ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.07.08 р.                     Справа № 44/100пн

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Семенюшко Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Акрополь” (представник Слепко В.В., довіреність 21 від 20.05.08 року), до виконавчого комітету Донецької міської ради (представник Снєгірьов О.М., довіреність 01/15-6725 від 12.12.05 року) про визнання за товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Акрополь” права власності на будівлю адміністративно-побутового корпусу (літ.Б-1) загальною площею 1’060,1 м2, розташовану в місті Донецьку по вулиці Харитонова 14ж, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Акрополь” (далі – Підприємство) звернулося до суду з позовом до виконавчого комітету Донецької міської ради (далі – Комітет) про визнання права власності Підприємства на нерухоме майно – будівлю адміністративно-побутового корпусу (літ.Б-1) загальною площею 1’060,1 м2, розташовану в місті Донецьку по вулиці Харитонова 14ж (далі – Корпус).

Позовні вимоги Підприємства ґрунтуються на невизнанні права власності Комітетом, з огляду на самовільність реконструкції та перепланування Корпусу. З такою позицією Підприємство не погоджується, зазначаючи, що Корпус вже закінчений будівництвом, причому будівництво виконане з дотриманням будівельних норм та правил, а на земельну ділянку, на якій розташовано вказану нерухомість, позивач має речові права, оскільки належним чином провадить оплату за користування земельною ділянкою та уклав з Комітетом договір оренди землі.

Представник Підприємства в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник Комітету в судовому засіданні заперечив проти позову, зазначивши, що позивач провадив будівництво спірної нерухомості без дозвільних документів на спорудження, без введення у експлуатацію тощо.

В порядку статей 41-42 ГПК України судом проведено судову будівельну експертизу, причому згідно висновку судового експерта Донецького обласного бюро експертиз № 116 від 24.06.08 року, Корпус перебуває у задовільному технічному стані, придатне до експлуатації у якості виробничо-адміністративної будівлі, відповідає вимогам будівельних норм та правил.

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Підприємства підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Право власності Підприємства на будівлю лісопильного цеху літ.Б-1 площею 887,7 м2, розташовану в місті Донецьку по вулиці Харитонова 14ж (далі – Будівля) підтверджено витягом з реєстру прав на нерухоме майно № 10103958 від 15.03.06 року та свідоцтвом про право власності ЯЯЯ № 759278 від 14.03.06 року.

Підприємству згідно договору оренди земельної ділянки № А/3-170к від 20.08.04 року Комітет передав у строкове платне користування земельну ділянку площею 2’820 м2 для експлуатації Будівлі.

Підприємство в перебігу власної господарської діяльності здійснило реконструкцію Будівлі, утворивши новий майновий об’єкт – Корпус, на земельній ділянці, виділеній під означені цілі. Ідентифікація цього об’єкту нерухомості, а також факт самочинної реконструкції Підприємством Корпусу визначені низкою наданих позивачем документів, у тому числі свідоцтвами на право власності, оцінювальними актами, витягами з технічних паспортів тощо.

Відсутність істотних порушень будівельних норм і правил при будівництві та реконструкції Корпусу випливає з висновку судового експерта Донецького обласного бюро експертиз № 116 від 24.06.08 року, за яким дефектів будівництва не виявлено, стан конструкцій задовільний, вимогам БНіП, а також протипожежних та санітарних правил Корпус відповідає.

Статус нерухомого майна, що визначений статтями 181 та 331 ЦК України, за висновком суду є властивим Корпусу, оскільки за матеріалами справи цей майновий об’єкт розташований на земельній ділянці, а його переміщення є неможливим без знецінення та зміни призначення. Статус нерухомості досліджуваним об’єктам присвоює також і спеціаліст Донецького обласного бюро експертиз.

Виходячи зі змісту статей 331 та 376 ЦК України, право власності на самочинно реконструйований Корпус може бути визнано судом за умови надання Підприємству земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно, а також у разі, коли зазначене не порушує прав інших осіб. Оскільки Комітет надав Підприємству право на оренду землі, а суду не надано жодних доказів порушень Підприємством прав інших суб’єктів у спірних правовідносинах, суд вважає, що у Підприємства виникло право власності на Корпус з моменту завершення його реконструкції.

Виходячи зі змісту норм статті 66 ГК України – Підприємство є добросовісним набувачем та власником Корпусу, реконструйованого позивачем на відповідній земельній ділянці.

У відповідності до статті 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, якщо інше прямо не випливає із закону або не встановлене судом. Підприємство може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. За нормами статті 392 ЦК України, власник наділений правом захисту права власності в суді у разі невизнання або оспорювання іншими особами такого права власності. Оскільки згідно правової позиції, висловленої у поточному спорі, відповідач Комітет не визнає право власності Підприємства на Корпус, тому суд доходить висновку, що позивач мав право звертатися до суду за захистом свого права власності, а твердження відповідача щодо відсутності факту виникнення у позивача права власності на зазначену нерухомість є безпідставними та такими, що повністю спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

З огляду на наведене, причиною виникнення спору є самовільна, без відповідних дозвільних документів реконструкція Підприємством Корпусу, а також протиправне невизнання відповідачем права власності Підприємства на цю нерухомість.

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на позивача, оскільки первинним підґрунтям спору є вина позивача у непроведенні дій щодо отримання відповідних дозволів на будівництво та реконструкцію нерухомості.

На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст.115, 202, 204, 328, 331, 376, 392, 525-526, 759-786 ЦК України, ст.66 та 283-292 ГК України, ст.ст.1, 2, 22, 30, 33, 34, 36, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Акрополь” до виконавчого комітету Донецької міської ради про визнання за товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Акрополь” права власності на будівлю адміністративно-побутового корпусу (літ.Б-1) загальною площею 1’060,1 м2, розташовану в місті Донецьку по вулиці Харитонова 14ж.

Визнати право власності товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Акрополь” на будівлю адміністративно-побутового корпусу (літ.Б-1) загальною площею 1’060,1 м2, розташовану в місті Донецьку по вулиці Харитонова 14ж.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя

Надруковано у 3 примірниках:

1 –позивачу;

2 –відповідачу;

3 –господарському суду Донецької області