ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 9/104

26.06.08

За позовом Закритого акціонерного товариства «Деко»

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгово –промислова корпорація»

Про           стягнення 11651,04 грн.

Суддя Жирнов С.М.

Представники:

Від позивача: Ярова –Рудюк В.О. –довіреність № 7 від 28.03.2008 р.

Від відповідача: не з’явився.

Обставини справи:

Позов заявлений про стягнення з відповідача безпідставно отриманих ним коштів у розмірі 11651,04 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2008 р. порушено провадження у справі № 9/104 та призначено її до розгляду на 26.06.2008 р.

Позивач в судовому засіданні подав документи на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі, а також, рахунки відповідача № 80 на суму 10432,00 грн. та № 81 на суму 6067,42 грн.

Відповідач в судове засідання не з’явився, відзив на позов не надав і не надіслав, ухвалу суду від 13.06.2008 р. не виконав, у зв’язку з чим справа розглядалась відповідно до ст. 75 ГПК України та без участі відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Учасники спору вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.97 р. № 02-5/289 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Поштові відправлення відповідачу з ухвалою суду від 13.06.2008 р., направлені за адресами (юридичною та фактичною), вказаними позивачем у позовній заяві, повернулись до суду з відмітками пошти «Адресат не зареєстрований і не розшуканий»та «За адресою фірми немає».

За таких обставин суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відкладання розгляду справи та його недоцільність, а рівно про можливість розгляду останньої за відсутністю відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

На твердження позивача, в листопаді 2007 року сторони вели переговори щодо укладення договорів підряду щодо виготовлення та встановлення відповідачем металопластикових конструкцій. Однак, вказані договори підряду укладені не були, а рівно і відповідач роботи по виготовленню та встановленню металопластикових конструкцій не проводив.

Позивач зазначив, що «внаслідок великого обсягу платежів та помилок»20.11.2007 р. ним були перераховані грошові кошти в розмірі 7404,00 грн. згідно платіжного доручення № 4619 від 20.11.2007 р., а 30.11.2007 р. - грошові кошти в розмірі 4247,04 грн. згідно платіжного доручення № 4740 від 30.11.2007 р.

Позивач вважає, що вищезазначені кошти у сумі 11651,04 грн. (7404,00 грн. + 4247,04 грн.) були отримані відповідачем без достатньої правової підстави.

Листом № 488 від 14.12.2007 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення помилково перерахованих грошових коштів у сумі 11651,04 грн. Отримання вищезазначеного листа відповідачем 20.12.2007 р. підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 760119. А тому позивач вважає, що з 20.12.2007 р. відповідач був обізнаний про безпідставність отриманих коштів у сумі 11651,04 грн. та повинен був повернути такі.

Позивач вказав, що станом на день подання позовної заяви до суду відповідач відповіді на лист № 488 від 14.12.2007 р. не надав, безпідставно отримані грошові кошти позивачу не повернув.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України (глава 83 ЦК України «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави») особа, яка набула майно без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно.

Положення вищезазначеної глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України).

Фактично судом встановлений факт перерахування позивачем 20.11.2007 р. та 30.11.2007 р. грошових коштів у сумі 11651,04 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 4619 від 20.11.2007 р. на суму 7404,00 грн. та № 4740 від 30.11.2007 р. на суму 4247,04 грн. , які знаходяться в матеріалах справи.

У вищезазначених платіжних дорученнях № 4619 і № 4740 у графі «Призначення платежу»позивачем зазначено «Передоплата за виготовлення та встановлення метало пластикових конструкцій згідно з дог. бн від 30.11.07 р.» та «Передоплата за виготовлення та встановлення метало пластикових конструкцій згідно з дог. бн від 30.11.07 р.»відповідно. Т.т. такими своїми діями позивач визначив у якості підстави спірних перерахувань договори без номера від 20.11.07 р. та від 30.11.07 р.

Заперечення позивача щодо неукладеності вищезазначених договорів суд вважає необгрунтованими з огляду на наступне:

- частиною 2 ст. 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною;

- відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь –якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом;

- згідно з ч. 1 ст. 181 ГК України допускається укладання господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів;

- подані позивачем в судовому засіданні рахунки відповідача № 80 на суму 10432,00 грн. та № 81 на суму 6067,42 грн., які вважаються судом пропозицією відповідача позивачу укласти договір (оферта), а здійснені позивачем перерахування грошових коштів у сумі 11651,04 грн. платіжними дорученнями № 4619 від 20.11.2007 р. на суму 7404,00 грн. та № 4740 від 30.11.2007 р. на суму 4247,04 грн. - прийняттям такої пропозиції (акцепт) позивачем;

- позивачем в позовній заяві не названі, до суду не подані та в судовому засіданні до матеріалів справи не додані докази на підтвердження неукладеності договорів, які були зазначені ним у якості підстави перерахування спірних грошових коштів відповідачу.

Вищенаведене свідчить, що позивачем не доведено суду факту неукладеності «дог. бн від 20.11.07 р.»та «дог. бн від 30.11.07 р.», а рівно безпідставності перерахування відповідачу грошових коштів у сумі 11651,04 грн. Відтак у позивача відсутнє право на витребування у відповідача грошових коштів у сумі 11651,04 грн. в порядку ст. 1212 ЦК України.

Отже, при таких обставинах позивач не довів суду підставність своїх вимог, а тому у задоволенні позову останньому належить відмовити повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на позивача .

Керуючись ст. ст. 638, 639, 1212 Цивільного кодексу України, ст. 181 Господарського кодексу України, ст. ст. 33, 34, 44, 49, 75, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

1.          У позові відмовити повністю.

2.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

С.М. Жирнов

Дата підписання рішення –01.07.2008 р.