ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Міністерства праці та соціальної політики України

до Державного підприємства «Державний науково-дослідний і проектно –конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні»

третя особа Південний державний виробничо –впроваджувальний центр нетрадиційних джерел енергії «Бояр»

про стягнення заборгованості

Суддя Морозов С.М.

Секретар судового засідання Денисенко А.В.

Представники:

від прокуратури: Висоцька О.О. (посвідчення №216)

від позивача: Кузнєцова І.М. (довіреність № 14/0/22-08 від 10.01.2008)

від відповідача: Кузнєцов В.Є. (довіреність від 10.04.2008)

від третьої особи: не з’явились

В судовому засіданні 12 червня 2008 року за згоди представників сторін було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Міністерства праці та соціальної політики України (надалі –позивач) звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства «Державний науково-дослідний і проектно –конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні»(надалі –відповідач) заборгованості по безвідсотковій цільовій бюджетній позиці у розмірі 247000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач свої обов’язки за договором не виконав, повернення позики в термін відповідно Договору не забезпечив.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, посилаючись на те, що частину коштів із наданих позивачем у позику відповідачем було надано Південному державному виробничому впроваджувальному центру нетрадиційних джерел енергії «Бояр», а тому відповідач визнає позовні вимоги лише частково у розмірі 76013,23 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2004 року між позивачем та ГП «Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут нетрадиційної енергетики та електротехніки», який перейменований згідно з Наказом Міністерства палива та енергетики України № 585 від 28.11.2005 в ДП «Державний науково-дослідний і проектно –конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні», було укладено договір безвідсоткової, цільової бюджетної позики на погашення заборгованості із виплати заробітної плати № 157 (надалі –договір), згідно п.1.1 якого позивач зобов’язався надати відповідачу безвідсоткову цільову бюджетну позику, а останній зобов’язався використати її за цільовим призначенням і повернути у визначений цим Договором строк. Метою надання позики є виплата заборгованості із заробітної плати, що утворилася станом на 01 січня 2004 року (п. 2.1 Договору). Сума позики становить 247000,00 грн. (п. 3 Договору).

У відповідності до п. 5.1 Договору строк надання позики становить 3 роки, з моменту переказу грошей позивачем на рахунок відповідача, відкритий у органі Державного казначейства. Згідно з п. 6.2 Договору відповідач зобов’язався здійснювати повернення позики щомісячно, починаючи з 1 січня 2005 року рівними частинами, згідно з графіком її повернення, викладеному у Додатку 2, що є невід’ємною частиною Договору.

На виконання умов Договору позивачем 17.12.2004 було перераховано відповідачу 247000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 138 від 17.12.2004 та не заперечується відповідачем.

Згідно з Графіком погашення позики за період з 31.12.2006 по 31.12.2007 відповідач повинен був погасити позику згідно Договору у сумі 89440,00 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач своїх зобов’язань по Договору не виконав, грошових коштів у строк встановлений Договором та Графіком повернення коштів не повернув. Заборгованість відповідача перед позивачем складає 89440,00 грн.

Згідно частини першої статті 1049 параграфу 1 глави 71 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором безвідсоткової, цільової бюджетної позики на погашення заборгованості із виплати заробітної плати № 157 в сумі 89440,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з п.9.3 Договору у разі несвоєчасного повернення коштів відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,01% від загальної суми отриманих коштів за кожен день прострочки, але не більше річної облікової ставки Національного банку України.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як свідчать матеріали справи, заборгованість відповідача у сумі 89440,00 грн. виникла в 2007 році, а розрахунок пені здійснений позивачем за прострочення оплати з 31 липня по 31 грудня 2007 року. За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня в розмірі 3803,80 грн, яка розрахована виходячи із розрахунку 247000,00 грн. х 0,01% х 154 дні (з 31.07.2007 по 31.12.2007), та яка не перевищує облікової річної ставки НБУ.

Посилання відповідача на перерахування 13426,77 грн. Південному державному виробничому впроваджувальному центру нетрадиційних джерел енергії «Бояр» судом не приймається, оскільки вказана сума перераховувалася відповідачем за окремим договором безвідсоткової, цільової бюджетної позики на погашення заборгованості із виплати заробітної плати № 157/1 від 01.11.2004, укладеним між ним і вказаним підприємством. Правовідносини між відповідачем і Південним державним виробничим впроваджувальним центром нетрадиційних джерел енергії «Бояр»є окремим правочином і не стосуються предмету цієї справи.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з п. 30 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», Генеральна прокуратура України та її органи –за позовами, з яких вони звертаються до суду або господарського суду в інтересах громадян і держави звільняються від сплати державного мита.

З огляду на це, відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК України, державне мито, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати державного мита.

З урахуванням викладеного, державне мито в сумі 932,40 грн. (1% від суми задоволених вимог) та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача відповідно до положень частини 5 статті 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33,49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Державний науково-дослідний і проектно –конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні»(ідентифікаційний код 13685287, адреса: 04086, м. Київ, вул. Петропавлівська, 40) на користь Міністерства праці та соціальної політики України (ідентифікаційний код 00013669, адреса: 01001, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, р/р 0023 в ОПЕРУ ДКУ м. Києва, МФО 820172) 93243,80 (дев’яносто три тисячі двісті сорок три гривні 80 копійок) грн. Видати наказ.

Стягнути з Державного підприємства «Державний науково-дослідний і проектно –конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні»(ідентифікаційний код 13685287, адреса: 04086, м. Київ, вул. Петропавлівська, 40) на користь державного бюджету (р/р 0011 в ГУДК України у м Києві, одержувач - Управління державного казначейства у Шевченківському районі міста Києва, код банку 820019, , код платежу 22090200, символ звітності банку 095) державне мито в розмірі 932,40 (дев’ятсот тридцять дві гривні 40 копійок) грн. Видати наказ.

Стягнути з Державного підприємства «Державний науково-дослідний і проектно –конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні»(ідентифікаційний код 13685287, адреса: 04086, м. Київ, вул. Петропавлівська, 40) на користь державного бюджету (р/р 0011 в ГУДК України у м Києві, одержувач - Управління державного казначейства у Шевченківському районі міста Києва, код банку 820019, , код платежу 22050000) витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 (сто вісімнадцять гривень) грн. Видати наказ.

В іншій частині в позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя С.М. Морозов

Дата підписання повного тексту рішення - 17.06.2008р.