ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2008 р.

Справа № 12/11

за позовом ПП "Інтербуд" вул. Чорновола, 54/11,м.Івано-Франківськ,76000

до відповідача-1 Виконком Івано-Франківської міської ради вул. Грушевського,21,м.Івано-Франківськ,76000

до відповідача-2 Івано-Франківська міська рада вул.Грушевського,21,м.Івано-Франківськ,76000

про поновлення дії договору

Представники:

Від позивача : не з"явився .

Від відповідача 1 та 2: Кедик Н.С., (довіреність №1085/05-17/07-в від 24.07.06р. - спеціаліст юридичного відділу):

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов про зобов"язання Івано-Франківської міської ради поновити дію договору оренди землі №5389 від 10.12.2005 р. , що посвідчує право користування земельною ділянкою площею 0,1659 га , що знаходиться на розі вулиць А.Сахарова-А.Мельника в м.Івано-Франківську , для будівництва житлового будинку з вбудованими торгово-офісними приміщеннями та закладами громадського призначення , на той самий строк і на тих самих умовах , які були передбачені в вищезазначеному договорі .

Позовні вимоги грунтуються на ст.33 Закону України "Про оренду землі" , відповідно до якої після закінчення строку , на який було укладено догоовір оренди землі , орендар , який належно виконував обов"язки відповідно до умов договору , має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору , та ст.764 Цивільного кодексу України , якою встановлено , що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Заявою б/н від 27.03.2008 р. позивач збільшив позовні вимоги та просив зобов"язати Івано-Франківську раду прийняти відповідне рішення , яким поновити дію договору оренди землі №5389 від 10.12.2005 р. , що посвідчує право користування земельною ділянкою площею 0,1659 га , що знаходиться на розі вулиць А.Сахарова-А.Мельника в м.Івано-Франківську , для будівництва житлового будинку з вбудованими торгово-офісними приміщеннями та закладами громадського призначення , на той самий строк і на тих самих умовах , які були передбачені в вищезазначеному договорі .

Заявою б/н від 26.05.08 позивач відкликав заяву про збільшення позовних вимог , залишивши позовні вимоги в редакції позовної заяви б/н від 22.02.2008 р.

Представник відповідача 1 та 2 Кедик Н.С. в судовому засіданні проти позову заперечила , вказала на те , що що необхідною умовою поновлення договору оренди земельної ділянки , яка перебуває у комунальній власності , є наявність відповідного рішення органу місцевого самоврядування , зобов"язання цього органу поновити договір оренди земельної ділянки за відсутності такого рішення є порушенням виключного права міської ради як органу самоврядування , передбаченого ст.13 Конституції України на здійснення права власності від імені українського народу та управління землями , яке підлягає захисту . При цьому як на підставу своїх тверджень представник відповідачів 1 та 2 посилалася на ч.1ст.124 Земельного кодексу України , відповідно до якої передача в оренду земельних ділянок , що перебувають у комунальній власності , здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Представник позивача в судове засідання 17.06.08 не з"явився .

За таких обставин , суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст.75 ГПК України .

Розглянувши матеріали справи , вислухавши представника відповідачів 1 та 2 , оцінивши зібрані в справі докази та надавши їм належної правової оцінки , суд встановив наступне .

На підставі п.4.7 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 19.10.2004 р. №428 між сторонами по справі укладено договір оренди землі №5389 від 10.12.2005 р. , відповідно до якого Івано-Франківська міська рада надала в строкове платне користування ПП"Інтербуд" земельну ділянку площею 0,1659 га , що знаходиться на розі вулиць А.Сахарова-А.Мельника в м.Івано-Франківську , для будівництва житлового будинку з вбудованими торгово-офісними приміщеннями та закладами громадського призначення.Даний факт підтверджується оглядом в судовому засіданні фотокопії вищезазначеного договору та акту прийому-передачі .

Пунктами 5.1 , 6.4 договору оренди землі №5389 від 10.12.2005 р.передбачено , що цей договір укладено терміном на три роки ; після закінчення строку , на який було укладено договір , орендар , що належно виконував обов"язки відповідно до умов договору , має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору .

З огляду на закінчення терміну дії спірного договору 21.01.2008 р. , позивачем 03.10.2007 р. подано клопотання до Івано-Франківської міської ради про продовження дії договору , відповіді на яке позивачем не отримано .

За наведених обставин , позивач вважає , що має право на поновлення договору оренди землі №5389 від 10.12.2005 р., оскільки на момент розгляду справи судом продовжує користуватись орендованою земельною ділянкою , та належним чином виконує зобов"язання щодо сплати орендної плати .

Суд вважає позов таким , що задоволенню не підлягає , з огляду на наступне .

Відносини найму (оренди) врегульовані главою 58 Цивільного кодексу України , зокрема, ст. 764 визначено: якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

За змістом ч. 2 ст. 759 та ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди), а відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Стаття 3 Земельного кодексу України визначає , що земельні відносини регулюються Конституцією України , цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.Частиною 6 ст. 93 Земельного кодексу України також передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Стаття 124 Земельного кодексу України встановлює , що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. В силу ч. 1 ст. 31 цього закону договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" визначено , що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

Стосовно поновлення договору оренди земельної ділянки Закон України "Про оренду землі" містить положення, які не є тотожними відповідним нормам Цивільного та Господарського кодексів України .

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" визначено , що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Аналіз вищенаведеної правової норми дає підстави для висновку суду про те , що цією нормою не передбачений порядок автоматичного поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін, а лише визначено, що в цьому разі договір підлягає поновленню.

Разом з тим , ст. 19 Конституції України зобов’язує органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти тільки з підстав, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією України та Законами України , а ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України(далі-Кодекс) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності.

За змістом ч.3ст.124 Кодексу передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

В силу ч6. ст.123 Кодексу проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

А відповідно до п. 34 ст. 26, п. 2 ст. 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин (у тому числі надання земельної ділянки в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки) вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

За таких обставин , суд вважає , що законодавством передбачено спосіб волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади, щодо регулювання земельних відносин - прийняття рішення сесії.

Як вбачається з матеріалів справи , міською радою рішення про поновлення договору оренди спірної земельної ділянки не приймалося .

Зважаючи на той факт , що необхідною умовою укладення та поновлення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність відповідного рішення органу місцевого самоврядування,суд вважає , що зобов'язання цього органу укласти або поновити договір оренди земельної ділянки за відсутності такого рішення є порушенням його виключного передбаченого Конституцією України права на здійснення права власності від імені українського народу та управління землями, яке підлягає захисту.

Порушені права землекористувачів підлягають захисту способами передбаченими ст. 152 Земельного кодексу України з обов'язковим дотриманням норм чинного законодавства. Згідно вказаної статті захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, в судовому порядку, що передбачено п. 2 ст. 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

В контексті викладеного , приймаючи до уваги судову практику вирішення аналогічних спорів (зокрема , Постанову Вищого господарського суду України від 18.01.2006 р. по справі №41/123 про зобов"язання поновити договір оренди земельної ділянки) , суд приходить до висновку про те, що за відсутності рішення Івано-Франківської міської ради про поновлення спірного договору оренди земельної ділянки , позов про зобов'язання ради поновити цей договір не підлягає задоволенню .

Керуючись ст.ст.19 , 124 Конституції України, ст.792 Цивільного кодексу України , ст. ст.3 , 93 , 124 , 152 Земельного кодексу України , ст.33 Закону України "Про оренду землі" , ст.ст. 49, 75 , 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

рішення підписано :

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________