СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

18 серпня 2008 року

Справа № 2-2/6541-2008А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Котлярової О.Л.,

суддів                                                                      Лисенко В.А.,

Прокопанич Г.К.,

секретар судового засідання                                        Лукашова Ю.А.

без участі представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засідання матеріали справи за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Каплан О.М." на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 01 липня 2008 року

за позовом Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів (вул. Крилова, 133, Сімферополь, 95001)

до          Приватного підприємства "Каплан О.М." (вул. Рідна, 52, Озерки, Джанкойський р-н, 96166)

про стягнення 2634, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Кримське республіканське відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Приватного підприємства "Каплан О.М." про стягнення адміністративно - господарських санкцій в сумі 2634, 00 грн. .

Позов мотивований тим, що Приватним підприємством "Каплан О.М." у встановлені законодавством строки не сплачені санкції, нараховані за 1 робоче місце призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, у розмірі 2634, 00 грн.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Толпиго В.І.) від 01 липня 2008 року позов задоволено, стягнуто з Приватного підприємства "Каплан О.М." на користь Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів 2 634,00 грн. адміністративно--господарських санкцій.

Судове рішення мотивовано тим, що відповідач не виконав вимогу закону та не забезпечив працевлаштування інвалідів, що є безумовною підставою для сплати адміністративно-господарських санкцій.

Не погодившись з даною постановою суду, Приватне підприємство "Каплан О.М." подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, оскільки вона була прийнята з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

На думку апелянта він не допустив порушень Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" у частині незабезпечення працевлаштуванням інвалідів, оскільки відповідач у продовж 2007 року зробив міри для працевлаштування інваліду на вакантне місце.

Від позивача надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому він просить постанову першої інстанції залишити без змін.

У судове засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Враховуючи, що явка у судове засідання це право, а не обов’язок, чинне законодавство не обмежує коло представників юридичних осіб при розгляді справи, неявка сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, так як в матеріалах справи достатньо доказів для повного, всебічного та об’єктивного дослідження всіх обставин.

Судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутність представників сторін.

Відповідно до вимог статті 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши постанову суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Із звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2007 рік за формою № 10-ПІ, який був поданий Приватним підприємством "Каплан О.М." до Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів, слідує, що у 2007 році на підприємстві середньооблікова кількість штатних працівників складала 9 чоловік, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів складав 1 робочих місць, фактично на підприємстві не працювало жодного інваліда.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" за № 875-Х11 від 21 березня 1991 року (із змінами та доповненнями), Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості 1 робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях відповідно звіту встановлено 9 місць, тобто не створено було 1 одиниці.

Частиною 1 статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Відповідач зобов'язаний був перерахувати на рахунок Севастопольського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів суму штрафних санкцій у розмірі 2634 грн.

Згідно з даними звіту за формою № 10-ПІ "Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2007 рік," відповідач повинен був забезпечити у 2007 році працевлаштування інвалідів на 1 робочому місці, фактично у 2007 році працювало 0 інвалідів. Відповідач повинен був самостійно сплатити адміністративно - господарські санкції у розмірі 2634, 00грн за 1 робоче місце призначене для працевлаштування інвалідів і не зайняте інвалідом.

Приватне підприємство "Каплан О.М." не надало доказів про звернення до відповідних органів з питанням щодо направляння інвалідів для працевлаштування, в матеріалах справи відсутні листування з відповідними органами.

Враховуючи викладене, апеляційна інстанція вважає, що постанова судом першої інстанції прийнята при правильному застосуванні норм матеріального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись статтями 195, 198 (частина 1 пункт 1), 200, 205 (частина 1 пункт 1), 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Каплан О.М." залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 01 липня 2008 року у справі №2-2/6541-2008А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя                                        О.Л. Котлярова

Судді                                                                      В.А. Лисенко

Г.К. Прокопанич