ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.06.08                                                                                 Справа№ 31/87 А

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові матеріали адміністративної справи:

за позовом:

Прокурора Шевченківського району м. Львова в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова, м. Львів

до відповідача:

ВМБФ ім. Св. Ксенії Петербурзької у Львівській області, м. Львів

про:

припинення юридичної особи

Суддя Артимович В.М.

При секретарі Митник М.Б.

За участю представників:

від прокуратури: Нестеренко А.А. –помічник прокурора;

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з’явився.

Представнику прокуратури роз’яснено права і обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України, в тому числі право заявляти відводи.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області подано адміністративний позов Прокурора Шевченківського району м. Львова в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова, м. Львів, надалі –ДПІ або позивач, до ВМБФ ім. Св. Ксенії Петербурзької у Львівській області, м. Львів, надалі –відповідач, про припинення юридичної особи. Прокурор позов мотивує тим, що в порушення вимог ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»відповідач не подає із другого півріччя 2003 року податкових декларацій, що перешкоджає ДПІ здійснювати контроль за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів податків і зборів, наслідком чого є ненадходження до державного бюджету грошових коштів, що призводить до заподіяння шкоди інтересам держави.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 06.03.2008 р. про відкриття провадження у справі призначено попереднє судове засідання на 03.04.2008 р.

В судове засідання 03 квітня 2008 року відповідач не з’явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, вимог ухвали суду не виконав, заперечення на позов не подав.

В судових засіданнях неодноразово оголошувались перерви.

Представник позивача в судовому засіданні 13.05.2008 р. позовні вимоги підтримав, позов просить задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

24.06.2008 р. представником позивача подано заяву про відмову від п. 3 позовної заяви про зобов’язання державного реєстратора Виконавчого комітету Львівської міської ради провести державну реєстрацію припинення юридичної особи –відповідача, а в решті вимог позов підтримує.

В судове засідання 24 червня 2008 року представник відповідача не з’явився, хоча на його юридичну адресу рекомендованою поштовою кореспонденцією судом направлялись ухвали та повістки. Суд у відповідності до вимог ст. 128 КАС України прийшов до висновку про можливість розгляду даної справи без участі уповноваженого представника відповідача.

В судовому засіданні 24.06.2008 р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови виготовлений, оформлений і підписаний 01.07.2008 р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

Відповідач, як юридична особа, зареєстрований Львівським обласним управлінням юстиції 26.06.2001 р., про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію благодійної організації № 471.

Відповідно до довідки позивача № 123/29-011 від 20.12.2007 р. відповідач взятий на облік, як платник податків, 06.09.2001 р.

Актом про порушення податкового законодавства від 25.01.2007 р. встановлено, що відповідач не подає до державних податкових органів податкову звітність з 10.07.2003 р.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач заборгованості по сплаті податків, зборів (обов’язкових платежів) та відкритих поточних рахунків не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” юридична особа припиняється в результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення або в результаті ліквідації за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом.

Відповідач є благодійною організацією, діяльність якої регулюється Законом України «Про благодійництво та благодійні організації». При цьому благодійною організацією є недержавна організація, головною метою діяльності якої є здійснення благодійної діяльності в інтересах суспільства або окремих категорій осіб згідно з вказаним законом.

Порядок створення благодійних організацій регулюється нормами ст.ст. 5 –9 Закону України «Про благодійництво та благодійні організації». Порядок же ліквідації благодійних організацій нормами вказаного закону не врегульований.

Аналіз судом норм Закону України «Про благодійництво та благодійні організації»свідчить, що благодійна організація фактично є особливою формою громадської організації, а тому суд в порядку ст. 9 КАС України дійшов висновку щодо можливості застосування аналогії закону до правовідносин щодо ліквідації відповідача в даній справі, застосувавши норми спеціального закону, яким є Закон України «Про об'єднання громадян».

Згідно зі ст. 19 вказаного закону ліквідація об’єднання громадян здійснюється на підставі статуту або рішення суду.

Стаття 32 Закону України «Про об'єднання громадян»передбачає, що за поданням легалізуючого органу або прокурора рішенням суду об'єднання громадян примусово розпускається (ліквідується) у таких випадках, як вчинення дій, передбачених ст. 4 цього вказаного Закону (зміна шляхом насильства конституційного ладу і в будь-якій протизаконній формі територіальної цілісності держави; підрив безпеки держави у формі ведення діяльності на користь іноземних держав; пропаганда війни, насильства чи жорстокості, фашизму та неофашизму; розпалювання національної та релігійної ворожнечі; створення незаконних воєнізованих формувань; обмеження загальновизнаних прав людини) систематичного або грубого порушення вимог ст. 22 цього Закону (обмеження щодо одержання коштів та іншого майна політичними партіями, їх установами та організаціями); продовження протиправної діяльності після накладення стягнень, передбачених цим Законом; зменшення кількості членів політичної партії до числа, коли вона не визнається як така. Вказаний перелік є вичерпним.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу» органи державної податкової служби мають право звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із позовом про скасування (припинення) державної реєстрації суб’єктів підприємницької діяльності.

Зі змісту статуту відповідача не вбачається здійснення ним підприємницької діяльності. Основною метою згідно п. 2.1 статуту відповідача є здійснення благодійної діяльності, спрямованої на надання матеріальної та фінансової допомоги малозабезпеченим і знедоленим верствам населення Львівської області, організація заходів оздоровчого і освітнього характеру, соціальний захист малозабезпечених та знедолених верств населення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що правові підстави для припинення юридичної особи –відповідача відсутні, а в частині зобов’язання державного реєстратора Виконавчого комітету Львівської міської ради провести державну реєстрацію припинення відповідача, зважаючи на відмову прокурора від позову в цій частині, яка приймається судом, провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 7, 11, 14, 69-71, 86, 94, 157, 158, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі № 31/78 А в частині позовних вимог про зобов’язання державного реєстратора Виконавчого комітету Львівської міської ради провести державну реєстрацію припинення відповідача закрити.

2. В задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

3. Постанова набирає законної сили у строк та в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Постанова може бути оскаржена у строк та в порядку, передбаченому ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                           Артимович В.М.