СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12"
лютого 2008 р.

16:30

Справа
№  12/751/07

за
позовом

Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

до
відповідачаЗаводського районного центру зайнятості, м. Миколаїв, вул. 6
Поперечна, 32.

про
визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити реєстрацію припинення
дії трудового договору.

Суддя
Семенов А.К.

Секретар
Семенов А.А.

Представники:

Від
позивача

Не
з'явився.

Від
відповідача

Чаленко
В.В.., дов. № 06-2125/07 від 03.12.07 року.

Суть спору: визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити
реєстрацію припинення дії трудового договору.

Позивач свого представника у судове засідання
не направив. Представник позивача заявою від 12.02.08 року клопоче про розгляд
справи без його участі у зв'язку з неможливістю з'явитися у судове засідання
через інший судовий процес

Відповідач свого представника  у судове засідання  направив, проти позову заперечує.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника відповідача,
господарський  суд -

встановив:

Між Фізичною особою -підприємцем
ОСОБА_1(позивач) та ОСОБА_2 02.02.07 року був укладений трудовий договір № 114
(а.с. 10). 12.11.07 року договір за власним бажанням ОСОБА_2 був розірваний, що
підтверджується відповідною заявою (а.с. 9).

20.11.07 року позивач, відповідно
до п.п. 6, 7 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною
особою, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України
; 260 віл 08.06.01 року (надалі -Порядок) повідомив Центральний районний центр
зайнятості (відповідач) про розірвання договору та запропоновано зняти цей
договір з реєстрації, що підтверджується відповідною заявою (а.с. 7).

Відповідач відмовив позивачу в
задоволенні заяви, з посиланням на п.п.
- 9 Порядку, що підтверджується відповідним листом відповідача (а.с. 8).

Позивач просить суд визнати відмову
відповідача від дій щодо зняття з реєстрації трудового договору неправомірною
та зобов'язати відповідача здійснити дії щодо зняття з реєстрації трудового
договору від 26.04.07 року, оскільки вважає, що Порядком не передбачена
особиста присутність найманої особи -працівника при розірванні трудового
одоговору.

Відповідач проти позову заперечує, оскільки
вважає, що провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі
зайнятості можливо лише в разі звернення обох сторін трудових відносин з
належними документами до центру зайнятості.

Дослідивши матеріали справи суд
дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає на підставі
нижченаведеного.

Відповідно
до п.п. 6, 7 Порядку у разі закінчення строку трудового договору або припинення
його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про
підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кзпп України, про зо
сторони сповіщають державну службу зайнятості, яка зареєструвала трудовий
договір. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох днів повинна
зняти трудовий договір з реєстрації, про що робиться відмітка у книзі
реєстрації трудових договорів.

Як
вбачається з матеріалів справи, лише позивач сповістив відповідача належним
чином, як це передбачено п. 6 Порядку. Проте позивачем, всупереч вимог ст 71
КАС України, не надано доказів, що і ОСОБА_2 належним чином, як це передбачено
п. 6 Порядку, сповістила відповідача про розірвання договору.

Оскільки
лише позивач сповістив відповідача про розірвання договору, суд дійшов до
висновку, що відповідач законно відмовив у знятті трудового договору з
реєстрації.

Крім
того слід зазначити, що позивач та ОСОБА_2 02.02.07 року уклали трудовий
договір № 114, а позовні вимоги стосуються трудового договору від 26.04.07 року

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 71,
94, 161-163 КАС України, господарський суд

П
О С Т А Н О В И В  :

В
позові відмовити.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом,
на-бирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встанов-леного цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у  строк, встановлений цим
Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає закон-ної сили
після закінчення цього строку.

У
разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
закон-ної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про
апеляційне оскарження рішення  суду  першої
інстанції спочатку подається заява.

Обґрунтування
мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в
апеляційній скарзі.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
су-ду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної
ін-станції.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
де-сяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову су-

ду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскар-ження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
ос-карження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскар-ження.

Заява про апеляційне
оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених
цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за
заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що
постановлюється ухвала.

Суддя

А.К.Семенов