СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

19 серпня 2008 року

Справа № 2-25/4594-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Сотула В.В.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Гонтаря В.І.,

за участю представників сторін:

позивача: Мельніков Ігор Володимирович, довіреність № 01/4371 від 27.09.07, Фонд майна Автономної Республіки Крим;

відповідача: Хоменко Віталій Олексійович, довіреність № 27-Д від 22.05.08, товариство з обмеженою відповідальністю "Море-СІ";

третьої особи: Фролкова Олександра Олександрівна, довіреність № ю-574 від 13.03.08, державне підприємство "Ялтинський морський торговельний порт";

третьої особи: Безрученко Наталія Олегівна, довіреність № 5898/27/14-08 від 13.08.08, Міністерство транспорту та зв'язку України;

розглянувши апеляційні скарги державного підприємства "Ялтинський морський торговельний порт" та Фонду майна Автономної Республіки Крим

на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Копилова О.Ю.) від 09.06.2008 у справі № 2-25/4594-2008

за позовом           Фонду майна Автономної Республіки Крим

(вул. Севастопольська, 17,Сімферополь,95015)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Море-СІ"

(вул. П. Тольятті , 9а-12, Ялта,98635)

треті особи : державне підприємство "Ялтинський морський торговельний порт" (вул. Рузвельта, 5,Ялта,98600)

Міністерство транспорту та зв'язку України

(пр. Перемоги,14, м. Київ,01135)

про повернення майна та стягнення 18816,88 грн.;

за зустрічним позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Море-СІ"

до Фонду майна Автономної Республіки Крим

третя особа: державне підприємство "Ялтинський морський торговельний порт"

про визнання права та зобов'язання укласти додаткову угоду до договору

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фонд майна Автономної Республіки Крим, звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю „Море-СІ”, третя особа –державне підприємство „Ялтинський морський торгівельний порт”, про повернення балансоутримувачу орендованого державного нерухомого майна –нежитлових приміщень 8-1 площею 21, 59 кв.м., експлуатованої покрівлі площею 165, 0 кв.м., які розташовані за адресою: м. Ялта, наб. ім.. В.І.Леніна, буд. б/н, за актом приймання-передачі, а також стягнення неустойки за безпідставне користування майном у розмірі 18766, 99 грн. та пені у розмірі 49, 89 грн. (а.с. 2-4).

22 травня 2008 року товариство з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з зустрічним позовом до Фонду майна Автономної Республіки Крим, третя особа – державне підприємство „Ялтинський морський торгівельний порт”, про визнання права на оренду державного нерухомого майна - нежитлових приміщень 8-1 площею 21, 59 кв.м., експлуатованої покрівлі площею 165, 0 кв.м., які розташовані за адресою: м. Ялта, наб. ім.. В.І.Леніна, буд. б/н, на строк до 26 серпня 2011 року та зобов’язання Фонду майна Автономної Республіки Крим укласти з товариством з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” додаткову угоду до договору оренди державного майна від 28 серпня 2006 року, виклавши пункт 10.1 договору в наступній редакції: „Вказаний договір укладений на строк з 28 серпня 2006 року по 26 серпня 2011 року включно.” (а.с. 23-25)

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 22 травня 2008 року у даній справі прийнято зустрічну позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” для спільного розгляду з первинним позовом.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 09 червня 2008 року (суддя Копилова О.Ю.) у позові Фонду майна Автономної Республіки Крим відмовлено, зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Море-СІ" задоволено у повному обсязі.

За товариством з обмеженою відповідальністю „ Море-СІ” визнано право на оренду державного нерухомого майна - нежитлових приміщень 8-1 площею 21, 59 кв.м., експлуатованої покрівлі площею 165, 0 кв.м., які знаходяться на балансі державного підприємства „Ялтинський морський торгівельний порт” та розташовані за адресою: м. Ялта, наб. ім. В.І.Леніна, буд. б/н, для розміщення кафе на строк з 28 серпня 2006 року по 26 серпня 2011 року.

Фонд майна Автономної Республіки Крим зобов’язано укласти з товариством з обмеженою відповідальністю „ Море-СІ” додаткову угоду до договору оренди державного майна від 28 серпня 2006 року, виклавши пункт 10.1 договору в наступній редакції: „Вказаний договір укладений на строк з 28 серпня 2006 року по 26 серпня 2011 року включно.”

Не погодившись з рішенням суду, третя особа у справі, державне підприємство "Ялтинський морський торговельний порт", звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення у справі скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити первісний позов у справі, а в задоволенні зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Море-СІ" відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права, а також неповним з’ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи.

Так, державне підприємство "Ялтинський морський торговельний порт" вважає, що місцевий господарський суд дійшов необґрунтованого висновку про те, що Фонд майна Автономної Республіки Крим направив лист вих. № 03/4368 про припинення дії договору оренди спірного майна з порушенням 30-тиденного строку, передбаченого законодавством, оскільки це спростовується реєстром відправлення кореспонденції Фонду майна Автономної Республіки Крим від 26 вересня 2007 року.

Також, заявник апеляційної скарги стверджує, що місцевим господарським судом було порушено право органу, уповноваженого управляти майном, а саме – Міністерства транспорту та зв’язку України, на розпорядження спірним майном, оскільки ним не надавалось згоди на продовження терміну дії спірного договору оренди, що є суттєвою умовою для цього.

Зокрема, при винесенні рішення судом були зроблені помилкові висновки про наявність наміру у балансоутримувача продовжувати договір оренди від 28 серпня 2006 року після спливу строку його дії.

Крім того, державне підприємство "Ялтинський морський торговельний порт" посилається на відсутність у товариства з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” доказів надсилання додаткової угоди від 04 вересня 2006 року на адресу Фонду майна Автономної Республіки Крим, у зв’язку з чим підстави для продовження терміну дії договору оренди відсутні.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 21 липня 2008 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Міністерство транспорту та зв’язку України (а.с. 114-117).

Також не погодившись з рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 09 червня 2008 року, Фонд майна Автономної Республіки Крим звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким первісний позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову –відмовити.

Апеляційна скарга Фонду майна Автономної Республіки Крим обґрунтована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Так, Фонд майна Автономної Республіки Крим стверджує, що поза увагою суду залишився той факт, що ані балансоутримувач, державне підприємство „Ялтинський морський торгівельний порт”, ані Міністерство транспорту та зв’язку України не надавали товариству з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” згоди на продовження терміну дії договору оренди.

При цьому, Фонд майна Автономної Республіки Крим вважає помилковим висновок суду про те, що лист про відмову від продовження терміну дії договору оренди був направлений Фондом майна Автономної Республіки Крим товариству з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” з порушенням строків передбачених цим договором.

19 серпня 2008 року від Міністерства транспорту та зв’язку України надійшли письмові пояснення, в яких воно просило рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 09 червня 2008 року скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов Фонду майна Автономної Республіки Крим, в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” –відмовити.

У зв’язку з відпусткою судді Борисової І.В., на підставі розпорядження першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду, здійснена заміна судді Борисової І.В. на суддю Гонтаря В.І..

Переглянувши матеріали справи в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне.

28 серпня 2006 року на підставі наказу Фонду майна Автономної Республіки Крим № 608 від 22 серпня 2006 року (а.с. 35), між ним та товариством з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” був укладений договір оренди державного нерухомого майна - нежитлових приміщень 8-1 площею 21, 59 кв.м., експлуатованої покрівлі площею 165, 0 кв.м., які знаходяться на балансі державного підприємства „Ялтинський морський торгівельний порт” та розташовані за адресою: м. Ялта, наб. ім. В.І.Леніна, буд. б/н (а.с. 26).

Згідно з пунктом 10.1 договору, строк його дії визначений з 28 серпня 2006 року по 26 серпня 2007 року включно.

Пунктом 10.6 договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін договору протягом одного місяця до закінчення терміну дії про припинення дії або змін умов, договір вважається продовженим за погодженням балансоутримувача та органу управління на той же строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

19 вересня 2007 року листом вих. № ОМ-2426 державне підприємство „Ялтинський морський торгівельний порт” повідомило товариство з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” про закінчення строку дії договору оренди від 28 серпня 2006 року та відмовилось від його продовження, у зв’язку з чим зобов’язало повернути орендоване майно (а.с. 18).

26 вересня 2007 року листом вих. № 03/4368 Фонд майна Автономної Республіки Крим також повідомив товариство з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” про необхідність повернути балансоутримувачу на підставі акту приймання-передачі нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Ялта, наб. ім. В.І.Леніна, буд. б/н, у зв’язку зі спливом терміну дії договору оренди від 28 серпня 2006 року. Також Фонд майна Автономної Республіки Крим зазначив, що, згідно з пунктом 5.10 договору, товариство з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” зобов’язано вносити орендну плату до дати фактичного передання майна (а.с.17).

У зв’язку з відмовою товариства з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” повернути у добровільному порядку орендоване майно, Фонд майна Автономної Республіки Крим звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим із даною позовною заявою про повернення балансоутримувачу орендованого державного нерухомого майна –нежитлових приміщень 8-1 площею 21, 59 кв.м., експлуатованої покрівлі площею 165, 0 кв.м., які розташовані за адресою: м. Ялта, наб. ім.. В.І.Леніна, буд. б/н, за актом приймання-передачі, а також стягнення на підставі статті 785 Цивільного кодексу України неустойки за безпідставне користування майном у розмірі 18766, 99 грн. та пені у розмірі 49, 89 грн..

Товариство з обмеженою відповідальністю „Море-СІ”, в свою чергу, звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим із зустрічною позовною заявою про визнання права на оренду державного нерухомого майна - нежитлових приміщень 8-1 площею 21, 59 кв.м., експлуатованої покрівлі площею 165, 0 кв.м., які розташовані за адресою: м. Ялта, наб. ім.. В.І.Леніна, буд. б/н, на строк до 26 серпня 2011 року та зобов’язання Фонду майна Автономної Республіки Крим укласти з товариством з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” додаткову угоду до договору оренди державного майна від 28 серпня 2006 року, виклавши пункт 10.1 договору в наступній редакції: „Вказаний договір укладений на строк з 28 серпня 2006 року по 26 серпня 2011 року включно.”

Підставою зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” з’явилась відмова Фонду майна Автономної Республіки Крим укласти додаткову угоду до договору, яка була спрямована на його адресу балансоутримувачем, державним підприємством „Ялтинський морський торгівельний порт”, 04 вересня 2006 року листом вих. № СмиЯ-2208/1. (а.с. 45, 80)

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційних скарг державного підприємства „Ялтинський морський торгівельний порт” та Фонду майна Автономної Республіки Крим, виходячи з наступного.

Законом, регулюючим відносини у сфері використання державного та комунального майна шляхом передачі його в оренду фізичним та юридичним особам, є Закон України „Про оренду державного та комунального майна”.

Оскільки об’єктом оренди у даній справі є державне майно, правовідносини, які виниклі між сторонами повинні регулюватись нормами вказаного закону, а також нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Приймаючи рішення у справи, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що Фондом майна Автономної Республіки Крим був порушений встановлений чинним законодавством 30-тиденний строк на надання заперечень щодо продовження строку договору та зазначив, що „така бездіяльність наймодавця об’єктивно є юридичним фактом, який разом з продовженням використання майна на умовах найму тягне поновлення договору найму на новий строк”.

Однак, судова колегія не може погодитися з даним висновком, виходячи з наступного.

Так, пунктом 10.6 договору оренди від 28 серпня 2006 року встановлений строк для надання заперечень щодо продовження строку дії договору –один місяць після закінчення терміну дії договору. Оскільки термін дії договору встановлений до 26 серпня 2007 року, орендодавець був повинний надати заперечення до 26 вересня 2007 року.

В матеріалах справи міститься копія реєстру відправлення кореспонденції Фонду майна Автономної Республіки Крим за 26 вересня 2007 року, яка підтверджує надіслання листа вих. № 03/4368 на адресу товариства з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” у межах строку, встановленого законодавством для надання заперечень (а.с. 5а).

Оригінал вказаного реєстру був наданий Фондом майна Автономної Республіки Крим та оглядався судом у судовому засіданні.

Факт отримання листа вих. № 03/4368 відповідачем не заперечується, однак, він посилається на те, що його було отримано з порушенням встановлених строків, але, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що доказів в обґрунтування цих обставин із зазначенням дати, коли ним було отримано вказаного листа, товариством з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” надано суду не було.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Закон України „Про оренду державного та комунального майна” не містить вказівок на те, яким саме чином сторони повинні виявляти волю щодо припинення дії договору. Також цей Закон не містить і норм, які б вимагали обов’язкового доказування факту отримання іншою стороною будь-яких письмових повідомлень про припинення дії договору після закінчення терміну його дії.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що Фонд майна Автономної Республіки Крим довів свій намір про відмову від продовження дії договору оренди відповідно до вимог чинного законодавства, у зв’язку з чим договір припинив свою дію на підставі викладеного у ньому пункту 10.7 –у зв’язку з закінченням строку дії.

Суд апеляційної інстанції також не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що продовження товариством з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” сплати орендних платежів, які приймались балансоутримувачем, після закінчення строку дії договору оренди свідчить про продовження його дії, з огляду на наступне.

Пунктом 5.10 договору оренди від 28 серпня 2006 року передбачено, що у разі закінчення (припинення) дії цього договору орендар сплачує до Державного бюджету і балансоутримувачу орендну плату до фактичної передачі майна згідно з актом приймання-передачі, який надається орендодавцю у 10-денний термін після підписання.

Таким чином, судова колегія вважає, що виставлення рахунків на сплату платежів за користування майном, які були оплачені орендарем, не можна розцінювати як згоду орендодавця на пролонгацію договору оренди від 28 серпня 2006 року, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” сплачувало кошти за фактичне користування майном.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 03 червня 2008 року у справі № 2-11/9948-2007.

Оскільки орендар після закінчення строку дії договору оренди продовжував безпідставно займати спірне приміщення, судова колегія вважає, що Фонд майна Автономної Республіки Крим правомірно звернувся до господарського суду з позовом про стягнення неустойки за безпідставне користування майном у розмірі 18766, 99 грн. на підставі частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України.

Однак, оскільки чинним законодавством не передбачено нарахування пені на неустойку, позовні вимоги Фонду майна Автономної Республіки Крим про стягнення пені у розмірі 49, 89 грн. задоволенню не підлягають.

Зустрічні позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” про визнання права на оренду державного нерухомого майна - нежитлових приміщень 8-1 площею 21, 59 кв.м., експлуатованої покрівлі площею 165, 0 кв.м., які розташовані за адресою: м. Ялта, наб. ім.. В.І.Леніна, буд. б/н, на строк до 26 серпня 2011 року та зобов’язання Фонду майна Автономної Республіки Крим укласти з товариством з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” додаткову угоду до договору оренди державного майна від 28 серпня 2006 року, виклавши пункт 10.1 договору в наступній редакції: „Вказаний договір укладений на строк з 28 серпня 2006 року по 28 серпня 2011 року включно”, судова колегія вважає такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України, відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону.

У разі надходження до орендодавця заяви про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), орендодавець у п'ятиденний строк після дати реєстрації заяви надсилає копії матеріалів органу, уповноваженому управляти відповідним майном. (абзац 1 частини 2 статті 9 Закону).

Орган, уповноважений управляти державним майном, розглядає подані йому матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про умови договору оренди або про відмову в укладенні договору оренди. (абзац 1 частини 3 статті 9 Закону).

Таким чином, укладення як договору оренди, так і додаткової угоди до нього можливо лише за згодою органу, уповноваженого управляти майном за цим договором.

Пунктом 10.6 спірного договору також передбачена можливість продовження договору за наявності згоди на це балансоутримувача та органа управління.

Листом від 19 вересня 2007 року вих. № ОМ-2426 підтверджується відмова балансоутримувача, державного підприємства „Ялтинський морський торгівельний порт”, від продовження договору оренди від 28 серпня 2006 року після спливу строку його дії (а.с.18).

Також, згоди на продовження терміну дії договору оренди від 28 серпня 2006 року не надав и орган, уповноважений управляти відповідним державним майном, а саме –Міністерство транспорту та зв’язку України, не надавав.

Як вбачається з листа № 5019/16/10-06 від 28 липня 2006 року Міністерство транспорту та зв’язку України не заперечувало щодо передачі в оренду товариству з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” вищевказаного майна терміном на 364 дні (а.с.72).

З пояснень представника Міністерства транспорту та зв’язку України, наданих у судовому засіданні при розгляді справи апеляційною інстанцією, вбачається, що згідно з вимогами чинного законодавства, а також відповідно до умов договору оренди від 28 серпня 2006 року - усі дії щодо продовження терміну договору повинні узгоджуватися як з Міністерством транспорту та зв’язку України, так і з балансоутримувачем, державним підприємством „Ялтинський морський торгівельний порт”. Своєї згоди на продовження терміну дії договору оренди від 28 серпня 2006 року Міністерство транспорту та зв’язку України не надавало.

Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України власнику належить право володіння, користування та розпорядження майном від імені та в інтересах держави право власності здійснюють відповідні органи державної влади (частина 2 статті 326 Цивільний кодекс України).

Оскільки Міністерство транспорту та зв’язку України як орган, уповноважений управляти спірним майном, не надав згоди на передачу в оренду державне майно строком на 5 років, у господарського суду відсутні правові підстави для зобов’язання Фонду майна Автономної Республіки Крим укласти додаткову угоду до договору відносно дії договору оренди до 28 серпня 2011 року.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 18 березня 2008 року у справі № 2-26/19389-2006.

З урахуванням викладеного, порушення судом першої інстанції норм матеріального права є підставою для скасування рішення у справі.

Крім того, при розгляді справи місцевим господарським судом також були порушені норми процесуального права, що виразилося в наступному.

При розгляді зустрічного позову про зобов’язання Фонду майна Автономної Республіки Крим укласти з товариством з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” додаткову угоду до договору оренди державного майна від 28 серпня 2006 року, судом не було залучено до участі у справі Міністерство транспорту та зв’язку України, яке є органом, уповноваженим управляти спірним майном, що, в силу пункту 4 статті 104 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для скасування рішення у справі.

Стосовно заявленого у судовому засіданні представником товариства з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” клопотання про залучення до участі у справі Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, судова колегія відхилила виходячи з наступного.

В обґрунтування зазначеного клопотання, відповідач посилається на те, що Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим на даній час є орендодавцем спірного майна як правонаступник Фонду майна Автономної Республіки Крим, але при цьому, полягає на тому, що належним відповідачем за зустрічною позовною заявою є Фонд майна Автономної Республіки Крим, оскільки саме з ним укладений договір оренди від 28 серпня 2006 року.

Відхиляючи вказане клопотання, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем за зустрічною позовною заявою - товариством з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” заявлені вимоги про спонукання Фонду майна Автономної Республіки Крим укласти з товариством з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” додаткову угоду до договору оренди державного майна від 28 серпня 2006 року, а не вимоги про укладення нового договору оренди, що виключає залучення Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення зустрічної позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” у зв’язку з її необґрунтованістю та, одночасно, вважає позовні вимоги Фонду майна Автономної Республіки Крим такими, що підлягають частковому задоволенню, у зв’язку з чим вважає за необхідне скасувати прийняте у справі рішення з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову Фонду майна Автономної Республіки Крим.

Керуючись статтею 101, пунктом 2 статті 103, пунктом 1 частини 1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скари державного підприємства „Ялтинський морський торгівельній порт” та Фонду майна Автономної Республіки Крим задовольнити частково.

2.Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 09 червня 2008 року у справі № 2-25/4594-2008 скасувати.

Прийняти нове рішення у справі.

Первісний позов Фонду майна Автономної Республіки Крим задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” (98635, м. Ялта, вул. П.Тольятті, 9а, кв.12, , р/р 01 КФ АБ „Південний”) до Державного бюджету України (банк одержувача –ГУ Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, м. Сімферополь, код ЗКПО 34740850, МФО 824026, р/р 0039, код платежу 22080300) неустойку за безпідставне користування майном у розмірі 18 766, 99 грн..

Зобов’язати товариство з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” повернути балансоутримувачу, державному підприємству „Ялтинський морський торгівельний порт”, орендоване державне нерухоме майно –нежитлові приміщення 8-1 площею 21, 59 кв.м., експлуатовану покрівлю площею 165, 0 кв.м., які розташовані за адресою: м. Ялта, наб. ім.. В.І.Леніна, буд. б/н, за актом приймання-передачі.

В частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” пені у розмірі 49, 89 грн. - відмовити.

У зустрічному позові товариства з обмеженою відповідальністю „Море-СІ” про визнання права на оренду державного нерухомого майна –нежитлового приміщення 8-1 площею 21, 59 кв.м., крівлі, що експлуатується площею 165, 0 кв.м., розташовані за адресою: м. Ялта, набережна ім.. В.І. Леніна, будинок б/н та зобов’язання Фонду майна Автономної Республіки Крим укласти з ним додаткову угоду до договору оренди вказаних приміщень від 28 серпня 2006 року - відмовити.

Господарському суду Автономної Республіки Крим видати накази.

Головуючий суддя                                                  В.В.Сотула

Судді                                                                                Ю.М. Гоголь

В.І. Гонтар