ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.08 Справа № 22/55/08

Суддя Скиданова Ю.О.

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю “УТН –Восток” (83030, м. Донецьк, вул. Майська, 86-а; фактична адреса: 03068,

м. Київ, вул. Козацька, 120/4)

Відповідач:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Росар”

(м. Запоріжжя, вул. Запорізька, б. 2, кв. 36)

Представники сторін:

від позивача: Остапенко Сергій Леонідович, довіреність б/н від 24.06.2008р.

від відповідача: не з’явився;

Суддя Скиданова Ю.О.

СУТНІСТЬ СПОРУ

Заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по оплаті поставленого товару у розмірі 51 644,04 грн. за Договором від 01.01.07 № 126/07 купівлі-продажу пального, а також 348,06грн. - 3% річних та 2 311,71грн. - пені за прострочку оплати.

Ухвалою суду від 04.06.2008 р. порушено провадження у справі № 22/55/08, судове засідання призначено на 25.06.2008 р.

У судове засідання 25.06.2008 р. представник відповідача не з’явився, витребувані ухвалою від 04.06.2008 р. документи, необхідні для розгляду справи, суду не надав.

У засіданні 25.06.2008 р., з метою витребування доказів в порядку ст. 77 ГПК України судом оголошено ухвалу про відкладення розгляду справи до 30.07.2008 р.

У судовому засіданні 30.07.2008 р. розгляд справи завершено, відповідно до ст. 85 ГПК України суддею оголошено вступну та резолютивну частини рішення за згодою представника позивача.

За клопотанням позивача розгляд справи проводився без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, обґрунтовує їх ст.ст. 526, 625 ЦК України, ст.ст. 193, 230, 231, 343 ГК України, та підтримує їх з підстав, що викладені в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання 30.07.2008 р. не з’явився, ухвалу суду по справі № 22/55/08 від 25.06.2008 р. не виконав, відзив та інші витребувані судом документи не надав, свого повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки у судове засідання не повідомив.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за необхідне розглянути спір за наявними у справі матеріалами в межах строку, передбаченого ст. 69 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив, що 01.01.2007 року між ТОВ «УТН-Восток»та відповідачем укладений Договір № 126/07 купівлі-продажу пального та його відпуску за електронною карткою.

Згідно п. 1.1. Договору, ТОВ «УТН-Восток»прийняло на себе зобов'язання передати певну кількість товару у власність відповідача, а Відповідач зобов'язався прийняти і оплатити поставлений Товар.

На виконання Договору ТОВ «УТН-Восток»здійснило Відповідачеві поставку партій Товару на загальну суму 675 489, 28 грн., що підтверджується наступними накладними:

видаткова накладна № Z04-25089 від 31.01.2007р.

видаткова накладна № Z04-24902 від 31.01.2007р.

видаткова накладна № Z04-27315 від 28.02.2007р.

видаткова накладна № Z04-32929 від 30.03.2007р.

видаткова накладна № Z04-29468 від 31.03.2007р.

видаткова накладна № Z04-35477 від 28.04.2007р.

видаткова накладна № Z04-34901 від 30.04.2007р.

акт надання послуг № Z04-000045 від 31.04.2007 р.

видаткова накладна № Z04-38424 від 31.05.2007р.

видаткова накладна № Z04-38010 від 31.05.2007р.

акт надання послуг № Z04-000053 від 27.06.2007 р.

видаткова накладна № Z04-41325 від 27.06.2007р.

видаткова накладна № Z04-41229 від 30.06.2007р.

видаткова накладна № Z04-44283 від 31.07.2007р.

видаткова накладна № Z04-46708 від 31.08.2007р.

видаткова накладна № Z04-47237 від 31.08.2007р.

видаткова накладна № Z04-50220 від 28.09.2007р.

видаткова накладна № Z04-49813 від 30.09.2007р.

Факт отримання товару відповідачем також підтверджується довіреностями на отримання ТМЦ.

Відповідно до п. 4.1 Договору сплата вартості пального здійснюється відповідачем на умовах 100% передплати, при чому рахунок сплачується відповідачем протягом 2х днів з моменту його надання покупцеві.

Згідно із п. 4.3 Договору, Відповідач зобов'язався здійснювати остаточні розрахунки за поставлений товар протягом 10 (десяти) календарних днів місяця, що йде наступним за розрахунковим.

Однак, відповідач не в повному обсязі сплатив поставлений Товар, а перерахував лише 629 500 грн., що підтверджує довідка установи банку, яку позивач додає до позову.

Таким чином, станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед ТОВ «УТН-Восток»за поставлений за Договором Товар складає 51 644,04 грн.

Статтею ст. 193 ГК України, зокрема п.п. 1, 7 встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Цивільний кодекс України, ст. 526 якого передбачає, що обов’язки повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк у відповідності із вказівкою закону або договору.

Судом встановлено, що у порушення вищевикладених вимог відповідач не виконав свої обов’язки по оплаті товару.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач документальних доказів погашення боргу суду не надав. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 51 644,04 грн. основного боргу обґрунтована, підтверджується матеріалами по справі та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно з ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов 'язання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Позивачем за прострочення грошового зобов’язання відповідно до п. 10.1 Договору нараховано відповідачу пеню за період часу з 16.02.2008 р. по 07.05.2008 р. у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період несвоєчасної плати відповідної суми, яка склала суму 2 311,71 грн. згідно із розрахунком позивача.

Розрахунок пені перевірений у судовому засіданні та визнаний судом обґрунтованим, вимоги позивача про стягнення 2 311,71 грн. пені підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних у сумі 348,06 грн. перевірений у судовому засіданні, визнаний судом обґрунтованим. Вимоги позивача про стягнення 3% річних в сумі 348,06 грн. підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір доведений до суду з його вини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Росар”

(м. Запоріжжя, вул. Запорізька, б. 2, кв. 36, п/р 4102 в АКІБ “Укрсиббанк”, м. Харків, МФО 351005, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “УТН –Восток”, (83030, м. Донецьк, вул. Майська, 86-а; фактична адреса: 03068, м. Київ, вул. Козацька, 120/4, п/р 9901 в ЗФ АКБ “Південний”, МФО 313753, ) 51 644,04 грн. - основного боргу, 348,06грн. - 3% річних, 2 311,71грн. –пені, 543 грн. 04 коп. - витрат на сплату державного мита, 118 грн. 00 коп. витрат на ІТЗ судового процесу. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 18.08.2008 р.

Суддя Ю.О. Скиданова