ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2008 р.

№ 2-24/4138-2006

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Разводової С.С.,

Самусенко С.С. - доповідача,

розглянувши матеріали касаційної скарги

ДП "Дельта-Лоцман"

на рішення

господарського суду Автономної Республіки Крим

від 26 листопада 2007 року

та постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 03 березня 2008 року

у справі

№ 2-24/4138-2006

господарського суду

Автономної Республіки Крим

за позовом

ДП "Дельта-Лоцман"

до

ДП "Керченський морський торговельний порт"

про

про стягнення 4553,74 доларів США

за участю представників

сторін

від позивача –

не з`явився,

від відповідача –

Климачова Л.С.

В С Т А Н О В И В:

ДП "Дельта-Лоцман" звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим із позовом до ДП "Керченський морський торговельний порт" про стягнення 4553,74 доларів США за договором № 29-05 від 01 березня 2005 року про надання послуг з лоцманського проведення суден та регулювання руху суден суднам, які знаходяться під субагентським обслуговуванням.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 листопада 2007 року у справі № 2-24/4138-2006 у задоволенні позову ДП "Дельта-Лоцман" відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що спірна сума є податком на додану вартість та включена у склад вартості наданих послуг, а оскільки послуги з лоцманського проведення звільнені від оподаткування податком на додану вартість, підстав для задоволення позовних вимог немає.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 03 березня 2008 року у справі № 2-24/4138-2006 залишено без задоволення апеляційну скаргу ДП "Дельта-Лоцман", рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 листопада 2007 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ДП "Дельта-Лоцман" просить скасувати постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 03 березня 2008 року у справі № 2-24/4138-2006 та прийняти нове рішення, яким стягнути з ДП "Керченський морський торговельний порт" на користь ДП "Дельта-лоцман" заборгованість в сумі 4553,74 доларів США.

В обґрунтування касаційної скарги ДП "Дельта-Лоцман" посилається на порушення норм матеріального та процесуального права господарськими судами попередніх інстанцій, зокрема, вказуючи на ст. 3, 5, 6, 7 Закону України "Про податок на додану вартість", ст. 5, 86, 186 Митного кодексу України, ст. 6 Закону України "Про транзит вантажів".

Вищим господарським судом України за касаційною скаргою ДП "Дельта-Лоцман" ухвалою від 19.05.2008 у справі №2-24/4138-2006 порушено касаційне провадження.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, правильність застосування норм матеріального та процесуального права місцевим та апеляційним господарськими судами, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини у даній справі.

01 березня 2005 року між ДП "Дельта-Лоцман" та ДП "Керченський морський торговельний порт" (агент) був укладений договір № 29-05 про надання послуг з лоцманського проведення суден та регулювання руху суден.

Відповідно до п.2.1.1 договору ДП "Дельта-Лоцман" на підставі заявок відповідача на прохід судна виконувало лоцманські проведення суден у період з 12 липня 2005 року по 24 вересня 2005 року, що підтверджується лоцманськими квитанціями, квитанціями про виконані послуги.

За п.2.2.4 договору ДП "Керченський морський торговельний порт" зобов'язане перераховувати кошти, отримані від судновласника, відповідно до рахунків, які виставлені ДП "Дельта-Лоцман", у терміни, визначені цим договором.

Згідно п.4.2 договору оплата проводиться ДП "Керченський морський торговельний порт" відповідно до рахунків, що виставляються ДП "Дельта-Лоцман" (позивачем) і які підтверджені лоцманськими квитанціями та квитанціями ЦРРС, в межах перерахованих судновласником коштів.

Відповідно до п.4.3 договору передоплата здійснюється ДП "Керченський морський торговельний порт" до виходу судна з порту за реквізитами, визначеними у рахунках - проформах та в межах перерахованих судновласником коштів.

По виставленню остаточного рахунку ДП "Керченський морський торговельний порт" зобов'язано перерахувати різницю між раніше перерахованою сумою та даним рахунком не пізніше 7-ми банківських днів з дня отримання рахунку щодо суден, які проходять канал транзитом, не пізніше 5-ти банківських днів з дня отримання рахунку щодо суден, які заходять у порти.

На виконання зазначених положень договору позивачем виставлені рахунки у період з 18 липня 2005 року по 27 вересня 2005 року, за якими ДП "Керченський морський торговельний порт" частково проведені розрахунки.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що заборгованість відповідача за виставленими рахунками складається із сум податку на додану вартість, нарахованого ДП "Дельта-Лоцман" на послуги лоцманського проведення та послуги служби регулювання рухом суден.

Вказана сума ПДВ не була перерахована судновласниками - нерезидентами, про що відповідач інформував позивача листом № 6/2925 від 29 червня 2005 року.

Господарськими судами попередніх інстанцій також зазначено, що статус вантажу як транзитного підтверджено, зокрема, лоцманськими квитанціями, виписаними позивачем.

Згідно п. 5.15 Закону України "Про податок на додану вартість" звільняються від оподаткування операції з поставки послуг по перевезенню (переміщенню) пасажирів та вантажів транзитом через територію і порти України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про транзит вантажів" транзитні послуги (роботи) - безпосередньо пов’язана з транзитом вантажів підприємницька діяльність учасників транзиту, що здійснюється в межах договорів (контрактів) перевезення, транспортного експедирування, доручення, агентських угод тощо;

учасники транзиту - вантажовласники та суб’єкти підприємницької діяльності (перевізники, порти, станції, експедитори, морські агенти, декларанти та інші), які у встановленому порядку надають (виконують) транзитні послуги (роботи).

З огляду на вищевказане, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що господарські суди першої та апеляційної інстанцій з огляду на п. 6.2.4, п. 5.15 Закону України "Про податок на додану вартість" та ст. 1 Закону України "Про транзит вантажів" дійшли обґрунтованого висновку щодо звільнення від нарахування податку на додану вартість на послуги з лоцманського проведення

та регулювання руху суден, що безпосередньо пов'язані з транзитом вантажів та пов'язані з перевезенням (переміщенням) таких вантажів.

ДП "Дельта-Лоцман" вказує на те, що послуги надаються на митній території України і тому є об'єктом оподаткування на підставі ст.ст. 3, 6, 7 Закону України "Про податок на додану вартість".

Однак, лоцманський збір та збір за регулювання руху суден хоча і не відносяться Кодексом торговельного мореплавства України до портових зборів, проте вони пов'язані зі здійсненням операцій з поставки транзитних послуг, які звільняються від оподаткування згідно п. 5.15 Закону України "Про податок на додану вартість".

Відповідно до ст.1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Господарські суди попередніх інстанцій дослідили належним чином положення договору № 29-05 про надання послуг з лоцманського проведення суден та регулювання руху суден та законодавство, що регулює спірні правовідносини сторін.

Колегія суддів Вищого господарського суду України не погоджується з доводами позивача, що він не є учасником транзиту та щодо непов'язаності наданих послуг з транзитом, оскільки господарськими судами попередніх інстанцій встановлено статус вантажу як транзитного і надані послуги відповідно до ст. 1 Закону України "Про транзит вантажів" транзитними.

За встановлених судами обставин колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що господарський суд першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Виходячи з викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення на підставі вищенаведених встановлених та досліджених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, вважає доводи касаційної скарги ДП "Дельта-Лоцман" такими, що не знайшли свого підтвердження, а тому погоджується з висновками місцевого та апеляційного господарських судів і залишає без змін оскаржувані у даній справі судові рішення та постанову.

Враховуючи вказане, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України , Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Державного підприємства "Дельта-Лоцман" залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.03.2008 у справі № 2-24/4138-2006 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                            І. Плюшко

Судді:                                                                                С. Разводова

С. Самусенко