ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"07" серпня 2008 р.           Справа № 10/280-08

Господарський суд Київської області у складі судді Тищенко О.В., розглянувши справу

за позовом

Малого промислово –будівельного підприємства „Грань”

до

Бузівської сільської ради

про

визнання права власності на самочинне будівництво

за участю представників:

позивача:

Погребняк С.І. (керівник підприємства)

відповідача:

не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2008 р. на розгляд Господарського суду Київської області передані позовні вимоги Малого промислово –будівельного підприємства „Грань” до Бузівської сільської ради про визнання права власності на самочинне будівництво.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протягом 2002р. –2007р. на земельній ділянці, яка розташована за адресою с. Бузова, вул. Садовського, 1-Б, та була надана Малому промислово –будівельному підприємству „Грань” у тимчасове користування на підставі Договору на право тимчасового користування землю від 03.03.2002р., останнім був побудований без належно затвердженого проекту Спортивно –оздоровчий комплекс „Смерекова хата”.

Як зазначає позивач, згідно висновків Києво –Святошинської СЕС, відділу державного пожежного нагляду Києво –Святошинського району, відділу містобудування та архітектури Києво –Святошинського району від 18.04.2008р. самочинно збудований Спортивно –оздоровчий комплекс „Смерекова хата” відповідає санітарним нормам та правилам, що діють в Україні.

Посилаючись на ст. 376 ЦК України, позивач просить суд визнати за Малим промислово –будівельним підприємством „Грань” право власності на самочинно побудований Спортивно –оздоровчий комплекс „Смерекова хата”, який знаходиться за адресою с. Бузова, вул. Садовського, 1-Б, Києво –Святошинського району Київської області і складається з: готелю з площами приміщень: основна частина - 752,2кв.м., 2-й поверх - 867,7кв.м., спортивна зала - 169,6кв.м., прибудова - 18,9кв.м., балкон - 19.8кв.м.; каплиці площею 16,3кв.м., з ґанком площею 7,6кв.м.; сцена площею 23,0кв.м., з танцювальним майданчиком площею 97,0кв.м; шість альтанок площею 12,4кв.м., кожна; кафе з площами приміщень: на 1 поверсі - 219,4кв.м., мансардному поверсі - 216,6кв.м., тамбур - 8,2кв.м., тераса - 41,2кв.м., ґанки площами 9,7кв.м., 4,8кв.м., 2,1кв.м.; підвал площею 271,5кв.м., з входом площею 10,9кв.м.; баня з площами приміщень: на 1 поверсі - 103,5кв.м., мансардою - 74,1кв.м., прибудовою- 14,3кв.м.; сторожка площею 9,2кв.м., з ґанком площею 2,6кв.м.; шашлична площею 9,2кв.м.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.06.2008 р. порушено провадження у справі №10/280-08, розгляд справи призначався на 07.08.2008 р.

В судовому засіданні 07.08.2008р. позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання без поважних причин не з’явився, письмовий відзив не надав, хоча про час, дату, та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§66 –69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі “Смірнова проти України”).

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані Господарським судом документи не надано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судових засіданнях докази, господарський суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. При цьому господарський суд виходить з наступного.

08.04.2000р. між Києво-Святошинським районним виробничим управлінням житлово-комунального господарства (орендодавець) та Малим промислово-будівельним підприємством "Грань" (орендар) був укладений Договір оренди майна з правом викупу.

Згідно п. 1 вищезазначеного договору орендодавець передає, а орендар приймає у довгострокове володіння та користування майно, яке перебуває у повному господарському віданні орендодавця. Предметом даного Договору є Піонерський табір "Корчагінець", розташований у селищі Бузова, Киево-Святошинського району Київської області.

Відповідно до п. 1.3 Договору вартість майна, що орендується складає 9 864,87 грн.

Як вбачається з п. 1.4 Договору стан майна, що орендується на момент передачі в оренду оцінюється , як непридатний для подальшого використання (ветхий)

Зазначені у п.1.2. приміщення орендодавець передає орендарю виключно для його власних потреб, визначений цим договором. Орендар зобов'язується використовувати приміщення, що орендує , виключно для потреб, визначений п.2.1. даного Договору. У період дії цього договору Орендар має право на викуп об’єкту оренди за його балансовою вартістю (п.п. 1.5, 1.6 Договору)

Згідно п. 2 договору метою оренди є перебудова Піонерського табору орендарем за власний рахунок під спортивно-оздоровчий комплекс (базу відпочинку), який складатиметься із відкритого басейну, спального корпусу, лікувального центру, спортивних майданчиків, кафетерію та складських приміщень. Вичерпний перелік об’єктів, що мають бути побудовано затверджуватиметься у будівельно - проектній документації Орендаря.

Відповідно до п.3 договору зазначене в п. 1.1. даного Договору майно повинно бути передане орендодавцем та прийняте орендарем протягом 10 днів з моменту підписання даного Договору. Передача майна в оренду здійснюється за Актом прийомки-передач і

Як вбачається з п. 4 договору, термін оренди складає 25 років з моменту прийняття майна, що орендується, за Актом прийомки-передачі.

Згідно п. 5 договору Орендар зобов'язується своєчасно здійснювати орендні платежі на рахунок орендодавця в порядку, встановленому цим договором, у розмірі 986,48 грн. у рік, що складає 10 % вартості орендованого майна. Орендна плата сплачується у безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 10 числа кожного місяця. Розмір орендної плати може переглядатись сторонами не раніше сплину терміну 3 років з моменту підписання даного Договору.

Відповідно до п. 6.1 договору орендодавець зобов'язаний: передати орендарю приміщення, що орендується, згідно акту прийомки-передачі, в якому повинні бути докладно вказано технічний стан і призначення приміщень на момент здачі його в оренду.

Згідно п. 6.2 договору орендар зобов'язаний: дотримуватись умов орендної оплати, передбачених даним Договором; виконувати всі санітарні правила, передбачені для експлуатації приміщень; здійснювати за власний рахунок профілактичне обслуговування та поточний ремонт майна, що орендується; здійснювати капітальний ремонт майна, що орендується; не здавати приміщення в суборенду повністю або частково без письмової згоди Орендодавця; за свій рахунок здійснювати всі передбачені протипожежні заходи, а також відповідати матеріально перед орендодавцем за збитки, які можуть бути заподіяні пожежею, що виникла з вини орендаря у приміщеннях, які він орендує, безперечно виконувати вимоги пропускного та внутрішнього режиму, який встановлено для орендодавця; на протязі 6 (шести) місяців застрахувати орендоване приміщення, в порядку визначеному чинним законодавством.

Як вбачається з п. 7 договору, майно, що орендується переходить у повну власність орендаря, якщо він вніс орендодавцю всю належну йому орендну плату з вартості зданого на повний амортизаційний термін майна, а також вніс орендодавцю орендні платежі з залишкової вартості майна, оренда якого згідно з Договором припинена до завершення амортизаційного терміну. Порядок передачі та оформлення права власності на майно, що орендується, здійснюється сторонами за актом протягом 1 (одного) року з моменту підписання даного Договору. Сторони можуть укладати додаткові домовленості стосовно оформлення переходу права власності на майно, що орендується.

Відповідно до п. 10 договору, договір укладається на умовах, які оговорені в ньому, терміном на 25 років із правом подальшої пролонгації. Договір вступає в силу з 8 квітня 2000року. Строк дії договору закінчується 8 квітня 2025 року. При пролонгації договору сторони підписують відповідну додаткову угоду, яка з часу її підписання стає невід'ємною частиною договору.

Згідно Акту прийомки –передачі піонерського табору «Корчагінець»від 08.04.2000р. орендодавець надав, а орендар прийняв майно за Договором оренди майна з правом викупу від 08.04.2000р. Майно складається з приміщення школи; складського приміщення; їдальні; майстерні; дев'яти павільйонів; водонапірної башти; скважини; душової; двух цистерн душової. Майно знаходиться за адресою: селище Бузова, Києво - Святошинського р-ну, Київської обл. Загальна площа майна становить 70000 кв.м. Стан майна на момент передачі в оренду оцінюється, як непридатний для подальшого використання.

Також, судом встановлено, що 03.02.2002р. між Бузівською сільською радою (відповідач) та Малим промислово –будівельним підприємством „Грань” (позивач) було укладено Договір на право тимчасового користування землею (в том числі на умовах оренди), відповідно до умов якого відповідач (власник землі) надав, а позивач (землекористувач) прийняв в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 3,8га згідно з планом землекористування.

Згідно п.1.2 вищевказаного договору земельна ділянка надається на умовах оренди строком на 5 років для спортивно –оздоровчого комплексу «Смерекова хата».

Плата за землю вноситься землекористувачем щорічно у вигляді ставки земельного податку в розмірі 2728грн (п.2.1 зазначеного Договору)

Відповідно до п.3.1 вищезазначеного Договору Бузівська сільська рада зобов’язана надати земельну ділянку в натурі. Землекористувач має право використовувати земельну ділянку за призначенням. Землекористувач зобов’язаний вчасно сплачувати земельний податок. (п.3.2 Договору)

Крім того, суд встановив, що 25.05.2002р. між позивачем (замовник) та Приватним підприємцем Білоговим Іваном Іллічом (виконавець) було укладено договір підряду, на підставі якого замовник доручив, а виконавець виконав наступні роботи: будівництво ресторану, бані, каплички, бесідки, павільйони в термін до 25.05.05р. Сума робіт по даному договору склала 3 000 000 грн.

Актом від 21.05.2004р. ТОВ «Київський регіональний інститут земельної реформи», в присутності генерального директора Малого промислово –будівельного підприємства „Грань”, сільського голови с.Бузова, спеціаліста –землевпорядника Бузівської сільської ради т а директора Києво –Святошинського виробничого управління житлово –комунального господарства, було встановлено на місцевості зовнішньої межі земельної ділянки для спортивно –оздоровчого комплексу «Смерекова Хата», яка розташована на території с.Бузова.

До матеріалів справи долучений, поданий позивачем Акт Державної комісії з прийомки в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів від 20.01.2005р., згідно якого, будівництво будівель ПП «Грань», що знаходиться в с.Бузова, вул..Садовського прийнято в експлуатацію із загальною оцінкою «задовільно». Розмір земельної ділянки, який фактично знаходиться у забудовника 1,724га. Загальна площа 750,7кв.м. Внутрішня висота житлових приміщень 2,70; 2,70; 2,60; 2,45; 2,20; 2,30. Матеріали: фундамент б/блоки, стіни дерев’яні із бруса, покрівлі дерев’яні балки, поли дошкові поли, керамічна плитка. Зовнішнє оздоблення фасаду дерев’яний брус покритий піно тексом, шуба. Опалення водяне, газифікації немає. Надвірні будівлі: колиба, баня, альтанка, сторожка, колодязь, альтанка на воді. Благоустрій та озелення садиби огороджено. Недоробок і дефектів у виконаних роботах немає, відхилень від затвердженої документації немає.

Відповідно до Листа Києво –Святошинської районної санітарно –епідеміологічної станції №1768 від 18.04.2008р. самочинно збудований Спортивно –оздоровчий комплекс „Смерекова хата”, який знаходиться за адресою с. Бузова, вул. Садовського, 1-Б, Києво –Святошинського району Київської області відповідає санітарним нормам та правилам які діють в Україні.

Як вбачається з Листа відділу містобудування та архітектури Києво –Святошинської районної державної адміністрації №40 від 12.05.2008р. відділом містобудування та архітектури з виїздом на місце, було проведено обстеження забудови на ділянці за адресою с. Бузова, вул. Садовського, 1-Б, Києво –Святошинського району Київської області.

Обстеженням встановлено, що на земельній ділянці без відповідного оформлення технічної документації на підставі запису в інвентаризаційній справі №456 від 27.11.07р. Києво –Святошинського БТІ має місце самочинна забудова: школа переобладнана в готель (літ А) з площами приміщень: основна частина - 752,2 кв.м., 2-й- поверх 867.7 кв.м., спорт - зала -169,6 кв.м., прибудова - 18,9 кв.м., балкон –19,8 кв.м; каплиця (літ Е) площею 16,3 кв.м з ґанком площею 7.6 кв.м; сцена площею - 23.0 кв.м з танц. майданчиком (літ. Ж) площею 97.0 кв.м; шість альтанок (літ К, Л, М, Н, О, П) площами 12.4 кв.м; кафе (літ С ) з площами приміщень: на 1 поверсі –219,4 кв.м. мансардному поверсі - 216.6 кв.м., тамбур - 8.2 кв.м., тераса - 41.2 кв.м. ґанки площами 9,7 кв.м., 4.8 кв.м., 2.1 кв.м.; підвал площею 271.5 кв.м з входом площею 10.9 кв.м; баня (літ Т) з площами приміщень: на 1 поверсі - 103.5 кв.м. мансардою - 74.1 кв.м, прибудовою- 14,3 кв.м; сторожка (літ У) площею 9.2 кв.м. з ґанком площею 2.6 кв.м; шашлична (літ Ф) площею 9.2 кв.м.

Відповідно до статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно статті 23 Закону України „Про оренду землі” орендар земельної ділянки має право зокрема самостійно визначати напрями своєї господарської діяльності відповідно до призначення земельної ділянки та умов договору; за згодою орендодавця зводити у встановленому законодавством порядку житлові, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження.

Право орендаря на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно статті 23 Закону України „Про планування і забудову територій” від 20 квітня 2000 року N 1699-III забудова територій передбачає здійснення нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування об'єктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств. Будівництво об'єктів містобудування здійснюється згідно з законодавством, державними стандартами, нормами та правилами, регіональними і місцевими правилами забудови, містобудівною та проектною документацією. Планування окремої земельної ділянки, будівництво на ній будинків і споруд власниками або користувачами здійснюється з урахуванням інтересів інших власників або користувачів земельних ділянок, будинків і споруд.

Відповідно до статті 22 Закону України „Про основи містобудування” від 16 листопада 1992 року N 2780-XII забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Право на забудову (будівництво) виникає щодо земельних ділянок, визначених для містобудівних потреб містобудівною документацією, місцевими правилами забудови. Право на забудову (будівництво) полягає у можливості власника, користувача земельної ділянки здійснювати на ній у порядку, встановленому законом, будівництво об'єктів містобудування, перебудову або знесення будинків та споруд.

Згідно статті 24 Закону України „Про планування і забудову територій” фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міської державної адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування (далі - дозвіл на будівництво).

Відповідно до статті 7 Закону України від 20.05.99р. N 687-ХІУ "Про архітектурну діяльність" проект об'єкта архітектури розробляється під керівництвом або з обов'язковою участю архітектора, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат. Проект об'єкта архітектури має бути завірений підписом і особистою печаткою архітектора, який має кваліфікаційний сертифікат. Перед затвердженням проектів у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, проводиться їх експертиза чи відповідно комплексна експертиза.

Затвердження проекту замовником (забудовником) може бути здійснено за наявності рішення органу містобудування та архітектури про погодження проекту.

Згідно п. 2. Постанови КМ України від 31 жовтня 2007 р. N 1269 „Про порядок затвердження інвестиційних програм і проектів будівництва та проведення їх державної експертизи” до проектів будівництва належать передпроектна документація (техніко-економічні обгрунтування і техніко-економічні розрахунки інвестицій, ескізні проекти) і проектно-кошторисна документація (проекти, робочі проекти, робоча документація) для нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будинків, споруд та інших об'єктів, розширення і технічного переоснащення підприємств (далі - будівництво).

Як вбачається із ст. 29 Закону України „Про планування і забудову територій” здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством.

Згідно Цивільного кодексу України будівництво вважається самочинним, якщо у діях особи є хоча б одна із ознак передбачених ч.1 ст.376 ЦК України, а саме:

-          будівля збудована або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мет;

-          забудова проведена або здійснюється без належного дозволу чи належно затвердженого проекту

-          будівництво проведено чи здійснюється з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Судом встановлено, що будівництво Спортивно –оздоровчого комплексу „Смерекова хата”, що знаходиться за адресою с. Бузова, вул. Садовського, 1-Б, Києво –Святошинського району Київської області було проведено позивачем без належно затвердженого проекту, а тому суд дійшов висновку, що вищевказаний Спортивно –оздоровчий комплекс „Смерекова хата” є самочинним будівництвом.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

В окремих випадках ст. 376 ЦК України передбачає можливість визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно в разі наявності обставин, передбачених частинами третьою або п'ятою цієї статті.

За змістом частини п'ятої цієї ж статті на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Таким чином, згідно ч.5 ст. 376 ЦК України необхідною умовою визнання за власником (користувачем) земельної ділянки права власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, є відсутність порушення в результаті самочинної забудови прав інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги Малого промислово –будівельного підприємства „Грань” щодо визнання за ним права власності на самочинно побудований Спортивно –оздоровчий комплекс „Смерекова хата” обґрунтованими, а отже такими , що підлягають задоволенню.

Враховуючи ту обставину, що відповідач діяв межах повноважень, визначених чинним законодавством України, в зв’язку з чим в його діях відсутні ознаки неправомірності, судові витрати по сплаті державного мита відповідно до ст.49 ГПК України та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 44 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов Малого промислово –будівельного підприємства „Грань” задовольнити повністю.

2.          Визнати за Малим промислово –будівельним підприємством „Грань” (м.Вишневе, вул. Лесі Українки, 70, ) право власності на самочинно побудований Спортивно –оздоровчий комплекс „Смерекова хата”, що знаходиться за адресою с. Бузова, вул. Садовського, 1-Б, Києво –Святошинського району Київської області та складається з :

- готелю з площами приміщень: основна частина - 752,2 кв.м., 2-й поверх - 867,7кв.м., спортивна зала - 169,6 кв.м., прибудова - 18,9 кв.м., балкон - 19.8кв.м.;

- каплиці площею 16,3 кв.м., з ґанком площею 7,6 кв.м.;

- сцени площею 23,0 кв.м., з танцювальним майданчиком площею 97,0 кв.м;

- шести альтанок площею 12,4 кв.м., кожна;

- кафе з площами приміщень: на 1 поверсі - 219,4 кв.м., мансардному поверсі - 216,6 кв.м., тамбур - 8,2 кв.м., тераса - 41,2 кв.м., ґанки площами 9,7 кв.м., 4,8 кв.м., 2,1кв.м.;

- підвалу площею 271,5 кв.м., з входом площею 10,9 кв.м.;

- бані з площами приміщень: на 1 поверсі - 103,5 кв.м., мансардою - 74,1 кв.м., прибудовою - 14,3 кв.м.;

- сторожки площею 9,2 кв.м., з ґанком площею 2,6 кв.м.;

- шашличної площею 9,2 кв.м.

3. Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Суддя