ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
06.05.08                                                                                           Справа № 5/266-4664
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів                                                  Якімець Г.Г.

Зварич О.В.

розглянув апеляційну скаргу Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.03.2008р.

у справі № 5/266-4664

за позовом Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ

до відповідача 1 Відкритого акціонерного товариства «Підвисоцький завод будівельних матеріалів», с.Підвисоцьке Бережанського району Тернопільської області

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фієста», с.Калинівка Броварського району Київської області

про стягнення 61326,62 грн.

За участю представників:

позивача: Працьовита С.М.

відповідача 1: Верещак В.І., Бончук О.Ф.

відповідача 2: не з’явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.03.2008р. у справі № 5/266-4664 відмовлено в позові Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ до Відкритого акціонерного товариства «Підвисоцький завод будівельних матеріалів», с.Підвисоцьке Бережанського району Тернопільської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фієста», с.Калинівка Броварського району Київської області про стягнення 61326,62 грн., з яких 43203,60грн. боргу за поставлений природний газ згідно з договором №06/05-1173 від 01.04.2005р., 3704,45грн. пені за несвоєчасно проведені розрахунки, 11818,23грн. втрат від інфляції, 2600,34грн.–три відсотки річних.

При прийнятті рішення місцевий господарський суд виходив з приписів ст.ст.3, 509, 629 ЦК України та того, що проведена відповідачем 2 операція щодо зміни призначення платежу в платіжному дорученні №292 від 29.03.2005р. на суму 43203,60 грн. не суперечить чинному законодавству; в даному платіжному дорученні зазначено, що це оплата за поставлений відповідачу 1 газ саме квітня 2005р.

Скаржник, позивач у справі, з рішенням місцевого господарського суду не погоджується, подав апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, позовні вимоги задоволити, з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Відповідач 2 уповноваженого представника в судове засідання не скерував, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, письмових пояснень з приводу апеляційної скарги не подав.

Виходячи з приписів ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами за відсутності представника відповідача 2.

Розглянувши доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, заперечення позивача, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої і апеляційної інстанцій, 01.04.2005р. між ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»та ВАТ «Підвисоцький завод будматеріалів»укладено договір №06/05-1173 на постачання природного газу, згідно з умовами якого ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України», постачальник за договором та позивач у справі, зобов’язувався передати у власність ВАТ «Підвисоцький завод будматеріалів», покупцю за договором та відповідачу 1 у справі, природний газ, а покупець зобов’язувався прийняти та оплатити газ на умовах даного договору, а саме згідно з п.2.1 договору та Додаткових угод до даного договору №4/1 від 30.04.2005р., №1 від 29.04.2005р., №2 від 25.05.2005р., №3 від 30.06.2005р., №4 від 26.07.2005р., №5 від 26.08.2005р., №6 від 22.09.2005р. Постачальник зобов’язувався поставити покупцю з квітня по жовтень 2005р. газ в кількості 1730,000тис.куб.м по ціні, зазначеній сторонами в п.5.1 договору з наступними доповненнями до даного пункту вищезазначеними додатковими угодами, в т.ч. в квітні 250000куб.м, а згідно з п.6.1 договору покупець зобов’язувався проводити оплату за природний газ виключно грошовими коштами в такому порядку: за квітень 2005р. перша оплата в розмірі 50% від вартості запланованого місячного обсягу проводиться протягом 3-х банківських днів з моменту підписання даного договору, наступні оплати проводяться плановими платежами по 25% від вартості запланованого місячного обсягу, до 10-го та 20-го числа поточного місяця, остаточний розрахунок здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу до 10.05.2005р.; в інші місяці 2005р. перша оплата в розмірі 50% від вартості за планових місячних обсягів проводиться не пізніше ніж за 5 банківських днів до початку місяці поставки газу, а наступні оплати проводяться плановими платежами по 25% від вартості запланованого місячного обсягу, до 10-го та 20-го числа поточного місяця, остаточний розрахунок здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу до 10 числа місяця, наступного за місяцем поставки, при цьому в платіжних дорученнях покупець повинен обов’язково вказувати номер договору, дату його підписання, призначення платежу, а за наявності заборгованості у покупця за даним договором постачальник зараховує кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по даному договору, незалежно від вказаного в платіжному дорученні призначення платежу(п.6.3).

Пунктом 6.2 договору сторони встановили, що при невиконанні покупцем вимог, передбачених п.6.1 даного договору постачальний має право обмежити постачання природного газу покупцеві або припинити у встановленому порядку.

Окрім того 01.04.2005р. між ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України», як кредитором, ТзОВ «Фієста», як поручителем, та ВАТ «Підвисоцький завод будматеріалів», як боржником, укладено Договір поруки №33-П-14/05-1362, згідно з яким поручитель зобов’язується перед кредитором відповідати за неналежне виконання боржником грошових зобов’язань в повній мірі по договору на постачання природного газу №06/05-1173 від 01.04.2005р. між боржником та кредитором з врахуванням всіх змін і доповнень до даного договору.

Відповідно до вимог ст.ст.509, 525, 526 Цивільного кодексу України в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання, або одностороння зміна його умов не допускається.

Як випливає з матеріалів справи, позивач, постачальник за договором, виконав свої зобов’язання за договором, передавши у власність відповідача 1, покупця за договором, в період з квітня по жовтень 2005р. природний газ в кількості 1742,288тис.куб.м на загальну суму 607350,09грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу, оформленими та підписаними позивачем та відповідачем 1 відповідно до п.3.3 та п.3.4 договору.

Позивач стверджує, що відповідач 1 свої зобов’язання за договором щодо оплати отриманого природного газу виконав частково, оплативши 564146,49грн., і за ним рахується борг в сумі 43203,60грн.

Проте, такі твердження позивача спростовуються наступними доказами.

Як вбачається із наданих позивачем копій платіжних доручень, як доказу часткової оплати в сумі 564146,49грн. відповідачем 1 отриманого природного газу, оплату за отриманий ВАТ «Підвисоцький завод будматеріалів» згідно з договору №06/05-1173 від 01.04.2005р. протягом квітня-жовтня 2005р. природний газ проводив поручитель ТОВ «Фієста».

29.03.2005р. платіжним дорученням №292 ТОВ «Фієста»здійснило оплату за природний газ ВАТ «Підвисоцький завод будматеріалів»на користь ДК «Газ України»HAK «Нафтогаз України»в сумі 43203,60 грн., яка є предметом спору, з наступним призначенням платежу: «За газ квітня по Договору поставки газу № 7-ГП від 29.03.05р. та Договору поруки № 77-П від 29.03.2005р за ВАТ «Підвисоцький завод будматеріалів»разом з ПДВ 7200,60.", що підтверджується банківською випискою від 30.03.2005р.

Однак, листом ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України», адресованим ТОВ «Фієста»за №31/15-2878 від 06.04.2005р., в якому йшлося про те, що в зв’язку із внесенням змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік»та введення механізму оподаткування за нульовою ставкою ПДВ операцій з продажу природного газу між ДК «Газ України»та споживачами укладаються нові Договори на постачання природного газу в квітні 2005р., в зв’язку з цим договори на постачання природного газу, в т.ч ВАТ «Підвисоцький завод будматеріалів»№7-ГП від 29.03.2005р. неукладені, що в свою чергу унеможливлює укладення відповідних договорів поруки, - відповідачу 2 повернуто договір поруки №77-П. Таким чином, договір на постачання природного газу №7-ГП від 29.03.2005р., який вказаний у платіжному дорученні №292 від 29.03.2005р., між сторонами не було укладено і постачання природного газу по даному договору не проводилось.

На підставі внесення вищевикладених змін до законодавства України, з ініціативи позивача між ВАТ «Підвисоцький завод будматеріалів»та ДК «Газ України»HAK «Нафтогаз України»було укладено новий договір на постачання природного газу, а саме Договір на постачання природного газу № 06/05-1173 від 01.04.2005р.

Внаслідок укладання нового договору платіжне доручення № 292 від 29.03.2005р., яким перераховано кошти за природний газ квітня в сумі 43203,60грн., було визнане відповідачем 2 з неправильним призначенням платежу, і проведено зміну призначення платежу через банк, що стверджується копіями електронної пошти банку від 26.04.2005р. та від 27.09.2005р.

Промінвестбанк (код банку 300012), який обслуговував позивача, підтвердив отримання електронної пошти від Мінського віділення КМФ АКБ Укрсоцбанку від 27.09.2005р. щодо уточнення інформації в реквізиті «призначення платежу»в розрахункових електронних документах в т.ч. № 292 від 29.03.2005р. на суму 43203,60 грн.;

Згідно з договором № 145 від 14.04.2004р. між «Укрсоцбанком»та TOB «Фієста»банк надає клієнту платні послуги відповідно до переліку, визначеному в тарифах, які передбачають право платника на зміну, уточнення умов платежу в національній валюті.

Положення Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» щодо «неналежного переказу», на які посилається позивач, спірних правовідносин не регулює, оскільки торкається руху коштів лише з вини такого ініціатора переказу, який не є платником.

Відповідно до умов п.6.3 Договору №06/05-1173 від 01.04.2005р. за наявності заборгованості у покупця за даним договором постачальник зараховує кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по даному договору, незалежно від вказаного в платіжному дорученні призначення платежу, а згідно з умовами п.6.4 даного Договору кошти, що надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості по даному договору.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та норми ст.629 ЦК України, згідно з якими договір є обов’язковим для виконання сторонами, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу, а також норми ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України, відповідно до яких загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов’язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість, та приймаючи до уваги, що інших правовідносин, як підтвердили сторони, за якими могли проводитись розрахунки між сторонами, окрім Договору №06/05-1173 від 01.04.2005р. не існує; проведена ТОВ «Фієста»операція щодо зміни призначення платежу в платіжному дорученні №292 від 29.03.2005р. не суперечить чинному законодавству, що регулює такі правовідносини, зокрема не суперечить Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Інструкції Національного Банку України «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті»; в даному платіжному дорученні зазначено, що це оплата за газ саме квітня 2005р., апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у позивача не було підстав не зараховувати суму, зазначену в даному платіжному дорученні – 43203,60грн. в оплату за поставлений природний газ по Договору №06/05-1173 від 01.04.2005р. і вважати дану суму боргом, нарахувавши в зв’язку з цим пеню інфляційні нарахування та 3% річних. А тому відповідачем 1 повністю виконані зобов’язання щодо проведення розрахунків за використаний протягом квітня-жовтня 2005р. природний газ, який був поставлений позивачем на виконання умов договору постачання природного газу №06/05-1173 від 01.04.2005р. Підстави для задоволення позову відсутні.

Відтак, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про відмову в позові. Рішення місцевого господарського суду прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у відповідності із фактичними обставинами та матеріалами справи. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.03.2008р. у справі № 5/266-4664 залишити без змін, а апеляційну скаргу Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя                                                                      Юрченко Я.О.

Суддя                                                                                          Якімець Г.Г.

Суддя                                                                                          Зварич О.В.