановлено положеннями про договір, з якого виникло відповідне зобов'язання, і не суперечить суті такого зобов'язання.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (глави 71), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно до приписів ст. 1048 параграфу 1 глави 71 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Договір позики вважається безпроцентним, якщо:

1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін;

2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

В зв’язку з тим, що позивачем відповідно до договору поставки № 58/08-озк від 19.05.2008 р. було поставлено зерно, тобто речі, визначені родовими ознаками, суд вважає безпідставним нарахування процентів по договору поставки № 58/08-озк від 19.05.2008 р., а вимоги позивача в частині стягнення з відповідача процентів за комерційний кредит в сумі 47419 грн. 42 коп. такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та виходячи зі змісту норм ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають віднесенню на позивача в повній сумі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.20, 22, 33, 49, 75, 82, 84 та ст.85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Синтез Трейд”, м. Дніпропетровськ до Товариства з обмеженою відповідальністю „Хлібсервіс”, м. Донецьк про стягнення 2351981 грн. 26 коп., в тому числі: 2225065 грн. 00 коп. - сума основного боргу, 47419 грн. 42 коп. – проценти за комерційний кредит, 67641 грн. 98 коп. – інфляційні витрати, 11854 грн. 86 коп. – 3 % річних.

В судовому засіданні 08.09.2008 р. оголошено повний текст рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя