ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.05.08 р.                     Справа № 15/68

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом відкритого акціонерного товариства „Горлівський завод „Реммаш” м. Горлівка ()

до відповідача приватного підприємства „Пікет” м. Горлівка ()

про стягнення заборгованості за договором № 297 від 16.06.1999 р. в сумі 6787,45 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Єгорченкова О.О. за довіреністю № 14/418 від 31.03.2008 р., Величко О.М. за довіреністю № 14/18 від 08.01.2008 р.

від відповідача: Григорова Л.В. за довіреністю № 37 від 08.05.2008 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява відкритого акціонерного товариства „Горлівський завод „Реммаш” м. Горлівка до приватного підприємства „Пікет” м. Горлівка про стягнення заборгованості за договором № 297 від 16.06.1999 р. в сумі 6787,45 грн.

Ухвалою суду від 25.04.2008 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/68.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ч. 4 ст. 9 Закону України „Про судоустрій в Україні”, статей 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України був здійснений запис судового засідання за допомогою технічної фіксації та складено протокол.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем – відкритим акціонерним товариством „Горлівський завод „Реммаш” м. Горлівка (завод) та відповідачем – приватним підприємством „Пікет” (підприємство) було укладено договір поставки № 297 від 16.06.1999 р. (надалі – договір).

Згідно п. 1.1 договору завод здійснює поставку обладнання по номенклатурі, кількості, ціні та у строки, вказані у специфікаціях чи додаткових угодах що є невід’ємною частиною цього договору.

Згідно п. 1.2 договору підприємство приймає обладнання на умовах цього договору та оплачує його вартість.

Факт передачі позивачем обладнання на загальну суму 27624,00 грн. підтверджується товарно-транспортними накладними серія 02 ААБ № 579523 від 30.12.1999р., серія 01 ААИ № 416957 від 14.10.1999р., довіреностями на представника відповідача для отримання товару серія ЯАХ № 693446 від 29.12.1999р., № 693428 від 14.10.1999 р., копії яких додані до матеріалів справи.

Згідно п. 2.2 договору оплата вартості обладнання здійснюється за цінами, діючими на момент відвантаження.

Згідно п. 2.3 договору форма розрахунків – вексельна.

Згідно п. 2.4 договору приблизна сума договору 40000,00 грн.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають зокрема з договору.

Відповідно до ст. 526 того ж Кодексу зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, вимога про оплату відповідачем вказаної суми заборгованості була заявлена позивачем тільки в січні 2008 р. у вигляді претензії за вих. № 14/50 від 11.01.2008 р., яка додана до матеріалів справи.

Відповідач у відповіді на претензію згідно листа за вих. № 3 від 24.01.2008 р. повідомив про розрахунок за поставлене обладнання в сумі 6787,45 грн. шляхом видачі простого веселю № 351, який було передано ВАТ „Горлівський завод „Реммаш” згідно акту приймання-передачі від 20.07.2000р. Копії вказаних документів додані до матеріалів справи.

Позивачем було повторно направлено претензію за вих. № 14/157 від 05.02.2008 р., де зазначено, що вказаний вексель відповідно до ст. 76 Уніфікованого закону про прості переоідні векселі не має сили простого векселя, так як на ньому відсутня дата його видачі, тому просив погасити заборгованість на суму 6787,45 грн.

Свої зобов’язання щодо повної та своєчасної оплати грошових коштів всупереч статей 509; 526; 530 ч. 2 Цивільного кодексу України та умовам договору поставки № 297 від 16.06.1999 р. відповідач виконав частково на суму 20836,55 грн., тому позивачем було заявлено до стягнення заборгованість у сумі 6787,45 грн.

Позивач надав до суду згідно статті 22 Господарського процесуального кодексу України заяву про зміну позовних вимог, згідно з якою просить зобов’язати ПП „Пікет” виконати зобов’язання за договором № 297 від 16.06.1999р. та видати на користь ВАТ „Горлівський завод „Реммаш” простий вексель на суму 6787,45 грн.

Суд згідно статті 22 Господарського процесуального кодексу України прийняв вищевказану заяву про зміну предмету позову до розгляду та в подальшому розглядав змінені позовні вимоги щодо спонукання ПП „Пікет” виконати зобов’язання за договором № 297 від 16.06.1999р. та видати на користь ВАТ „Горлівський завод „Реммаш” простий вексель на суму 6787,45 грн. (первісно було заявлено до стягнення заборгованість на суму 6787,45 грн.)

Відповідачем було надано відзив на заяву про зміну позовних вимог б/н від 15.05.2008 р. згідно з яким вимоги позивача щодо належного виконання умов договору № 297 від 16.06.1999 р. визнав та зобов’язався видати позивачу належним чином оформлений простий вексель на суму 6787,45 грн.

Розглянувши позовні вимоги та відзив на позов, господарський суд дійшов наступного висновку:

Розрахунок за поставлене обладнання в сумі 6787,45 грн. було здійснено шляхом видачі простого векселя № 351, який було передано позивачу за актом приймання-передачі від 20.07.2000р., копії вказаних документів додані до матеріалів справи.

Згідно ст. 75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, який запроваджено Женевською конвенцією 1930 р., до якої приєднано Україну згідно Закону України ”Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості веселі” від 06.07.1999 р. № 826-XIV простий вексель містить:

(1) назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений;

(2) безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей;

(3) зазначення строку платежу;

(4) зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж;

(5) найменування особи, якій або наказу якої повинен бути

здійснений платіж;

(6) зазначення дати і місця видачі простого векселя;

(7) підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Однак, на вищевказаному векселі відсутня дата його видачі, що є порушенням п. 6 ст. 75 вказаного Закону.

Згідно ст. 76 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі документ, у якому відсутній будь-який з реквізитів, зазначених у попередній статті, не має сили простого векселя.

Таким чином, переданий відповідачем згідно акту приймання-передачі від 20.07.2000р. простий вексель № 351 не має сили простого векселя, згідно з яким позивач мав би змогу отримати оплату на суму 6787,45 грн.

Згідно частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Дії відповідача у даній справі, що пов’язані із визнанням ним вимог щодо виконання умов договору № 297 від 16.06.1999 р. шляхом видачі позивачу належним чином оформленого простого векселя на суму 6787,45 грн. не суперечать законодавству та не порушують прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Враховуючи, що позов позивачем щодо змінених позовних вимог обґрунтований, відповідає законодавству, фактичним обставинам справи та підтверджений відповідними доказами, вимоги позивача стосовно зобов’язання ПП „Пікет” виконати зобов’язання за договором № 297 від 16.06.1999р. та видати на користь ВАТ „Горлівський завод „Реммаш” простий вексель на суму 6787,45 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України у зв’язку з задоволенням позовних вимог немайнового характеру судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 12; 22; 32-34; 36; 43; 44; 49; 78; 82-85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов’язати приватне підприємство „Пікет” виконати зобов’язання за договором № 297 від 16.06.1999р. та видати на користь відкритого акціонерного товариства „Горлівський завод „Реммаш” оформлений згідно діючого законодавства простий вексель на суму 6787,45 грн.

Стягнути з приватного підприємства „Пікет” (юридична адреса: 84601, Донецька обл., м. Горлівка, вул. Горького, 5; ; розрахунковий рахунок 1174 у ЦМВ ПІБ м. Горлівка, МФО 334464) на користь відкритого акціонерного товариства „Горлівський завод „Реммаш” (юридична адреса: 84613, Донецька область, м. Горлівка, вул. Вавилова, 2; ; розрахунковий рахунок 2396 у філії ЦМВ „Промінвестбанку” м. Горлівки, МФО 334464) витрати по сплаті державного мита у розмірі 85 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

У судовому засіданні 15.05.2008 р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення підписаний судом 20.05.2008 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя