ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07"
липня 2008 р.
Справа № 56/156-08

вх. № 4450/4-56

Суддя господарського суду Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Гуцевич М.П.

за участю представників сторін:

прокурора - Зуєва І.В. (посвідчення № 249 від 08.06.2005р.);
позивача - не з'явився;  відповідача -
ОСОБА_1., особисто;

розглянувши справу за позовом

Прокурора Великобурлуцького району Харківської області в інтересах
держави, в особі Великобурлуцької районної державної адміністрації
Харківської області, смт.Великий Бурлук

до  Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, с. Великий Бурлук

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Великобурлуцького району Харківської області звернувся до
господарського суду з позовною заявою в інтересах держави в особі
Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області (позивач)
про визнання недійсним Договору від 19.09.2007р. про надання позивачем Суб'єкту
підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_1(відповідач) земельної
ділянки зі ставком, орієнтовною площею 2,2 га, яка розташована на території
Великобурлуцької селищної ради за межами населеного пункту.

02.07.2008р. до канцелярії суду від прокуратури Великобурлуцького
району Харківської області надійшла копія листа, адресованого начальнику
відділу участі в суді прокуратури Харківської області, з проханням вирішити
питання забезпечення участі прокурора в судовому засіданні по даній справі.

Наданий прокуратурою документ долучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник прокуратури підтримує заявлені
позовні вимоги у повному розмірі.

Відповідач проти позову заперечує, вказує, що на законних
підставах займає спірну земельну ділянку.

Позивач у судове засідання не з'явився; витребувані судом
документи не надав; про причину нез'явлення суд не повідомив. Про час та місце
судового засідання повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника
прокуратури та відповідача, суд встановив наступне.

Прокуратурою Великобурлуцького району Харківської області була
проведена перевірка відповідача щодо дотримання вимог земельного законодавства.

У ході даної перевірки було встановлено, що 19.09.2007р. між
позивачем та відповідачем було укладено Договір використання земельної, згідно
якого позивач надав в користування відповідачу земельну ділянку зі ставком
орієнтовною площею 2,2 га, розташовану на території Великобурлуцької селищної
ради Великобурлуцького району Харківської області за межами населеного пункту.

Відповідно до п. 1 зазначеного Договору використання земельної
ділянки, підставою укладання цього Договору є розпорядження голови
Великобурлуцької райдержадміністрації від 28.09.2006р. № 308 "Про надання
дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки зі ставком
ОСОБА_1.".

Згідно п. 2 Договору від 19.09.2007р., цей Договір укладено до
моменту виготовлення проекту відведення земельної ділянки, укладання договору
оренди земельної ділянки та державної реєстрації договору оренди земельної
ділянки, але не може бути більшим за один рік з моменту підписання договору
використання земельної ділянки.

Посилаючись на те, що земельну ділянку надано відповідачу в
користування на підставі Договору використання земельної від 19.09.2007р. з порушенням
вимог ст.125 Земельного кодексу України, прокурор звернувся до господарського
суду з позовом у захист інтересів держави.

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження
землею регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом України, а також
прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Главою 15 Земельного кодексу України визначено два види
користування землею - право постійного користування земельною ділянкою, право
оренди земельної ділянки.

Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право
власності та право постійного користування на земельну  ділянку виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування
земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної
ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.
Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі
(на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється.

Згідно статті 126 Земельного кодексу України, право оренди землі
оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Порядок надання у постійне користування земельних ділянок
юридичним особам та порядок передачі земельних ділянок в оренду визначені
ст.ст. 123, 124 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України "Про
оренду землі".

Статтею 16 Закону України “Про оренду землі”, передбачений порядок
укладання договору оренди землі.

Відповідно до вимог ст. 20 Закону України “Про оренду землі”,
передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації,
тобто на державну реєстрацію передаються вже укладені (підписані сторонами і
належним чином оформлені) договори оренди.

Як встановлено у ході судового розгляду справи, договір від
19.09.2007р  був укладений між сторонами
з порушенням вимог які передбачені статтею 16 Закону України “Про оренду
землі”. Сторони не мали права на укладання спірного договору  оскільки чинне законодавство не передбачає
таку підставу для використання земельної ділянки , як Договір використання
земельної ділянки.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України, підставою
недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою
статті 203 цього Кодексу.  Якщо
недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом,
такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно частини 1 статті 207 Господарського кодексу України,
господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом
недійсним.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що Договір
використання земельної ділянки від 19.09.2007р., укладений між сторонами, не є
законною підставою для надання у користування земельної ділянки, оскільки його
укладення суперечить чинному законодавству, тому суд знаходить позовні вимоги
Прокурора Великобурлуцького району Харківської області про визнання даного
Договору недійсним такими, що повністю ґрунтуються на нормах матеріального
права, підтверджуються матеріалами справи, та такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального
кодексу України витрати по сплаті державного мита та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на
відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Керуючись статями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтею
16, 20 Закону України "Про оренду землі", статтями 15, 123-126
Земельного кодексу України, статтею 207 Господарського кодексу України, статтею
215 Цивільного кодексу України,  ст.ст.
1, 4, 12, 33, 43, 47-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним Договір від 19.09.2007р. використання земельної
ділянки зі ставком, орієнтовною площею 2,2 га, яка розташована на території
Великобурлуцької селищної ради за межами населеного пункту, укладений між
Великобурлуцькою районною державною адміністрацією (;
62602, Харківська область, смт.Великий Бурлук, вул.Радянська, 2) та Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1(ідентифікаційний номер:
НОМЕР_1; АДРЕСА_1).

Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; АДРЕСА_1; паспорт НОМЕР_2, виданий
Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області у 1997р.; відомості про
відкриття розрахункових рахунків відсутні) на користь держбюджету України
(одержувач -  УДК у м. Харкові, № рахунку
0002 , код бюджетної класифікації 22090200,символ
звітності банку 095, банк одержувача - ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011)
85,00 грн. державного мита.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; АДРЕСА_1; паспорт НОМЕР_2, виданий
Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області у 1997р.; відомості про
відкриття розрахункових рахунків відсутні) на користь держбюджету України
(одержувач коштів - УДК у м.Харкові, № рахунку 0002, ,
код бюджетної класифікації 22050000,символ звітності банку 259, банк одержувача
- ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011) 118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано "08" липня 2008 року.

Суддя
Кухар Н.М.