ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.08 Справа № 9/207

Господарський суд Львівської області у складі судді Данко Л.С.,

при секретарі Козак І.Б.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Громадського об”єднання “ДОВІРА” мешканців будинку 3 по вулиці Саксаганського в місті Трускавці, м. Трускавець Львівської області,

До відповідача-1: Державного підприємства “Буджитлосервіс”, м. Дрогобич Львівської області,

До відповідача-2: Приватного підприємства “Консул”, м. Дрогобич Львівської області,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Трускавецька міська рада, м. Трускавець Львівської області,

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу І.М. Кенц-Березюк, м. Трускавець Львівської області,

Третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Українська державна будівельна корпорація “Укрбуд”, м. Київ,

Третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Фонд державного майна України, м. Київ,

про визнання недійсним договору купівлі - продажу, укладеного 18.04.2007р. між Державним підприємством “Буджитлосервіс” в особі арбітражного керуючого (керуючого санацією) Собенко Б.Д. та Приватним підприємством “Консул”, посвідчено Приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу І.М. Кенц-Березюк та зареєстрованого в реєстрі за № 578, стягнення з відповідачів судових витрат.

За участю представників:

Від позивача: Кузан Ростислав Ігорович, представник за довіреністю від 01.07.2007р.,

Від відповідача-1: представник не прибув,

Від відповідача-2: представник не прибув,

Від третьої особи-1: Савченко О.Г. –п/к за довіреністю від 21.05.07р. № 18-21/1,

Від третьої особи-2: представник не прибув,

Від третьої особи-3: представник не прибув.

Від третьої особи-4: Медвідь І.І. - п/к за довіреністю від 28.11.07р.

Від Прокуратури Львівської області: не прибув,

Представникам, які прибули в дане судове засідання, роз»яснено права і обов»язки передбачені ст. 22 ГПК України, зокрема право відводу судді. Заяв та клопотань про відвід судді –не подано.

Учасникам судового процесу, які прибули в судове засідання, оголошено, що проводиться повна фіксація судового засідання технічними засобами.

Суть спору: розглядається справа за позовом Громадського об”єднання “ДОВІРА” мешканців будинку 3 по вулиці Саксаганського в місті Трускавці, м. Трускавець Львівської області, до відповідача-1: Державного підприємства “Буджитлосервіс”, м. Дрогобич Львівської області, до відповідача-2: Приватного підприємства “Консул”, м. Дрогобич Львівської області, Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Трускавецька міська рада, м. Трускавець Львівської області, Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу І.М. Кенц-Березюк, м. Трускавець Львівської області, Третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Українська державна будівельна корпорація “Укрбуд”, м. Київ, Третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Фонд державного майна України, м. Київ, про визнання недійсним договору купівлі продажу, укладеного 18.04.2007р. між Державним підприємством “Буджитлосервіс” в особі арбітражного керуючого (керуючого санацією) Собенко Б.Д. та Приватним підприємством “Консул”, який посвідчено Приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу І.М. Кенц-Березюк та зареєстровано в реєстрі за № 578, стягнення з відповідачів судових витрат.

Представник Позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав усні пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 18.04.07р. укладеного між Державним підприємством “Буджитлосервіс” в особі арбітражного керуючого (керуючого санацією) Собенка Б.Д. та Приватним підприємством “Консул”, який посвідчено Приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу І.М. Кенц-Березюк та зареєстровано в реєстрі за № 578, як такого, що суперечить актам цивільного законодавства та плану санації, який затверджено господарським судом, просить стягнути з відповідачів судові витрати сплачені позивачем за даним позовом 85 грн. 00 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, просить позов задовільнити повністю. В частині примирення сторін пояснив, що до Позивача, ні Відповідач-1, ні відповідач-2 не зверталися з пропозиціями про примирення, пояснив, що станом на 08.04.2008р. сторони примирення не досягли.

Відповідача-1, в судове засідання, повторно, повноважного представника не направив, про причини неприбуття, суд належним чином не повідомив, вимог ухвал суду, в повному обсязі, не виконав.

04.10.07р. за вхідним № 21160 відповідачем-1 подано відзив на позовну заяву, у якому просить суд з підстав зазначених у відзиві, в позові позивача відмовити.

11.03.2008р. відповідачем-1 були подані додаткові докази за вхідним № 5805 від 11.03.08р..

Крім того, в матеріалах справи наявне письмове пояснення керуючого санацією ДП “Буджитлосервіс” Б.Д. Собенко на позовну заяву (вхідний № 1421 від 23.01.2008р.), у відзиві керуючий чанацією Б.Д.Собенко просить в позові відмовити, ним були подані додаткові докази за вхідним № 5806 від 11.03.08р., План санації (подано у фотокопії), зміни до плану санації від 14.06.2006р., висновок про вартість майна від 20.11.05р., Рецензія на звіт про незалежну оцінку , яка проводилась 30.10.2005р., особові рахунки ДП “Буджитлосервіс” за 2006-2007р.р. –11 шт. В попередніх судових засіданнях, які проводилися з повною фіксацією судового засідання технічними засобами, керуючий санацією Б.Д. Сошенко, який був викликаний в порядку статті 30 ГПК України –надавав усні пояснення та відповідав за запитання сторін у справі, в т.ч. головуючого.

Відповідача-2, в судове засідання, повторно, без поважних причин повноважного представника не направив, про причини неприбуття, суд не повідомив, вимог ухвал суду, в повному обсязі, не виконав.

03.10.2007р. за № 52 відповідачем-2 подано відзив на позовну заяву, у якій просить в задоволенні позову відмовити, з підстав зазначених у відзиві.

Крім того, відповідачем-2 подано, належним чином завірену копію Плану санації від 07.11.2005р. та змін і доповнень до плану санації від 07.11.2005р., копії платіжних доручень № № 16, 22, 22, 14, 11, 5, 15, 5, 2, 1, 52 за 2006 - 2007р.р. –11 шт.

21.02.08р. за № 6 відповідачем-2 подано додаткові докази на 16-ти арк.

Представник Третьої особи-1, в повному обсязі підтримав свої пояснення по суті позову, які були надані у відзиві на позовну заяву від 28.09.07р. № 18/1136 у справі № 9/207, додаткових поясненнях № 18/29-579 від 07.04.2008р., вважає, що спірний договір укладено з грубим порушенням плану санації, та пояснив, що до Трускавецької міськради відповідач-1 звертався про передачу у власність будівлі гуртожитку, що знаходиться в м. Трускавці, вул. П. Сагайдачного, буд. 3, для передачі цього будинку з державної у комунальну власність, що підтверджує Рішеннями Трускавецької міської ради № 56 від 25.09.2002р., № 276 від 18.02.2004р., рішенням виконкому Трускавецької міської ради від 10.10.2006р., № 159 від 22.05.07р., однак договір про виконання взаємних зобов”язань щодо плану санації ДП “Буджитлосервіс” не був укладений, проект цього договору в матеріалах справи, пояснив, що рішенням виконкому Трускавецької міської ради № 127 від 03.07.2006р. вирішено оформити право власності за державою в особі Верховної Ради України на об”єкти розташовані в м. Трускавці , які знаходяться на праві повного господарського відання Державного підприємства “Буджитлосервіс” (п.1 цього рішення), в т.ч. гуртожиток по вул. П.Сагайдачного, 3, дозволу на відчуження цього будинку (гуртожитку) разом із мешканцями цього гуртожитку ПП “Консул” Трускавецька міська рада не надавала, у цьому рішенні така згода міськради –відсутня, просить позов задовільнити повністю.

Представник Третьої особи-2, не прибув, у письмовому поясненні від 25.09.2007р. за № 79/02-23, клопотав про розгляд справи по суті без участі представника Трускавецького міського нотаріального округу, надав суду письмове пояснення по суті позову від 25.09.2007р. за № 79/02-23 (вхідний № 20713 від 28.09.07р.).

Представник Третьої особи - 3, не прибув, по пошті надіслав пояснення від 20.11.07р. за № 10/01-720 (вхідний № 25499 від 23.11.07р.), просить розглядати справу без участі представника Української Державної будівельної Корпорації.

Представник Третьої особи - 4, надав суду письмове пояснення по суті від 06.12.2007р. за № 10-25-19445, представник Фонду Державного Майна України, викладене у цьому поясненні підтримала в повному обсязі, клопоче про задоволення позову, вважає спірний договір не законним, представник пояснила, що лист ФДМУ № 10-25-16858 від 24.10.2007р. підписаний Заступником Голови Фонду О. Потімковим в жодному разі не є дозволом Фонду на відчуження гуртожитку по вул. Сагайдачного,3, дозволу на відчуження зазначеного гуртожитку ФДМУ не давав, відтак відчуження відбулося з порушенням чинного законодавства, вважає, що оскільки в матеріалах справи відсутні документи органів самоврядування про зміну цільового використання будівлі по вул. Саксаганського,3, в м. Трускавці, що є підставою для визнання договору купівлі-продажу незаконним, пояснив, що в даному випадку продавцем ДП “Буджитлосервіс” порушено право третіх осіб на предмет спору, так як в матеріалах справи відсутні докази про попередження продавцем Покупця про права третіх осіб на предмет спору, а навпаки, гарантував відсутність прав третіх осіб на приміщення гуртожитку, про що зазначено у п. 1.3. договору, просить позов задовільнити.

В дане судове засідання представник Прокуратури Львівської області - не прибув, 11.03.2008р. представник прокуратури був присутнім в судовому засіданні, просив позов задовільнити в повному обсязі, пояснив, що Постанова про відмову у порушенні кримінальної справи від 12 лютого 2008р. не є підставою вважати, що спірний договір відповідає чинному законодавству, так як слідчий прокуратури м. Трускавця не наділений правом розглядати спір по суті, а ним лише досліджувалися дії арбітражного керуючого Собенка Б.Д., щодо дій якого не здобуто ознак складу злочину, передбаченого статтями 364, 365 КК України.

Заслухавши пояснення представників, які прибули в судове засідання, оглянувши та дослідивши подані докази, суд ВСТАНОВИВ.

Громадське об'єднання "Довіра" мешканців будинку № 3 по вул. Сагайдачного в м. Трускавці зареєстроване виконавчим комітетом Трускавецької міської ради 24.11.2003 року і створене з метою задоволення та захисту соціальних, економічних інтересів його членів - мешканців будинку № 3 по вул. Сагайдачного.

Згідно п.6.1.11 Статуту громадське об'єднання має право представляти та захищати права, законі інтереси користувачів жилих приміщень будинку у державних органах влади і управління, органах місцевого самоврядування, в судах.

Позивач звернувся з позовом до господарського суду у якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладеного 18.04.2007р. між Державним підприємством “Буджитлосервіс” в особі арбітражного керуючого (керуючого санацією) Собенко Б.Д. та Приватним підприємством “Консул”, який посвідчено Приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу І.М. Кенц-Березюк та зареєстрований в реєстрі за № 578.

Як встановлено в судовому засіданні, господарським судом Львівської області розглядається справа № 6/416-29/335 (6/322-4/271) про визнання банкрутом ДП „Буджитлосервіс", яка порушена за заявою Відкритого акціонерного товариства „Львівобленерго".

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.07.2005 року у справі № 6/416-29/335 (6/322-4/271) введено процедуру санації ДП „Буджитлосервіс".

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.11.05 року у справі № 6/416-29/335 (6/322-4/271) затверджено план санації боржника - ДП „Буджитлосервіс" та керуючим санації призначено Собенка Богдана Даниловича.

Як вбачається із затвердженого 07 листопада 2005 року Господарським судом Львівської області плану санації (п. 4.1.2 плану санації) із змінами та доповненями затвердженими господарським судом 07.11.2005р., зі змінами і доповненнями до нього затвердженими господарським судом 14 червня 2006р., одним із санаційних заходів є: продаж частини майна банкрута Інвестору, а саме, під продаж виділено п'ятиповерхову будівлю сімейного гуртожитку по вул. Сагайдачного, 3, у м. Трускавці, загальною площею 2130,68 кв. м.

Згідно із п. 4.3 плану санації (сторінка 34 плану санації) Інвестор в процедурі санації бере на себе наступні зобов'язання, а саме:

-          проведення реконструкції п'ятиповерхової будівлі гуртожитку в житловий будинок з покращеними умовами для проживання мешканців,

-          погашення частини боргу боржника на суму експертної вартості будівлі гуртожитку, що становить 371760,0 грн. з ПДВ, яка йому передається за погашення боргів, згідно графіку,

-          брати участь у проведенні відселення проживаючих у гуртожитку,

-          надання першочергового права на придбання квартир мешканцями гуртожитку не менше як 10 сімей, або мешканцям інших гуртожитків, шляхом дольової участі в реконструкції, по цінах нижчих за ринкові.

Відповідно до вимог п. 4.3.1 плану санації, неналежне виконання Інвестором взятих на себе зобов”язань, є підставою для анулювання угод, договорів, з поверненням сторін у переддоговірний стан, за рішенням комітету кредиторів.

Як вбачається з матеріалів даної справи, не заперечується ні позивачем, ні відповідачем-1 та відповідачем-2, ні керуючим санацією ДП “Буджитлосервіс” Собенко Б.Д., в період 2006 –2007р.р., Інвестор ( відповідач-2 - ПП “Консул”) сплатив відповідачу –1 (ДП “Буджитлосервіс”) кошти в розмірі 371760 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 16 від 17.05.2006р. в сумі 130000,00 грн., № 22 від 19.02.2007р. в сумі 76760,00 грн., № 22 від 15.02.2007р. в сумі 30000,00 грн., № 14 від 05.05.06р. в сумі 50000,00 грн., № 11 від 08.02.2007р. в сумі 5000,00 грн., № 5 від 27.02.06р. в сумі 30000,00 грн. № 15 від 19.04.06р. в сумі 10000,00 грн., № 5 від 10.04.06р. в сумі 8000,00 грн. № 2 від 11.01.2007р. в сумі 20000,00 грн., № 1 від 04.01.06р. в сумі 10000,00 грн. № 52 від 28.12.2006р. в сумі 12000,00 грн., які поступили на рахунок ДП “Буджитлосервіс”, що підтверджується відповідними особовими рахунками, які є в матеріалах справи в кількості 11 шт.

Доказів про те, що відповідачем-1 та відповідачем-2 були виконані решту зобов”язань, які чітко визначені у п. 4.3. плану санації, сторони суду не представили, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Подані відповідачем-1, як докази про відселення ним мешканців гуртожитку по вул. Сагайдачного, 3, в м. Трускавці, Ухвала Трускавецького міського суду Львівської області у справі № 2-254/2007р. від 22.05.2007р. про визнання особи Кігічак-Андруневин Л.Г. такою, що втратила право на користування жилим приміщенням у гуртожитку, Ухвала Трускавецького міського суду Львівської області у справі № 2 –255/2007р. від 22.05.07р. про визнання особи Липи І.В. такою, що втратила право на користування жилим приміщенням у гуртожитку, Ухвала № 2-187/2007р. від 16.04.2007р. про визнання Путяк О.І., Путяка І.В. такими, що втратили право на користування жилим приміщенням у гуртожитку, Ухвала Трускавецького міського суду Львівської області у справі № 2-253/2007р. від 22.05.2007р. про визнання Явір О.В., Явіра В.В., Явіра І.В. такими, що втратили право на користування жилим приміщенням у гуртожитку, є можуть бути доказами проведення відселення проживаючих у цьому гуртожитку, так як позовні заяви були залишені судом без розгляду, на підставі заяв позивача (ДП “Буджитлосервіс”) про залишення справ без розгляду (докази –в матеріалах суду).

Зазначені ухвали не є доказами виконання відповідачем-1 та відповіаче-2, п. 4.3. Плану санації, затвердженого господарським судом, в частині відселення мешканців, оскільки відселення мешканців гуртожитку –не відбулося.

Рішень судів про виселення мешканців з гуртожитку, інших доказів про вчинення відселення мешканців з цього гуртожитку, відповідачами не надано, не зважаючи на те, що такі докази вимагалися ухвалами суду від 31.10.07р. від 22.11.07р., від 20.12.07р., від 23.01.08р., від 11.03.08р.

В судовому засіданні, сторонами не надано доказів, про виконання інших зобов”язань визначених п. 4.3. плану санації, крім сплати відповідачем-2 (ПП “Консул”) відповідачу-1 (ДП “Буджитлосервіс”) коштів в сумі - 371760,0 грн. з ПДВ, такі докази в матеріалах справи відсутні.

Із відзивів відповідача-1, відповідача-2 та пояснень керуючого санацією ДП “Буджитлосервіс” Б.Д.Собенко, та усних пояснень наданих в судових засіданнях вбачається, що сплати відповідачем-2 відповідачу-1 частини боргу боржника на суму експертної вартості будівлі гуртожитку, що становить 371760,0 грн. з ПДВ, яка йому передається за погашення боргів, згідно графіку, є достатньо для того, щоб вважати План санації повністю виконаним.

23.01.2008р. викликаний в судове засідання відповідно до статті 30 ГПК України, для дачі пояснень по суті арбітражний керуючий (керуючий санацією) Б.Д. Собенко, надав суду письмове пояснення та усно пояснив, що п”ятиповерхова будівля гуртожитку була відчужена ПП “Консул”, відповідно до п. 4.1.2 плану санації, що ПП “Консул” відповідно до п. 4.3. плану санації сплачено 371760 грн. 00 коп. з ПДВ частини боргу боржника на суму експертної вартості будівлі гуртожитку, після цього було оформлено оспорюваний договір купівлі-продажу, складено акт приймання-передачі майна, право власності ПП “Консул” у встановленому законом порядку зареєстровано в МБТІ та ЕО, ухвали господарського суду від 07.11.05р. про затвердження плану санації ніким не оскаржені, не скасовані, відтак вважає позов безпідставним.

На запитання головуючої, чому саме гуртожиток № 3 по вул. Сагайдачного в м. Трускавці було вирішено відчужити, керуючий санацією пояснив, що на цей гуртожиток вказав Інвестор ПП”Консул”. Вважає, що договір купівлі-продажу був укладеним щодо майна, за який сплачено кошти ПП “Консул”, тому, на його думку, права мешканців не порушено.

До суду про виселення мешканців з гуртожитку звертався, подав три ухвали суду від 22.05.07р., у справі № 2-254/2007р., від 16.04.07р. у справі № 2-187/2007р. та від 22.05.07р. у справі № 2-253/2007р., та пояснив, що виселенням мешканців з гуртожитку, після зазначених ухвал суду, не займався ні він, ні ПП “Консул”, списків мешканців гуртожитку - не складав, на яких підставах у гуртожитку проживає 52 сім”ї йому - не відомо, з ордерами та кількістю проживаючих у гуртожитку - не звірявся, таких доказів подати не може за їх відсутністю, рішень судів про виселення у нього не має, подати не може.

Як вбачається із тексту оспорюваного договору купівлі-продажу, укладеного 18.04.2007р. між Державним підприємством “Буджитлосервіс” в особі арбітражного керуючого (керуючого санацією) Собенко Б.Д. та Приватним підприємством “Консул”, який посвідчено Приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу І.М. Кенц-Березюк та зареєстрованого в реєстрі за № 578, а саме: в пункті 4 „Права та зобов'язання Сторін", жодних зобов'язань Інвестора, передбачених планом санації даний договір не містить, натомість, має місце лише звичайна купівля-продаж об'єкту нерухомості.

Крім того, як вбачається із п/п.3.1 п. 3, зазначеного договору, зазначений пункт передбачає відповідальність продавця, тобто банкрута у вигляді неустойки в розмірі 0,1 % від вартості майна за кожен день прострочення, у випадку невиконання обов'язків по відселенню мешканців гуртожитку.

Як зазначено вище у цьому рішенні, ні підприємство банкрут (ДП “Буджитлосервіс”, ні інвестор (ПП “Консул”), ні керуючий санацією ДП Буджитлосервіс” Б.Д.Собенко, доказів про відселення мешканців з гуртожитку суду не надали, за відсутністю таких доказів.

Разом з тим, ухвалами господарського суду Львівської області у даній справі від 11.03.2008р., від 23.01.08р., від 20.12.2007р., 23.01.08р. та від 11.03.08р. у відповідача-1 та відповідача-2 вимагалися докази, про те, яким чином були поселені в гуртожиток по вул. Сагайдачного, 3, в м. Трускавці його мешканці та про виселення мешканців гуртожитку в судовому, чи/або іншому порядку.

Як вбачається з Акту прийому-передачі від 31.05.2007р. укладеного між ДП “Буджитлосервіс” та ПП “Консул” (п. 1 Акту) передбачає, що ДП “Буджитлосервіс” передає у власність майно, а саме п”ятиповерхову будівлю сімейного гуртожитку за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Сагайдачного, 3, будівля гуртожитку цегляна, позначена за планом земельної ділянки літерою “А-5”, загальною площею 2123,2 кв.м., дане майно є предметом договору купівлі-продажу від 18.04.2007р., у п. 2 Акту, ДП “Буджитлосервіс” гарантує відсутність заборгованості перед підприємствами та будь-якими іншими особами, які здійснюють надання житлово-комунальних послуг та інших послуг щодо постачання, забезпечення та обслуговування даного майна, п. 3 Акта, визначає передачу всієї інформації та документації, яка необхідна ПП “Консул” для виконання зобов”язань та пороведення робіт згідно Плану санації, відповідно до переліку та в п.п. 1-8 п. 3 визначено, яку саме документацію та інформацію передано від ДП “Буджитлосервіс” до ПП “Консул”.

Однак, будь-яка інформація про те, що гуртожиток заселений мешканцями, ким конкретно, коли і на яких підставах фізичні особи поселилися в цьому гуртожитку, в акті прийому –передачі від 31.05.07р. - не зазначена, будь-яка інша інформація щодо проживання мешканців гуртожитку, в цьому Акті прийому - передачі –відсутня.

Разом з тим, ні відповідач-1, ні відповідач-2 не надали суду доказів проте, що відповідач-1, належним чином повідомив відповідача-2, що гуртожиток по вул. Сагайдачного, 3, в м. Трускавці заселений мешканцями, не надали суду доказів, на підставі яких правовстановлюючих документів зазначений гуртожиток був заселений громадянами (фізичними особами), які там проживають, що є порушенням вимог статті 659 ЦК України.

Зазначені докази вимагалися від відповідача-1 та відповідача-2 ухвалами господарського суду у справі № 9/207 від 20.12.2007р. та в наступних ухвалах зобов”язанням виконати вимоги попередніх ухвал.

Отже, як вбачається з оспорюваного договору купівлі-продажу та Акту приймання-передачі від 31.05.07р., у них йдеться, виключно, про цегляну будівлю гуртожитку, позначену за планом земельної ділянки літерою “А-5”, загальною площею 2123,2 кв. м., яке є предметом договору купівлі-продажу від 18.04.2007р., і відсутнє будь-яке посилання на передачу документів (ордерів, поселенських листів тощо) щодо кола осіб, які проживають в цьому гуртожитку.

Виходячи з вимог чинного законодавства України, відповідно до статті 58 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення в жиле приміщення.

Слід зазначити, що під житлом у житловому праві розуміється не тільки житлові ( в т.ч. багатоквартирні) будинки та дачі, призначені для постійного проживання, але й відокремлені квартири та інші ізольовані приміщення, в т.ч. гуртожитки.

Місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, у якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово (стаття 29 ЦК України). Свобода місця проживання входить до змісту цивільної правоздатності фізичної особи і є одним із конституційних прав людини ( ст. 33 Конституції України).

Як вбачається із звернення депутатів Трускавецької міської ради, поданого у справу № 9/207, в гуртожитку № 3 по вул. Сагайдачного в м. Трускавці, проживає 52 сім”ї, в тому числі 39 неповнолітніх дітей та 4 інваліди, та відсутні будь-які рішення судів про виселення мешканців без надання їм іншого житла (звернення в матеріалах справи).

Виходячи з норм ЖК України та ЦК України, ордер, слід розглядати як різновид договору найму житлових приміщень, що укладений між власником (наймодавцем, орендодавцем) та фізичною особою, яка має право та намір проживати у вказаному приміщенні. Відтак, наймачі житлових кімнат у вказаному гуртожитку по вул. Сагайдачного, 3, в м. Трускавці, у разі їх заселення в гуртожиток на підставі встановлених законом актів, користуються усіма правами, що передбачені главою 59 ЦК України щодо предмета спірного договору купівлі-продажу.

Як вбачається з матеріалів справи, даний будинок є сімейним гуртожитком, власником є Українська державна будівельна корпорація “Укрбуд”, яка передала цей будинок у повне господарське відання Державному підприємству “Буджитлосервіс”, яке є юридичною особою, створено на базі житлово-комунального відділу та державного майна, що не увійшло до статутного фонду ВАТ “Прикарпатбуд” згідно п. 1 Наказу Української державної будівельної корпорації “Укрбуд”, № 52 від 27.10.98р. та п. 1 Наказу № 58 від 03.12.98р.

Наказом Української державної будівельної корпорації “Укрбуд” № 33 від 10.09.99р. затверджено “Перелік майна загальнодержавної власності, що передається у повне господарське відання державному підприємству “Буджитлосервіс”, ( п. 11 Переліку).

З матеріалів справи вбачається, що Українська державна будівельна корпорація “Укрбуд” листом від 20.05.02р. за № 02/01-344 погодила питання передачі сімейного гуртожитку по вул. П. Сагайдачного, 3, у власність територіальної громади м. Трускавця, що підтверджується Рішенням Трускавецької міської ради Львівської області № 56 від 25 вересня 2002 року “Про передачу з державної у комунальну власність будівель ДП “Буджитлосервіс” (п.1.1. п. 1 Рішення), а Рішенням Трускавецької міської ради Львівської області № 276 від 18.02.2004р. затверджено заходи, спрямовані на забезпечення умов проживання мешканцям відомчого житлового фонду та гуртожитків на території міста Трускавця, в т.ч. щодо малосімейного гуртожитку ДП “Буджитлосервіс” по вул. Сагайдачного, 3 (докази в матеріалах справи).

Однак, передачі зазначеного сімейного гуртожитку № 3 п вул. Сагайдачного в м. Трускавці, у власність територіальної громади м. Трускавця - не відбулася, натомість, між відповідачем-1 та відповідачем-2 було укладено договір купівлі-продажу, безпосередньо, самої будівлі п”ятиповерхового гуртожитку по вул. Сагайдачного, 3 , в м. Трускавці.

Виходячи з наведеного, зазначений договір купівлі-продажу, порушує конституційні права та законні інтереси мешканців зазначеного гуртожитку, а саме: ст. 33, 47 Конституції України.

Відповідно до ст. 132 Житлового кодексу України та Примірного Положення про гуртожитки, яке затверджене постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986р. № 208, без надання іншого жилого приміщення можуть бути виселені сезонні, тимчасові працівники, які припинили роботу, особи, які працюють за строковим договором, а також інші працівники, які звільнилися за власним бажанням без поважних причин, а також такі працівники, які звільнені за порушення трудової дисципліни чи вчинення злочину.

При припиненні трудового договору з інших підстав, вони як і особи перелічені в ст.125 Житлового кодексу України, можуть бути виселені лише з наданням іншого жилого приміщення. А саме - інвалідів війни та інших інвалідів з числа військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті СРСР чи при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, зв'язаного з перебуванням на фронті; учасників Великої Вітчизняної війни, які перебували у складі діючої армії; сім”ї військовослужбовців і партизанів, які загинули або пропали безвісти при захисті СРСР чи при виконанні інших обов'язків військової служби; сім'ї військовослужбовців; інвалідів з числа осіб рядового і начальницького складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при виконанні службових обов'язків; осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм жилу площу в гуртожитку, не менш як десять років; осіб, звільнених у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи, організації або за скороченням чисельності чи штату працівників; пенсіонерів по старості, персональних пенсіонерів; членів сім'ї померлого працівника, якому було надано жилу площу в гуртожитку; інвалідів праці І і II груп, інвалідів І і II груп з числа військовослужбовців і прирівняних до них осіб; одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними.

Крім того, зазначений договір укладений із порушенням вимог чинного законодавства.

По-перше, оспорюваний договір складено із порушення норм Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 2343-XII від 14 травня 1992 року.

Так, відповідно до вимог статті 18 даного Закону, план санації розглядається комітетом кредиторів, який скликається керуючим санацією в чотиримісячний строк з дня винесення господарським судом ухвали про санацію, якщо інше не передбачено цим Законом. План санації вважається схваленим, якщо на засіданні комітету кредиторів таке рішення було підтримано більш як половиною голосів кредиторів - членів комітету кредиторів.

Отже, керуючий санацією зобов'язаний попередньо погоджувати план санації боржника з органом, уповноваженим управляти державним майном, стосовно підприємства-боржника, у майні якого частка державної власності перевищує п'ятдесят відсотків (50%).

Як вбачається із вимог прокоментованої статті 18 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 2343-XII від 14 травня 1992 року та випливає із інших положень вказаного Закону, план санації (тобто, всі санаційні заходи) вчиняються санатором лише за згодою комітету кредиторів, а щодо майна державних підприємств, також і за згодою органу, уповноваженим управляти державним майном.

Оскільки, положення договору купівлі-продажу гуртожитку по вул. Сагайдачного, 3, у м. Трускавці, укладеного 18.04.07 року, не відповідають положенням Плану санації ДП „Буджитлосервіс", про що зазначено вище у цьому рішенні, відтак ставлять боржника у завідомо невигідне становище, такий договір не можна вважати укладеним на виконання плану санації, так як і не можна вважати його погодженим з комітетом кредиторів та органом, уповноваженим управляти державним майном.

По-друге. Як вбачається із поданого плану санації ДП „Буджитлосервіс", такий погоджено із Українською державною будівельною корпорацією „Укрбуд" як органом, уповноваженим управляти державним майном.

Однак, на момент укладення спірного договору купівлі-продажу (18.04.07 року), вже набрав чинності Закон України „Про управління об'єктами державної власності" від 21.09.06р. № 185-У (дата опублікування 17.11.06 року).

Як вбачається із вимог п.2 статті 7 вказаного Закону, відчуження державного майна відбувається лише з дозволу Фонду державного майна України.

В даному конкретному випадку, гуртожиток по вул. Сагайдачного, 3, у м. Трускавці - є державним майном, про що, зокрема, свідчить Свідоцтво про право власності серії ЯЯЯ № 917058 від 09.02.07, відтак відчуження зазначеного гуртожитку мало відбуватися лише з дозволу Фонду державного майна України.

Такого дозволу ФДМУ на відчуження державного майна, а саме: гуртожитку по вул. Сагайдачного, 3, у м. Трускавці, ні відповідач-1, ні відповідач-2, ні керуючий санацією ДП “Буджитлосервіс” Собенко Б.Д. - суду не представили.

Подана відповідачем-1 копія листа Фонду Державного Майна України № 10-25-16858 від 24.10.2007р. (оригіналу цього листа, або належним чином завіреної копії відповідачі суду не представили) не є дозволом на відчуження державного майна: гуртожитку по вул. Сагайдачного, 3, у м. Трускавці. Зазначена обставина також підтверджується письмовими поясненнями ФДМ України № 10-25-19445 від 06.12.2007р., яке надано на вимогу господарського суду (Ухвала господарського суду від 31.10.07р. у справі № 9/207) (докази в матеріалах справи).

Крім того, відповідно до вимог ст.13 вказаного Закону, визначення вартості об'єктів державної власності здійснюється також Фондом державного майна України.

Таким чином, як вбачається із матеріалів справи, спірний договір купівлі-продажу об'єкту державної власності, укладений відповідачами без згоди Фонду державного майна України, а отже із порушенням вимог Закону України „Про управління об'єктами державної власності".

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Підставою недійсності правочину, згідно із ст.215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Станом на час розгляду даної справи будівля гуртожитку знаходиться на праві власності Приватного підприємства “Консул”, підстава: договір купівлі-продажу № 578 від 18.04.2007р., що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Дрогобицького державного комунального міжміського бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки за № 14522620 від 11.05.2007р., реєстраційний № 17785765, об”єкт: будівля гуртожитку, адреса об”єкта: Львівська обл., м. Трускавець, вул. Сагайдачного, буд.3, номер запису: 335 в книзі: 5.

Твердження відповідача-1, відповідача-2, які зазначено у поданих до справи відзивах на позовну заяву про те, що в позові слід відмовити з тих підстав, що позивач у даній справі не є стороною за договором, який оспорюється, відтак не має права на звернення до суду за захистом своїх прав, та пояснення відповідачів, що договір укладено на виконання плану санації ДП “Буджитлосервіс”, та що оскільки Ухвала господарського суду у справі № 6/416-29/336(6/322-271) від 07.11.2005р. не скасована, судом до уваги не береться, так як ні відповідач-1, ні відповідач-2, не надали суду належних та допустимих доказів, відповідно до вимог визначених у ст.ст. 33 та 34 ГПК України, які б підтверджували виконання відповідачами плану санації, про що зазначено вище у цьому рішенні.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач-1 та відповідач-2, виконуючи план санації, обмеження лише відчуженням будівлі гуртожитку по вул. Сагайдачного, 3, в м. Трускавці, без вирішення питання, у встановленому законом порядку про відселення мешканців гуртожитку, що за планом санації передує відчуженню майна, сплата ПП “Консул” ДП “Буджитлосервіс” коштів в сумі 371160,00 грн. не може вважатися виконанням плану санації, оскільки передача майна: будівлі гуртожитку № 3 по вул.. Сагайдачного в м. Трускавці, як випливає з плану санації, повинна була бути проведена після виселення мешканців. Зворотнього не довели та не підтвердили ні відповідач-1, ні відповідач-2.

Суд заслухав пояснення представників позивача, третіх осіб, які прибули в дане судове засідання, пояснення відповідача-1, відповідача-2, представника Прокуратури Львівської області, керуючого санацією Собенко Б.Д., які надавалися суду в процесі розгляду даної справи, оглянув та дослідив подані докази, оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що позов документально та нормативно обґрунтований, відповідачами не спростований, підлягає до задоволення.

Судові витрати покласти на відповідачів 1 та 2, порівну, відповідно до статті 49 ГПК України.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 22, 27, 29, 30, 32, 33, 34, 38, 43, 44-49, 69, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовільнити повністю.

2.          Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 18.04.2007 року, який укладено між Державним підприємством “Буджитлосервіс” в особі арбітражного керуючого (керуючого санацією) Собенко Б.Д. та Приватним підприємством “Консул”, який посвідчено Приватним нотаріусом Трускавецького нотаріального округу І.М. Кенц-Березюк та зареєстровано в реєстрі за № 578.

3.          Стягнути з відповідача-1: Державного підприємства “Буджитлосервіс” Львівська область, м. Дрогобич, вул. Фабрична, 61/15 () та з відповідача-2: Приватного підприємства “Консул”, Львівська область, м. Дрогобич, вул. Бориславська, 76 (код ЄДРПОУ 3116746) на користь Громадського об”єднання “ДОВІРА” мешканців будинку 3 по вул. Сагайдачного в місті Трускавець, Львівська область, м. Трускавець, вул. Сагайдачного, 3 (код ЄДРПОУ 2648391) судові витрати по 42 грн. 50 коп. державного мита та по 59 грн. 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з кожного.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили, відповідно до ст. ст. 116, 117 ГПК України.

Суддя Л.С.Данко

За згодою учасників судового процесу, які прибули в судове засідання, 08.04.2008р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Мотивувальна частина рішення, відповідно до статті 84 ГПК України, оформлена та підписана - 14.04.2008 року.

Рішення може бути оскарженим в порядку та строки передбачені статтями 91-93 ГПК України. Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 ГПК України.

Суддя                                                                                           Данко Л.С.