ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 р.

Справа № А-12/294

Господарський суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів:

за позовом ТзОВ "Вілія" с.Вільшаниця,Тисменицький район, Івано-Франківська область,77440

до відповідача Милуванська сільська рада с.Милування

про адміністративний спір

Представники:

Від позивача:: Тинів В.М.

Від відповідача: Симованик Я.В., (довіреність №36 від 20.09.07р. - адвокат)

Від відповідача: Татарин М.В., (посвідчення №1 від 08.02.06р. - сільський голова)

СУТЬ СПРАВИ: заявлено позов про визнання нечинним рішення сесії Милуванської сільської ради від 14.05.07 щодо надання дозволу проводити збір матеріалів попереднього погодження для виготовлення проекту відводу земельної ділянки гр.Маланюку Роману Богдановичу та зобов"язання Милуванської сільської ради затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки СГ ТзОВ"Вілія" площею 6,8 га та укладення із СГ ТзОВ"Вілія" договору оренди землі площею 6,8 га .

Заявою №39 від 12.05.08 позивач змінив позовні вимоги та просив визнати нечинним рішення сесії Милуванської сільської ради від 14.05.07 щодо надання дозволу проводити збір матеріалів попереднього погодження для виготовлення проекту відводу земельної ділянки гр.Маланюку Роману Богдановичу та зобов"язати Милуванську сільську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки СГ ТзОВ"Вілія" площею 9,2849 га.

Представники відповідача проти позову заперечили , вказали на те , що рішення сесії Милуванської сільської ради від 14.05.07 щодо надання дозволу проводити збір матеріалів попереднього погодження для виготовлення проекту відводу земельної ділянки гр.Маланюку Роману Богдановичу є правомірним , винесеним відповідно до норм чинного законодавства України , а також вказали на порушення позивачем умови договору оренди від 05.04.06 , що стало причиною відмови у продовженні терміну дії вказаного договору .

Крім того , представники відповідача зазначили , що причиною відмови Милуванською сільською радою в погодженні проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки є недотримання позивачем вимог ч 6. ст.123 Земельного кодексу України .

Розглянувши матеріали справи , вислухавши представників сторін , оцінивши зібрані в справі докази та надавши їм належної правової оцінки , суд встановив наступне .

На підставі договору оренди б/н від 05.04.06 , укладеного між Милуванською сільською радою (орендодавець) та СГ ТзОВ"Вілія"(орендар) , останньому передано в строкове платне користування земельну ділянку , яка знаходиться під водою , загальною площею 6 га .

Як вбачається з позовної заяви , інша частина земельної ділянки(ставка) знаходиться на території Вільшаницької сільської ради та перебуває в оренді позивача відповідно до умов договору оренди від 09.07.07 , укладеного між Вільшаницькою сільською радою та позивачем .

З огляду на те , що станом на 09.07.07 у користуванні СГ ТзОВ"Вілія" знаходилася земельна ділянка , що є предметом договору оренди б/н від 05.04.06 , термін дії якого закінчився 05.04.07 , позивач звернувся до Милуванської сільської ради із заявою щодо продовження терміну вказаного договору .

Листом №2-16/38 від 20.07.07 Милуванська сільська рада відмовила позивачу в продовженні терміну дії договору оренди на підставі рішення сесії Милуванської сільської ради від 14.05.07 , яким надано дозвіл проводити збір матеріалів попереднього погодження для виготовлення проекту відводу земельної ділянки гр.Маланюку Роману Богдановичу .

Разом з тим , як зазначив представник позивача , рішенням другої сесії п"ятого скликання Милуванської сільської ради від 29.05.06 позивачу надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ставка для риборозведення з метою уточнення площ землекористування . На виконання вищезазначеного рішення СГ ТзОВ"Вілія" виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки , проте Милуванська сільська рада безпідставно відмовила позивачу в погодженні вказаного проекту .

Суд вважає позов таким , що задоволенню не підлягає , з огляду на наступне .

На підставі договору оренди б/н від 05.04.06 , укладеного між Милуванською сільською радою (орендодавець) та СГ ТзОВ"Вілія"(орендар) останньому передано в строкове платне користування земельну ділянку , яка знаходиться під водою , загальною площею 6 га .

Згідно п.п.9 , 10 вказаного договору орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі до 30 числа за звітним місяцем .

В порушення прийнятих на себе договірних зобов"язань позивач орендну плату не вносив у порядку та строки , передбачені умовами договору оренди б/н від 05.04.06 , що підтверджується оглядом в судовому засіданні фотокопій листів Милуванської сільської ради №2 від 17.01.07 та №2-16/38 від 20.07.07.

Зазначений факт представником позивача не спростовано , належних доказів сплати орендної плати за користування спірною земельною ділянкою суду не подано .

Платіжне доручення №61 від 18.12.07 р., фотокопія якого надана позивачем для огляду в судовому засіданні , не є належним доказом по справі , оскільки не спростовує , а навпаки - підтверджує факт неналежного виконання позивачем договірних зобов"язань в контексті п.9,10 договору оренди б/н від 05.04.06.

Крім того , пунктом 8 договору оренди б/н від 05.04.06 визначено , що цей договір укладено на один рік , а після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Договір рахується продовженим на той самий термін , якщо за місяць до закінчення договору сторонами не було письмово виставлено претензій одна до одної.

Аналогічне положення закріплено і в ст.ст.31 , 33 Закону України "Про оренду землі". Так , Договір оренди землі припиняється , зокрема , в разі закінчення строку, на який його було укладено , після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

Разом з тим , листами №2 від 17.01.01 та №2-16/38 від 20.07.07 Милуванська сільська рада повідомила відповідача про те , що за рішенням сесії сільської ради від 16.01.07 за несплату орендної плати договір оренди б/н від 05.04.06 буде розірвано .

З огляду на доведеність факту невиконання орендарем прийнятих на себе договірних зобов"язань суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те , що Милуванська сільська рада порушила права СГТзОВ"Вілія" щодо землекористування відповідно до умов договору оренди від 05.04.06.

З аналогічних підстав судом відхиляється як безпідставне посилання представника позивача в обгрунтування позовних вимог на ст.ст.24 , 27 та 152 Земельного кодексу України , оскільки зазначені положення Земельного кодексу України регулюють відносини між орендодавцем та законним орендарем , а позивач не є землекористувачем в розумінні вищенаведених правових норм (користування позивачем орендованою земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору оренди не є правомірним).

При цьому суд приймає до уваги положення ч.5ст.17 Закону України "Про плату за землю" , відповідно до якої несплата земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності виробниками сільськогосподарської і рибної продукції та громадянами протягом року, іншими платниками - протягом півроку вважається систематичною і є підставою для припинення права користування земельними ділянками.

Крім того , в обгрунтування позовних вимог представник позивача вказує на те , що СГТзОВ"Вілія" є орендарем нероздільних земельних ділянок (згідно договорів оренди б/н від 05.04.06 та від 09.07.07) , оскільки на цих земельних ділянках розміщений став як єдиний водний об"єкт та який обладнаний єдиною гідроспорудою(дамбою) , що є влансністю СГТзОВ"Вілія".

Разом з тим , за змістом ч.1ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення .

В порушення вищезазначеної правової норми позивачем не подано доказів в обгрунтування того факту , що став є єдиним водним об"єктом , а СГТзОВ"Вілія" є власником дамби .

Довідка СГТзОВ"Вілія" №79 від 10.12.2007 р., наказ №3 від 26.01.1996 р. та розпорядження №149 від 26.12.1995 р. не є належними доказами по справі , оскільки ними підтверджується тільки факт перебування зазначеної дамби на балансі СГТзОВ"Вілія".

За змістом ч.2ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Оглядом в судовому засіданні фотокопії рішення сесії Милуванської сільської ради від 14.05.07 , яким надано дозвіл проводити збір матеріалів попереднього погодження для виготовлення проекту відводу земельної ділянки гр.Маланюку Роману Богдановичу , встановлено , що воно відповідає вимогам чинного законодавства України , зокрема , ст.19 Конституції України , ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" , ст.ст.12 , 123 Земельного кодексу України та ін.

Наведене дає підстави для висновку суду про те , що позовні вимоги про визнання нечинним рішення сесії Милуванської сільської ради від 14.05.07 щодо надання дозволу проводити збір матеріалів попереднього погодження для виготовлення проекту відводу земельної ділянки гр.Маланюку Роману Богдановичу є безпідставними та такими , що не підлягають до задоволення .

Стосовно позовних вимог про зобов"язання Милуванської сільської ради затвердити прект землеустрою щодо відведення земельної ділянки СГ ТзОВ"Вілія" площею 6,8 га , суд вважає за необхідне зазначити наступне .

Стаття 118 Земельного кодексу України , на яку посилається позивач як на підставу позовних вимог , регулює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами . Порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам регулюється ст.123 цього ж кодексу .

Так , за змістом ч 6. ст.123 Земельного кодексу України проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Разом з тим , позивачем не подано суду проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки , а тільки його частину , з якої вбачається , що цей проект не погоджено відповідними органами, як це передбачено ч.6ст.123 Земельного кодексу України .

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив , що саме недотримання вимог вищезазначеної правової норми стало причиною відмови Милуванською сільською радою в погодженні проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки .

Частина дев"ята ст.123 Земельного кодексу України містить припис про те , що відмову органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений строк може бути оскаржено в судовому порядку. Рішення про відмову у наданні земельної ділянки в користування має містити мотивовані пояснення з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів, затвердженої містобудівної документації та документації із землеустрою.

В контексті викладеного , приймаючи до уваги правомірність рішення сесії Милуванської сільської ради від 14.05.07 щодо надання дозволу проводити збір матеріалів попереднього погодження для виготовлення проекту відводу земельної ділянки гр.Маланюку Роману Богдановичу та правомірність відмови Милуванської сільської ради в погодженні проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, суд вважає за правильне в позові відмовити .

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.21 Цивільного кодексу України , ст.123 Земельного кодексу України , ст.ст.31,33 Закону України "Про оренду землі" , ст.17 Закону України "Про плату за землю", ст. ст.71,94 , 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

в позові відмовити.

На постанову господарського суду, яка не набрала законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) постанови через місцевий господарський суд.

постанову підписано :

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________