ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

15.07.2008

Справа №2-25/1925-2008

За позовом Державного підприємства «Дельта – лоцман», 54001, м. Миколаїв, вул.. Лягіна, 27

До відповідача Державного підприємства «Керченський морський торговельний порт», 98312, м. Керч, вул.. Кірова, 28

Про стягнення 22080,55 доларів США

Суддя О.Ю. Копилова

Представники:

Від позивача – не зявився

Від відповідача – Климачева Л.С., юрисконсульт, дов. від 06.10.2005 року

Обставини справи:

Позивач – ДП «Дельта – лоцман» звернувся до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до відповідача – ДП «Керченський морський торговельний порт», просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 20993,19 доларів США, пеню у розмірі 497,53 долара США, штраф у розмірі 589,83,07 доларів США, всього 22080,55 доларів США.

В обґрунтування заявленого позову ДП «Дельта – лоцман» посилається на те, що відповідачем у порушення наданої ним гарантії оплати послуг, згідно виставлених рахунків, не здійснив оплату лоцманського проведення та регулювання руху суден, відповідно до взятих на себе обов’язків, у зв’язку з чим виникла заборгованість в сумі 20993,19 доларів США, та були нараховані відповідні штрафні санкції та пеня.

20.03.2008 року до Господарського суду АР Крим надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 65837,97 доларів США, пеню в сумі 2676,48 доларів США, штраф у розмірі 3819,97 доларів США, всього – 72334,42 долара США.

Вказана заява позивача прийнята судом до розгляду.

03.04.2008 року до Господарського суду АР Крим надійшла заява позивача про уточнення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 8239,18 доларів США, пеню в сумі 2676,48 доларів США, штраф у розмірі 3819,97 доларів США, всього – 14735,64 долара США.

Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Відповідач заперечує проти позовних вимог з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

20.05.2008 року сторони заявили клопотання про продовження строку вирішення даного спору, в порядку ст.. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 20.05.2008 року строк вирішення даного спору продовжено, відповідно до ст.. 69 Господарського процесуального кодексу України, за клопотанням сторін.

Позивач в судове засідання не зявився, до суду надійшла телеграма, відповідно до якої позивач зазначив, що представник позивача не має можливості з’явитись в засідання суду, позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути за відсутністю представника позивача.

Розгляд справи відкладався в порядку ст.. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ :

На підставі правочину між позивачем та відповідачем, шляхом прийняття до виконання замовлень, суднам, які знаходились під агентуванням відповідача, були надані послуги з лоцманського проведення та регулювання руху суден.

Фактичне виконання позивачем послуг з лоцманського проведення та регулювання руху суден підтверджується лоцманськими квитанціями та квитанціями служби регулювання руху суден, в яких зазначено лоцмана, який здійснював проводку судна, назву судна, порту заходу/призначення, дату та час прибуття/вибуття, наявними у матеріалах справи.

При обґрунтуванні позовних вимог, ДП «Дельта – лоцман» посилається на приписи ст.. 3, 106, 115 Кодексу торгового мореплавства України, крім того зазначає, що наказом Міністерства транспорту України від 27.06.1996 року № 214 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 374/1399 від 24.07.1996 року_ затверджені збори та плати за послуги, що надаються суднами у морських торговельних портах України, в тому числі лоцманський збір та збір за користування послугами служби регулювання руху суден.

На підставі заявок відповідача в період з 05.12.2007 року по 28.12.2007 року позивач надав послуги з регулювання руху суден та лоцманського проведення суднам.

У відповідності до заяви позивача про уточнення розміру позовних вимог, сума боргу складає 8239,18 доларів США.

Як зазначив відповідач, відносно суден, яким надавались послуги при проходженні Керч – Єнікальського каналу, а саме послуги лоцманського проведення та послуги центру регулювання рухом суден, то відповідач діяв як морський агент.

20.05.2002 року між ПП «ФАМ БАЛКЕРС» - Агент, та Керченським морським торговельним портом – Субагент, укладена субагентська угода № 194/пф/02, відповідно до якої перша сторона призначає останнього своїм субагентом при транзитному проході Керч – Єнікальського каналу (т.3 а.с. 78-79).

Дана угода розповсюджується на судна, агентовані агентом при транзитному проході, у відношенні яких номінується Субагент.

Відповідно до п. 3.5. субагентської угоди № 194/пф/02 від 20.05.2002 року, агент зобов’язаний всі портові збори та послуги оплачувати згідно чинному в Україні Положенню про збори № 1544 від 12.10.2000 року та всіма послідуючими доповненнями/змінами до нього.

Згідно до п. 4.1. та 4.2. субагентської угоди № 194/пф/02 від 20.05.2002 року, всі розрахунки між субагентом та агентом здійснюються в доларах США або в національній валюті для суден під прапором України.

У відповідності з Главою 5 Кодексу торговельного мореплавства України «Морське агентування» морський агент (порт) діє від імені та за рахунок судновласника, або особи, що його представляє (генеральний агент).

Крім того, суду надані - акт звірки між ДП «Дельта – лоцман» та ДП «Керченський морський торговельний порт» (а.с. 84), за послуги надані судам під іноземним прапором в Керченському регіоні, відповідно до якого заборгованість складає 8239,18 доларів США.

На акті міститься застереження для ДП «Керченський морський торговельний порт», відповідно до якого заборгованість в сумі 8105,38 доларів США складається з сум ПДВ, нарахованих ДП «Дельта – лоцман» на вартість послуг, що не сплачена генеральним агентом ПП «ФАМ Балкерс», який номінував ДП «Керченський морський торговельний порт» як агента по вказаним судам.

Так, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до положень Закону України „Про податок на додану вартість", можуть встановлюватись і змінюватись ставки, порядок та пільги по сплаті податку на додану вартість при справлянні портових зборів, інших зборів і плат із суден у закордонному плаванні.

Так, Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України" від 25.03.2005, було внесено зміни до Закону України „Про податок на додану вартість", згідно з якими до змісту закону було виключено пункт 6.2.2., яким за нульовою ставкою оподатковувались операції з поставки робіт (послуг), призначених для використання та споживання за межами митної території України.

Відповідно до нової редакції Закону України „Про податок на додану вартість", об'єкт оподаткування податком на додану вартість визначений новою редакцією підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України „Про податок на додану вартість".

Зокрема, об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України.

Водночас, згідно з пунктом 6.5 статті 6 Закону України „Про податок на додану вартість", місцем поставки послуг є місце, де особа, яка надає послугу, зареєстрована платником цього податку, а у разі якщо така послуга надається нерезидентом - місце розташування його представництва, а за відсутності такого - місце розташування резидента, який виконує агентські (представницькі) дії від імені такого нерезидента, а за відсутності такого - місце фактичного розташування покупця (отримувача), який у цьому випадку виступає податковим агентом такого нерезидента.

Законом України „Про внесення змін до деяких законів України" від 03.06.2005 № 2642-ІУ, який вступив в силу 30.06.2005 року, доповнено зміст статті 5 Закону України „Про податок на додану вартість" пунктом 5.16 щодо звільнення від оподаткування операцій з поставки послуг, що надаються іноземним суднам та оплачуються ними відповідно до законодавства України портовими зборами.

До портових зборів статтею 84 Кодексу торговельного мореплавства України віднесено такі види цільових зборів: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, вантажний, адміністративний та санітарний.

У відповідності до статті 106 Кодексу торговельного мореплавства України із суден, що користуються послугами державних морських лоцманів справляється лоцманський збір.

Із суден, що користуються послугами служби регулювання руху суден, справляється збір згідно зі статтею 115 Кодексу торговельного мореплавства України.

Порядок та розмір лоцманських зборів та зборів за користування послугами служби регулювання руху суден затверджений наказом Міністерства транспорту України від 27.06.1996 № 214 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 374/1399 від 24.07.1996).

Лоцманський збір та збір за користування послугами служби регулювання руху суден збори не віднесені Кодексом торговельного мореплавства України до портових зборів, а тому, операції з поставки таких послуг є об'єктом оподаткування податком на додану вартість.

Спірні послуги з лоцманського проведення та регулювання руху суден є такими, що безпосередньо пов'язані з транзитом вантажів та пов'язані з перевезенням (переміщенням) таких вантажів, а тому відповідно до п.5.15 ст.5 Закону України “Про податок на додану вартість” підлягають звільненню від нарахування податку на додану вартість за ставкою 20%.

Нарахування позивачем податку на додану вартість за надані судновласникам послуги лоцманського проведення та регулювання руху суден суперечить вимогам Законів України “Про податок на додану вартість” та “Про транзит вантажів”.

Відповідно до статті 106 Кодексу торговельного мореплавства України із суден, що користуються послугами державних морських лоцманів, справляється лоцманський збір, порядок справляння і розмір якого встановлюються Міністерством транспорту України за погодженням з Міністерством економіки України.

Згідно частини 1 статті 115 Кодексу торговельного мореплавства України із суден, що користуються послугами служби регулювання руху суден, справляється збір, порядок справляння і розмір якого встановлюються Міністерством транспорту України за погодженням з Міністерством економіки України.

Наказом Міністерства транспорту України від 27 червня 1996 року № 214 (із змінами) затверджені Збори і плати за послуги, що надаються судам у морських торговельних портах України та встановлено лоцманський збір, збір за користування послугами служби регулювання рухом суден, швартовий збір, плата за роботу буксирів при швартових операціях, плата за користування плавзасобами, плата за агентські послуги.

Нарахування позивачем зборів та плат за спірні послуги з лоцманського проведення суден та регулювання руху суден здійснено у відповідності до затверджених ставок, зборів та плат, з нарахуванням на вартість цих послуг податку на додану вартість за ставкою 20%.

Суд вважає за необхідне підкреслити, що наявні у матеріалах справи заявки на лоцманську проводку, лоцманські квитанції, квитанції про виконання послуг ДП «Дельта - лоцман» ЦРРС «Керч» тощо, свідчать, що зазначені послуги було здійснено при перевезенні транзитного вантажу.

Відповідно до частини 5 статті 1 Закону України “Про транзит вантажів” транзитні послуги (роботи) - це безпосередньо пов'язана з транзитом вантажів підприємницька діяльність учасників транзиту, що здійснюється в межах договорів (контрактів) перевезення, транспортного експедирування, доручення, агентських угод тощо.

Згідно частини 6 статті 1 Закону України “Про транзит вантажів” учасники транзиту - це вантажовласники та суб'єкти підприємницької діяльності (перевізники, порти, станції, експедитори, морські агенти, декларанти та інші), які у встановленому порядку надають (виконують) транзитні послуги (роботи).

Таким чином, оскільки відповідач відноситься до учасників транзиту, а надані позивачем послуги сприяли переміщенню зазначеного вантажу транзитом до кінцевого місця споживання, то надані послуги є такими, що були безпосередньо пов'язані з транзитним вантажем.

Згідно частини 3 п.п. 6.2.4 ст. 6 Закону України “Про податок на додану вартість” операції з поставки послуг платником податку, пов'язані з перевезенням (переміщенням) пасажирів та вантажів транзитом через територію України, оподатковуються у порядку, передбаченому п. 5.15 Закону України “Про податок на додану вартість”.

Пунктом 5.15 ст.5 Закону України “Про податок на додану вартість”

передбачено, що звільняються від оподаткування операції з поставки послуг по

перевезенню (переміщенню) пасажирів та вантажів транзитом через територію і порти України.

Отже, що спірні послуги з лоцманського проведення та регулювання руху суден є такими, що безпосередньо пов'язані з транзитом вантажів та пов'язаними з перевезенням (переміщенням) таких вантажів, тому підлягають звільненню від нарахування податку на додану вартість за ставкою 20%.

Так, п.5.16 ст.5 Закону України “Про податок на додану вартість” (в редакції Закону України від 03.06.2005 №2642-ІУ, який набрав чинності з 30.06.2005 року) встановлено, що згідно якого звільняються від оподаткування операції з поставки послуг, що надаються іноземним суднам та оплачуються ними відповідно до законодавства України портовими зборами.

Адже, лоцманський збір та збір за регулювання руху суден хоча і не відносяться Кодексом торговельного мореплавства України до портових зборів, проте, як встановлено вище, пов'язані зі здійсненням операцій з поставки транзитних послуг, які звільняються від оподаткування згідно з п.5.15 ст.5 Закону України “Про податок на додану вартість”.

Таким чином, нарахування позивачем податку на додану вартість за надані позивачем послуги лоцманського проведення та регулювання руху суден суперечить вимогам Законів України “Про податок на додану вартість” та “Про транзит вантажів”.

Аналогічна позиція викладена у поставної Вищого господарського суду України від 03.07.2007 року у справі № 2-24/8699.1-2006.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Також, позивачем, при поданні позову, були заявлені вимоги щодо стягнення штрафних санкцій (пеня в сумі 2676,48 доларів США, штраф у розмірі 3819,97 доларів США).

Суд вважає, що нарахування штрафних санкцій здійснено неправомірно, оскільки умовами правочину між ДП «Дельта – лоцман» та ДП «Керченський морський торговий порт» не були передбачені штрафні санкції. Окрім того, позивачем пеня нарахована на суму ПДВ, у зв’язку з чим суд відмовляє у стягненні пені та штрафу.

Суд не може погодитись із посиланнями позивач на приписи п. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у зв’язку з тим, що п. 2 ст. 231 Господарського кодексу України види та розміри штрафних санкцій, в той час як, п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Крім того, слід підкреслити, що згідно до ст.. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення згідно статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний у відповідності до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України 22.07.2008 року.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.