ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2008 р.

№
42/114б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна
М.І., -головуючого,

Мамонтової
О.М.,

Удовиченка
О.С.,

розглянувши
матеріали  касаційної скарги

ВАТ "Маріупольське авторемонтне
підприємство 11428"

на
постанову

Донецького
апеляційного господарського суду   від
20.02.2008

у
справі  господарського суду

№
42/114б Донецької
області

за
заявою

Жовтневої
міжрайонної державної податкової інспекції м.Маріуполя, Управління Пенсійного
фонду України в Приморському районі м. Маріуполя

до

ВАТ
"Маріупольське авторемонтне підприємство 11428"

про

визнання
банкрутом,

арбітражний
керуючий

ОСОБА_1,

за
участю представників сторін: не з'явились;

встановив:

Ухвалою
господарського суду Донецької області від 06.03.2007 (суддя Попов О.В.)  визнано вимоги Відділення виконавчої  дирекції ФСС від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України м.Маріуполя у сумі 339271,39
грн. таким, що підлягають  внесенню до
другої черги задоволення вимог кредиторів.

Постановою
Донецького апеляційного господарського суду від 20.02.2008  (судді: Запорощенко М.Д., Волков Р.В.,
Величко Н.Л.) ухвалу господарського суду Донецької області від 06.02.2007
залишено без змін.

ВАТ
"Маріупольське авторемонтне підприємство 11428" звернулося до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати
постанову апеляційного господарського суду та ухвалу господарського суду першої
інстанції та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні вимог. В обґрунтування посилається на порушення
норм матеріального права, зокрема Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і
професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності", ст. 31
Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом"  та ст. 67
Конституції України.

Обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши
застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як
вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Донецької області
від 09.08.2005 порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ
"Маріупольське авторемонтне підприємство 11428".

Постановою
господарського суду Донецької області від 17.01.2006 ВАТ "Маріупольське
авторемонтне підприємство 11428" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1

Ухвалою
господарського суду Донецької області від 21.07.2006 продовжено строк
ліквідаційної процедури до 17.01.2007.

Як
встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи
02.03.2006 Відділення виконавчої
дирекції ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України м. Маріуполя  звернулося до суду
із заявою про визнання його грошових вимог у розмірі 345487,20 грн.

Заявлені
вимоги були розглянуті ліквідатором банкрута та визнані відповідно до ст. 23
Закону  в повному обсязі та включені до
третьої черги (лист від 07.04.2006 (а.с. 32 т.2).

Не
погодившись із віднесенням кредиторських вимог
до третьої черги задоволення Відділення виконавчої  дирекції ФСС від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України м. Маріуполя звернулося до суду
із скаргою на дії ліквідатора.

Місцевий
господарський суд, визнаючи вимоги Відділення виконавчої  дирекції ФСС від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України м. Маріуполя у сумі 339 271,39
грн. такими, що підлягають внесенню до другої черги вимог кредиторів,  повно та всебічно дослідив обставини справи,
правильно встановив і виходив з того, що відповідно до положень ст. 31
Закону  України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у другу чергу задовольняються
вимоги, що виникли із зобов'язань банкрута внаслідок заподіяння шкоди життю і
здоров'ю громадян шліхом капіталізації відповідних платежів, у тому числі до
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України за громадян, які застраховані  в цьому Фонді, в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Апеляційний
господарський суд погодився з висновком суду першої інстанції, залишивши ухвалу
без змін.

Дані
висновки судів першої та апеляційної інстанцій ґрунтуються на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності.

Відповідно
до п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону вимоги, що виникли із зобов'язань банкрута зі сплати
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші
види загальнообов'язкового державного соціального страхування, задовольняються
у другу чергу.

За
приписами ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" фінансування Фонду
соціального страхування від нещасних випадів на виробництві та професійних
захворювань України здійснюється за рахунок капіталізованих платежів, що надійшли
у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Отже,
капіталізація платежів здійснюється тільки у випадку ліквідації юридичної особи
- страхувальника.

Як
вірно встановлено попередніми судовими інстанціями, у справі про банкрутство
капіталізація платежів здійснюється лише після визнання боржника банкрутом та
відкриття стосовно нього ліквідаційної процедури.

З
цього часу платежі, що мають бути виплачені потерпілим в майбутньому,
підлягають капіталізації та повинні бути включені до реєстру вимог кредиторів
відповідно до ст. 31 Закону, оскільки строк виконання цих зобов'язань банкрута
є таким, що настав.

Згідно
з вищевказаним п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону у другу чергу задовольняються вимоги, що
виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, шляхом
капіталізації відповідних платежів у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

У
відповідності до п. 1 Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що
виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок
заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 06.05.2000 р. № 765, капіталізація платежів здійснюється
для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута.

Положеннями
п. 51 цього Порядку передбачено, що у вимогах відповідного Фонду до
боржника, щодо якого порушено справу про банкрутство, зазначається сума,
визначена з урахуванням кожного платежу, що підлягає капіталізації.

При
цьому, суми платежів, капіталізованих відповідно до зазначених вимог у процесі
ліквідації підприємства-банкрута, перераховуються ліквідатором (арбітражним
керуючим) робочому органу виконавчої дирекції Фонду, у якому підприємство
перебуває на обліку.

Відповідно
до Роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.1 Постанови від
29.12.1976р. №11 "Про судове рішення" рішення е законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних правовідносин.

За
таких обставин, колегія суддів вважає, що прийняті судом ухвала та постанова
ґрунтуються на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин
справи та винесені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Твердження
касатора про помилковість висновків апеляційного суду та неправильне
застосування норм матеріального та процесуального права не знайшли свого
підтвердження при розгляді справи у касаційному провадженні, в зв'язку з чим
судовою колегією не приймаються до уваги.

Беручи
до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла
висновку, що під час розгляду справи Запорізьким апеляційним господарським
судом фактичні обставини справи встановлено на основі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим
обставинам і їм надана правильна юридична оцінка, прийнята постанова відповідає
нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись
ст. ст.  1115, 1117,
1119, 11111, 11113 ГПК України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу ВАТ "Маріупольське авторемонтне підприємство 11428" залишити
без задоволення.

Постанову
Донецького апеляційного господарського суду
від 20.02.2008 у справі № 42/114б
залишити без змін.

Головуючий
М.І. Хандурін

Судді
О.М. Мамонтова

О.С. Удовиченко