ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.06.08 р.                     Справа № 7/52

Господарський суд Донецької області у складі судді Е.В. Сгари

При помічнику судді В.Ю. Косицькій

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі відокремленого підрозділу „Макіївський об’єднаний район електричних мереж” м. Макіївка

До відповідача: Приватного підприємства „Санта” м. Макіївка (с. Путь Ілліча)

Предмет спору: стягнення суми боргу за спожиту активну електроенергію у розмірі 4 047, 20 грн., за спожиту реактивну електроенергію у розмірі 49,89 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 1 585, 14 грн., 3% річних у розмірі 292, 62 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Вашуткіна С.В. – довір.

від відповідача: не з”явився

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі відокремленого підрозділу „Макіївський об’єднаний район електричних мереж” м. Макіївка звернулося з позовом до Приватного підприємства „Санта” м. Макіївка (с. Путь Ілліча) про стягнення суми боргу за спожиту активну електроенергію у розмірі 4 047, 20 грн., за спожиту реактивну електроенергію у розмірі 49,89 грн., інфляційних нарахувань за період з червня 2005 року по листопад 2005 року у розмірі 1 585, 14 грн., 3% річних за період з червня 2005 року по листопад 2005 року у розмірі 292, 62 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на: договір на користування електричною енергією №199 від 16.12.98 р., додаткову угоду б/н до договору, додаток №11 „Порядок розрахунків за електроенергію” до договору; рахунки №199 за червень 2005 року у сумі 49,89 грн., липень у сумі 49,89 грн., серпень 2005 року у сумі 49,89 грн., вересень 2005 року у сім 49,89 грн., жовтень 2005 року у сумі 30 749, 34 грн., жовтень 2005 року у сумі 49,89 грн., листопад 2005 року у сумі 30 749, 34 грн., листопад 2005 року у сумі 49,89 грн.

Позивач у судовому засіданні 22.05.08 р. пояснив суду, що заборгованість за спожиту активну електроенергію у розмірі 4 047, 20 грн. та за спожиту реактивну електроенергію у розмірі 49,89 грн. у Приватного підприємства „Санта” м. Макіївка (с. Путь Ілліча) виникла у зв’язку з невиконанням умов договору на користування електричною енергією №199 від 16.12.98 р., зокрема, відповідач своєчасно не сплатив, або сплатив не у повному обсязі виставлені позивачем рахунки за спожиту електроенергію. Позивач, також, зазначив, що заявлена у позові сума заборгованості, інфляційні нарахування та 3% річних відповідачем на час розгляду справи не сплачені.

У зв’язку з неявкою відповідача, з метою надання відповідачу права на захист своїх інтересів, ухвалою суду від 22.05.08 р. розгляд справи був відкладений.

Відповідач у жодне судове засідання не прибув, витребувані судом документи не надав, хоча про дату та час судових засідань був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні у справі поштові повідомлення про вручення поштового відправлення.

У зв’язку з цим, справа розглянута за наявними в ній матеріалами відповідно до приписів ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд ВСТАНОВИВ:

Згідно до статті 26 Закону України „Про електроенергетику” № 575/97-ВР від 16 жовтня 1997 року та пункту 1.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року N 28, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 р. за N417/1442, у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17 жовтня 2005 року N 910 (далі по тексту Правила) споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Між позивачем та відповідачем укладено договір на користування електричною енергією №199 від 16.12.98 р. Договір укладено з додатками, без протоколу розбіжностей. Також, сторонами підписана додаткова угода б/н про внесення змін до договору відповідно до вимог Правил.

Згідно п. 5 договору, його укладено на строк до 16.12.03 р. та договір вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов.

З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що на момент виникнення боргу сторони перебували у договірних відносинах.

Відповідно до п.1 договору, його предметом є умови постачання, порядок реалізації електроенергії та її використання на мережі балансової приналежності електромережі між електропостачальною організацією (позивачем) та споживачем (відповідачем).

Згідно п.4.1.3 договору, з урахуванням змін, викладених у додатковій угоді, плата за електроенергію здійснюється у відповідності з додатком №11 „Порядок розрахунків за електроенергію”. Пунктом 3 цього додатку передбачено, що оплата отриманого споживачем (відповідачем) рахунка повинна бути здійснена протягом не більше 5 календарних днів.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Позивач посилається на той факт, що свої зобов’язання за договором за період з червня 2005 року по листопад 2005 року виконав належним чином, поставив відповідачу електроенергію та виставив за спожиту відповідачем електроенергію відповідні рахунки за період з червня 2005 р. по листопад 2005 р., а відповідач свої договірні зобов’язання стосовно оплати спожитої електроенергії належним чином не виконав, строки оплати систематично порушував, у зв’язку з чим у нього виникла заборгованість за спожиту активну електроенергію у розмірі 4 047, 20 грн. та за реактивну електроенергію у розмірі 49,89 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищезазначеної норми права позивач просить стягнути з відповідача за період з червня 2005 року по листопад 2005 року інфляційні нарахування у розмірі 1585, 14 грн. та 3% річних у розмірі 292, 62 грн.

Разом з цим, позивачем в обґрунтування виникнення боргу у відповідача за спожиту електроенергію не надано жодного доказу в підтвердження обсягу переданої електричної енергії відповідачу, доказів пред’явлення (направлення) відповідачу рахунків чи вимоги на оплату суми за спожиту електроенергію у визначений у позові період, тощо.

У судовому засіданні 03.06.2008р. позивач повідомив про відсутність на підприємстві будь-яких доказів надання послуг та пред’явлення відповідачу рахунків на оплату по даному спору, що зафіксовано відповідним протоколом судового засідання. В підтвердження цього факту позивачем надано довідку ВАТ “Донецькобленерго” Макіївського об’єднаного району електричних мереж № 2526 від 02.06.2008р., якою повідомлено, що у зв’язку з численними реорганізаціями ВАТ “Донецькобленерго”, у позивача відсутня можливість надати суду документи, що підтверджують виникнення суми боргу відповідача у зв’язку з їх втратою.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі відокремленого підрозділу „Макіївський об’єднаний район електричних мереж” м. Макіївка до Приватного підприємства „Санта” м. Макіївка (с. Путь Ілліча) про стягнення суми боргу за спожиту активну електроенергію за період липня 2005р. по листопад 2005р. у розмірі 4 047, 20 грн., за реактивну електроенергію за період червня 2005р. по листопад 2005р. у розмірі 49,89 грн., інфляційних нарахувань за період з червня 2005 року по листопад 2005 року у розмірі 1 585, 14 грн., 3% річних за період з червня 2005 року по листопад 2005 року у розмірі 292, 62 грн. не підлягають задоволенню у зв’язку з недоведеністю.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст. 49 Господарського кодексу України.

У судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст.ст. 526, 527, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, Закону України „Про електроенергетику” № 575/97-ВР від 16 жовтня 1997 року, Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року N 28, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 р. за N 417/1442, у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17 жовтня 2005 року N 910 Порядку постачання електроенергії споживачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 9 квітня 2002 року № 475, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 32, 33, 34, 38, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд –

ВИРIШИВ :

У задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” м. Горлівка в особі відокремленого підрозділу „Макіївський об’єднаний район електричних мереж” м. Макіївка про стягнення з Приватного підприємства „Санта” м. Макіївка (с. Путь Ілліча) суми боргу за спожиту активну електроенергію у розмірі 4047 грн. 20 коп., за реактивну електроенергію у розмірі 49 грн. 89 коп., інфляційних нарахувань у розмірі 1585 грн. 14 коп., 3% річних у розмірі 292 грн. 62 коп. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя