ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.08.08 р.                     Справа № 20/138

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України „Укрзалізничпостач”, м.Київ

до відповідача Державного підприємства „Донецька залізниця”, м.Донецьк

третя особа: Закрите акціонерне товариство “Торговий Дім “Укртатнафта”, м.Кременчук

про стягнення 32905,95 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Булій Т.В.– за довіреністю

від відповідача Хмельова С.М.– за довіреністю

від третьої особи Дряхлов Є.О.- за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України „Укрзалізничпостач”, м.Київ, із позовом до Державного підприємства „Донецька залізниця”, м.Донецьк, про стягнення 32905,95 грн.– суми заборгованості за поставлене та несплачене дизпаливо за договором № -ЦХП –10205 від 10.01.05р.(далі- Договір).

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору щодо повної та своєчасної сплати поставленого товару, на надані суду документи, що наявні в матеріалах справи, на приписи Господарського та Цивільного кодексів України, Міжнародних правил тлумачення торгових термінів “Інкотермс” редакції 2000 року

За клопотанням позивача ухвалою суду від 08.07.08р. до участі у справі у якості третьої особи , що не з” являє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено ЗАТ Торговий Дім “Укртатнафта”, м.Кременчук.

Відповідач позову не визнав, посилаючись на те, що стягувана сума не була ним сплачена позивачеві у зв’язку із нестачею дизпалива в цистерні № 79558219, яка надійшла за залізничною накладною № 43187115, про що складено акт № 61 від 17.06.05р.

Третя особа надала суду письмовий відзив на позовну заяву від 08.08.08р. № 23ю/1169, у якому пояснила про обставини поставки нафтопродуктів за договором з АТ “Укртатнафта”, представник третьої особи проти задоволення позову не заперечив, зазначивши про його обґрунтованість.

У судовому засіданні 12.08.08р. було оголошено перерву до 18.08.08р.

Дослідивши матеріали справи, та вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2005р. позивачем (Постачальником) та відповідачем (Покупець) укладено Договір, відповідно до умов якого Постачальник зобов’язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити нафтопродукти (Товар), найменування, марка, ціна і кількість яких вказується в специфікаціях, які є невід’ємними частинами договору.

Згідно із пунктом 2.1 Договору, ціна на Товар, який постачається за цим договором, встановлюється в гривнях для кожної партії окремо і вказується у специфікаціях до цього договору.

Відповідно до п.2.3 Договору, сума договору складає 225 167 500.00 (двісті двадцять п’ять мільйонів сто шістдесят сім тисяч п’ять сот) гривень; крім того ПДВ за ставкою 20%- 45 033 500,00(сорок п’ять мільйонів тридцять три тисячі п’ять сот) гривень; разом - 270 201 000,00 (двісті сімдесят мільйонів двісті одна тисяча) гривень і може змінюватись в зв’язку з корегуванням планів централізованого матеріально-технічного забезпечення.

Пунктами 3.3, 3.4 Договору передбачено , що дата поставки Товару визначається згідно умов поставки Товару, що зазначені в специфікаціях до даного договору та відповідає вимогам міжнародних правил тлумачення торгових термінів “Інкотермс” редакції 2000 року. Поставка Товару підтверджується Сторонами шляхом підписання акту прийому –передачі, який Покупець повинен підписати і повернути Постачальнику протягом 5 (п’ять) робочих днів після його отримання.

Згідно із п.п. 4.1, 4.2, 4.3 Договору, кількість Товару, яка підлягає поставці за цим договором, вказується Сторонами в специфікаціях до цього договору. Прийом Товару за кількістю , який поставлено:

-          в залізничній цистерні, здійснюється покупцем у порядку, передбаченому Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України від 02.04.1998р. № 81/38/101/235/122, зареєстрованої Міністерством юстиції України за № 685/3978 від 07.10.1999р. із складанням “Акту приймання нафтопродуктів за кількістю” за формою №5-НП;

-          в залізничному вагоні або автотранспортом – здійснюється Покупцем відповідно до Інструкції Держарбітражу від 15.06.65р. №П-6 ”О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по количесту” із складанням Акту приймання за кількістю.

У випадку, коли виявлено нестачу Товару, яка перевищує норми природних втрат та межі відносної похибки вимірювань ( в разі застосування нерівноцінних методів вимірювання), Покупець надає Постачальнику претензію, до якої повинні додаватись документи зазначені в Інструкціях згідно п.4.2. та направляє телеграму вантажовідправнику з викликом для комісійного приймання Товару.

Відповідно до п.п. 6.1, 6.2 Договору, для проведення розрахунків постачальник надає Покупцю рахунок-фактуру, податкову накладну та сповіщення “авізо” на Товар, який було поставлено Покупцю. Покупець протягом двох днів з дати отримання документів, які зазначені в п.6.1. цього договору, здійснює розрахунки за поставлений Постачальником Товар шляхом акцепту сповіщення за умови фактичного отримання Товару, що відповідає специфікації.

Позивач належним чином виконував свої обов’язки за договором, постачав відповідачеві Товар дизпаливо, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями про приймання вантажу за червень 2005р., специфікацією до Договору, рахунком-фактурою, сповіщенням № 7681 від 15.06.05р., актом прийому - передачі № дон 05-69 від 15.06.05р.

Відповідач свого обов’язку з повної та своєчасної сплати Товару, отриманого за Договором, належним чином не виконав, у зв’язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідач позовних вимог не визнав, зазначивши у відзиві на позов, що при комісійному прийманні поставленого дизельного палива на паливному складі локомотивного депо Красноармійськ у цистерні № 79558219, яка прибула за залізничною накладною № 43187115, було виявлено нестачу дизельного палива у кількості 10476 кг., про що 17.06.05. було складено Акт № 61 приймання нафтопродуктів за кількістю за формою 5-НП відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання, зберігання, транспортування, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України, затвердженої наказами Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Державного комітету по стандартизації, метрології та сертифікації України, Державного комітету статистики України від 02.04.1998р. № 81/38/101/235/122, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України від 07.10.1999р. за № 685/3978 (далі- інструкція), додержання якої передбачено пунктом 4.2 розділу 4 Договору. У відповідності до Інструкції від 17.06.2005р. була надіслана телеграма на адресу вантажовідправника ЗАТ “Торговий Дім “Укртатнафта” з проханням про направлення представника для вирішення питання нестачи. Але на протязі доби представник вантажовідправника до локомотивного депо Красноармійськ не з’явився. 18.06.2005р. о 17 годині 00 хвилин дизельне паливо з цистерни було злито повністю відповідно до ГОСТ 1510 (п. 4.1.3.22 Інструкції), про що складено акт, після зливу та заміру наявність нестачи підтвердилась. За фактом виявлення нестачі дизельного палива на адресу постачальника була направлена претензія від 29.06.2005р. № НЗД-05/1243 на суму 32925 грн. 95 коп. разом із необхідним пакетом підтверджуючих документів. ДП “Укрзалізничпостач” у відповіді від 25.07.05 №ЦХП- 1637 на зазначену претензію повідомило залізницю про те, що претензія і всі підтверджуючі документи переадресовані до ЗАТ “Торговий Дім “Укртатнафта”, який виступив вантажовідправником при поставці зазначеного вище дизельного палива. Остаточної відповіді на пред’явлену претензію залізниці ДП “Укрзалізничпостач” не надав.

Згідно із ст.4-2) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.43 зазначеного кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідач стверджує, що фактична кількість дизельного палива, яке надійшло в цистерні 3 79558219, не відповідала кількості, зазначеній в залізничній накладній №43574532 вантажовідправником, тобто з нестачею проти супровідних документів у кількості 1047 кг.

В обґрунтування своїх заперечень ДП “Донецька залізниця” посилається на акт приймання за кількістю №61 від 17.06.05р.

Відповідно до ч.2 ст.664 ЦК України, якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов’язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов’язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв’язку для доставки покупцеві

Статтею 334 ЦК України визначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, тобто вручення його набувачеві або перевізникові.

Таким чином, дизельне паливо в цистерні №79528219 за залізничною накладною №43574532 поставлене з моменту передачі його перевізнику.

Отже, факт належного виконання своїх зобов’язань за Договором з боку ДП “Укрзалізничпостач” підтверджується відмітками на квитанціях про приймання вантажу, якими засвідчено , що на станції Кагарлицька Південної залізниці до перевезення перевізником прийнято дизельне паливо у кількості, зазначеній відправником у перевізних документах.

Акт приймання за кількістю №61 від 17.06.05р. складений відповідачем не тільки після виконання позивачем договору поставки, а й після виконання договору перевезення, який укладено між вантажовідправником – ЗАТ “Торговий Дім “Укртатнафта” та перевізником – ДП “Південна залізниця”, на користь одержувача – ДП “Донецька залізниця”.

Крім того, зазначений вище акт складено з порушенням п. 4.2. розділу 4 Договору та Інструкції “Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України” від 02.04.1998р. №81/38/101/235/122, зареєстрованою міністерством юстиції України за №685/3978 від 7 жовтня 1999 року із складанням “Акту приймання нафтопродуктів за кількістю” за формою №5-НП а саме:

-          п. 4.1.3.17 – передбачено оформлення комерційним актом наявність наднормових розбіжностей з перевізними документами, що було враховано відповідачем;

-          п. 4.1.3.21 – у разі виявлення нестачі нафти або нафтопродуктів з вини вантажовідправника матеріально відповідальна особа припиняє приймання продукції і негайно повідомляє керівника підприємства. При цьому матеріально відповідальна особа повинна забезпечити зберігання одержаної продукції, а також вжити заходів, що унеможливлюють погіршення її якості. Одночасно з припиненням приймання одержувач зобов’язаний викликати представника відправника для участі у прийманні продукції і складані двостороннього акта. Керівник підприємства повинен призначити комісію з осіб, представників громадськості, які затверджені наказом по підприємству та рішення профкому для виконання робіт з приймання нафтопродуктів. Представник громадськості вантажоодержувача або представник стороннього підприємства може брати участь у прийманні нафтопродуктів на даному підприємстві не більше двох разів на місяць, маючи при цьому разове посвідчення за підписом керівника підприємства.

Отже, приймання продукції не призупинялось, відсутні відомості про охорону цистерни, представник позивача для участі у комісійному прийманні продукції не викликався, посвідчення представника громадськості №31 не відповідає вищезазначеним вимогам, оскільки в ньому конкретно не зазначено , на приймання якої саме партії товару (в даному випадку цистерни) уповноважений представник.

З огляду на вищевикладене , заперечення відповідача проти позову та акт №61 від 17.06.05.р. у якості доказу нестачі Товару суд до уваги не приймає.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими наданими суду доказами та посиланням на приписи чинного законодавства України, у зв’язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати покладаються на відповідача .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України ст. 334 , ч.2 ст. 664, Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства “Донецька залізниця” (83000,м.Донецьк, вул. Артема,68, р/р № 508 в “Укрексімбанку” м.Донецьк, МФО 3348) на користь Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач”(03049, м.Київ, Повітрофлотський пр-т, 11/15, р/р № 7201 в філії “КРУ” банку “Фінанси та кредит” м.Києва, МФО 300937) 32 905,95 грн. заборгованості, 329,05 грн. держмита, 118,00 грн. інформаційне-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ у встановленому порядку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 18.08.2008р.

Повний текст рішення підписано 26.08.08р.

Суддя

Надруковано 4 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. у справу 4. третій особі

Вик. Марченко Ю.О.