ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2008 р.

№ 25/348

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. –головуючого

Волковицької Н.О.

Рогач Л.І.

за участю представників сторін:

позивача

Москаленко С.О. дов. від 12.01.2008 року

відповідача

не з'явився, належно повідомлений про час і місце слухання справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Приватного підприємства "Вектор інвест Ентерпрайзіс"

на постанову

від 12.12.2007 року Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 25/348 господарського суду міста Києва

за позовом

Державної митної служби України

до

Приватного підприємства "Вектор інвест Ентерпрайзіс"

про

стягнення 4388,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державна митна служба України звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Вектор інвест Ентерпрайзіс" про стягнення штрафу за поставку товару неналежної якості 20% у розмірі 3777,48 грн. та пені за порушення строків заміни товару у розмірі 611,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в порушення умов договору від 10.11.2006 року №120/2 було поставлено товар неналежної якості.

17.10.2007 року позивач звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог відповідно до якої просив стягнути з відповідача штраф в розмірі 3777, 48 грн. та пеню в розмірі 624,72 грн..

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.10.2007 року позовні вимоги задоволені. Стягнуто з Приватного підприємства "Вектор інвест Ентерпрайзіс" на користь Державної митної служби України 4402,20 грн. та відповідні судові витрати.

За апеляційною скаргою Приватного підприємства "Вектор інвест Ентерпрайзіс" судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2007 року залишене без мін з тих самих підстав.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, Приватне підприємство "Вектор інвест Ентерпрайзіс" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 30.10.2007 року і постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2007 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заявник посилається на те, що судами неповно з'ясовані фактичні обставини справи, висновки зроблені без повного та всебічного аналізу дійсних обставин справи, прав і обов'язків сторін, зібраними доказами по справі дана невірна оцінка. Крім того, на думку скаржника, суди зумисне не врахували наявні в матеріалах справи важливі докази та знехтували вимогами чинного законодавства.

Заслухавши суддю –доповідача та присутнього у судовому засіданні представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір по суті судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 10.11.2006 року між сторонами у справі було укладено договір поставки №120/2.

Відповідно до положень договору №120/2 відповідач прийняв на себе зобов’язання поставити позивачу товар (рукавиці) на загальну суму 36410, 50 грн.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що товар має відповідати ГОСТу 12.4.010-75 та зразкам (еталонам), затвердженим позивачем та технічним описам на цей товар.

25.12.2006 року під час прийняття товару, поставленого відповідачем на виконання умов договору №120/2, комісією у складі представників позивача було складено акт №128 від 25.12.2006 року про неналежну якість поставленого відповідачем товару.

Відповідачем було повторно поставлено товар на адресу позивача 26.01.2007 року.

26.01.2007 року під час прийняття товару, поставленого відповідачем на виконання умов договору №120/2, комісією у складі представників позивача було складено акт №7 від 26.01.2007 року про неналежну якість поставленого відповідачем товару.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із доведеності факту поставки неякісної продукції, що підтверджується актом №128 від 25.12.2006 року та актом №7 від 26.01.2007 року.

Касаційна інстанція не може погодитись з таким висновком, оскільки його здійснено без дослідження всіх обставин, необхідних для розгляду даної справи по суті.

Частина 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Так, поза увагою господарських судів як першої так і апеляційної інстанцій залишились приписи "Інструкції про порядок приймання продукції виробничо –технічного призначення та товарів народного споживання за якістю", затв. постановою Держарбітража при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 року №П-7, яка застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними та особливими умовами поставки або іншими обов'язковими для сторін правилами не встановлено інший порядок приймання продукції виробничо –технічного призначення та товарів споживання за якістю.

При цьому, слід мати на увазі, що відповідно пункту 13 Інструкції приймання продукції здійснюється уповноваженими на то особами, а за результатами приймання складається акт, вимоги до якого зазначені у пункті 29 Інструкції.

Суворе дотримання вимог зазначеної Інструкції впливає на доказове навантаження акта.

Як вбачається з матеріалів справи судами оцінка акту не надавалась.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що господарськими судами першої та апеляційної інстанції при розгляді справи та прийнятті судових рішень не взято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про не з’ясування судом всіх обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Неповне з’ясування всіх обставин справи, які мають значення для справи, дає підстави для скасування ухвалених у справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з’ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об’єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду міста Києва від 30.10.2007 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2007 року у справі № 25/348 господарського суду міста Києва скасувати.

Справу направити н новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Вектор інвест Ентерпрайзіс" задовольнити частково.

Головуючий суддя                                                  Т. Дроботова

С у д д і          Н. Волковицька

Л. Рогач