ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.08 Справа № 23/124

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань Маїк С.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Прокурора Залізничного району м. Львова в інтересах держави в особі уповноваженого органу Львівської міської ради в особі Львівського міського комунального підприємства “Львівводоканал” (надалі –ЛМКП “Львівводоканал”), м. Львів,

до відповідача Закритого акціонерного товариства (надалі –ЗАТ) “Львівська текстильна компанія”, м.Львів,

про стягнення 4042,36 грн.

За участю представників:

від прокуратури –Топій Т.В.,

від позивача –Коваль Р.П.,

від відповідача – Патлачук Є.В. - представник

Суть спору: Прокурор Залізничного району м. Львова звернувся до господарського суду Львівської області з позовом в інтересах держави в особі уповноваженого органу Львівської міської ради в особі ЛМКП “Львівводоканал” про стягнення з ЗАТ “Львівська текстильна компанія”, м.Львів, 4042,36 грн. додаткової плати за скид понаднормативних забруднень. Позовні вимоги мотивовані, зокрема нормами п.п. 2.1.1., 2.2.1., 2.2.7, 3.6. Договору № 304426 від 14 лютого 2002 р., ст.ст. 509, 526, 614 ЦК України, п.п. є, ж ст. 68 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, розділу 21 Основних напрямків державної політики в галузі охорони довкілля, використання природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки, затверджених постановою Верховної Ради України від 05.03.1998 р. № 188/98-ВР, п.п. 2.2., 4.2.2.4., 8.4.3., 9 Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації м. Львова, п. 4.2. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид примислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів.

Відповідач у запереченнях на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позов необгрунтований, прокурорм подано позовну заяву в інтересах господарюючого суб”єкта, а не в інтересах органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, порушення інтересів держави з боку відповідача у даному випадку відсутнє.

Заслухавши пояснення представників прокуратури та сторін, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Роблячи такий висновок, господарський суд виходив з наступного.

Між сторонами у справі 14.02.2002 р. укладено Договір на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі № 304426. Згідно з п.п. 1.1. Договору позивач (Львівводоканал) надає відповідачу послуги у забезпеченні питною водою та прийманні стічних вод, а відповідач користується послугами: здійснює забір води з водопроводу та скид стічних вод у каналізацію і сплачує за надані послуги на умовах, які визначені Договором та чинним законодавством України, зокрема: “Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України”, “Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення”, „Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації міст і селищ України", „Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальну систему каналізації Львова" (надалі Правила місцеві).

Відповідно до п. 2.1 Державних правил, п.п. 3.1.4, 3.1.5, 3.2.3, 3.2.4 Місцевих правил, п.п. 2.1.3, 3.6 Договору водоканалу надано право: контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод свого абонента; здійснювати відбір проб для контролю за їх якістю, пред’являти абоненту рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, тощо. Згідно з п. 4.3.1 Місцевих правил уповноваженим органом Львівської міської ради затверджено перелік підприємств, для яких встановлюється ліміт скиду забруднюючих речовин у міську каналізацію. У відповідності до п.п. 4.4.1, 4.4.1.1 Місцевих правил відповідач внесений у Перелік підприємств, для яких встановлюється ліміт скиду забруднюючих речовин у міську каналізацію. Обов”язок відповідача погоджувати Проект ліміту передбачено Договором (п.2.2.1) та Місцевими правилами (п.п. 4.3.3). На підставі Проекту ліміту до вилучення підприємства з вищезгаданого Переліку воно зобов”язано отримувати Дозвіл на скид стічних вод. Відповідачу 26.05.2006 р. затверджено позивачем Ліміт № 813 на скид забруднювальних речовин в систему міської каналізації. Водоканалом 10.01.2008 р. проведено вибірковий контрольний аналіз стічних вод відповідача (акт про відбір контрольної вибіркової проби стічних вод № 2670). Проби для проведення контрольного аналізу передано в хімбаклабораторію ЛМКП “Львівводоканал”. Для контрольного аналізу передано проби й відповідачу, проте контрольний аналіз ним не проводився. З результату вимірювань № 3 від 10.01.2008 р. вбачається, що відповідач скидав використану воду з перевищенням допустимих концентрацій забруднювальних речовин, встановлених Лімітом № 813 (зокрема завислих речовин, БСК 5, аміаку, фосфатів). Вказане є порушенням вимог ст.ст. 10, 40 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”. За виявлені таким чином перевищення допустимих концентрацій забруднювальних речовин у стічних водах ЛМКП “Львівводоканал” відповідно до п.п. 4.2.2.4., 8.4.3., 9 Місцевих Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації м. Львова та п. 3.6 Договору нарахував відповідачу додаткову плату у розмірі 4042,36 грн. Розрахунок додаткової плати № 2693/36 від 26.02.2008 р. відповідає вимогам Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів (надалі –Інструкція) та розділу 8 Місцевих правил. На достатність разового виявлення перевищення допустимих концентрацій забруднювальних речовин вказують: п. 7.8. Державних правил, п. 3. 6 Інструкції та п.7.2.2. Місцевих правил.

У відповідності до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У матеріалах справи відсутні та відповідачем на вимогу суду не подані докази, які б спростовували позовні вимоги або свідчили про погашення боргу. За таких обставин підстави для відмови у позові відсутні.

Згідно з п. 4.2. Інструкції 20% плати за скид понаднормативних забруднень (696,96 грн.) перераховуються до утвореного в міському бюджеті фонду охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Заперечення відповідача стосовно того, що пркурором Залізничного району подано позов в інтересах підприємства, а не в інтересах держави, спростовуються наступним. Згідно з розділом 21 Основних напрямків державної політики України в галузі охорони довкілля, використання природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки, затверджених постановою Верховної Ради України від 05.03.1998 р. № 188/98-ВР метою державної політики в галузі є, зокрема вжиття заходів, спрямованих на те, щоб комунальна каналізація лише транспортувала вже очищені до необхідного рівня виробничі стічні води промислових підприємств до водойм. З цією метою відповідно до п. 3.1.4., 3.1.5. Місцевих правил Водоканал зобов”язано здійснювати контроль за якістю стічних вод, що скидають підприємства, а також за режимом і обсягом скиду. У випадку виявлення з боку Підприємств порушень Правил (перевищення встановлених показників об”єиу та якості стічних вод, скид без Дозволу, невиконання вимог Акту тощо) Водоканалом нараховується додаткова плата.

Про надіслання відповідачу претензії № 2693 від 17.03.2008 р. свідчить копія поштової квитанції та Список поштових відправлень від 20.03.2008 р., завірений штемпелем поштового відділення.

З огляду на викладене, керуючись ст.68 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища" „Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та „Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України" „Правилами приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова", ст.ст. 22, 33, 34, 35, 36, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Львівська текстильна компанія” (79019, м. Львів, вул. Лемківська, 15, ) на користь Львівського міського комунального підприємства „Львівводоканал” (м.Львів, вул. Зелена, 64, ) –3345,4 грн. додаткової плати за скид стічних вод з перевищенням норм якісних показників стічних вод.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Львівська текстильна компанія” (79019, м. Львів, вул. Лемківська, 15, ) в доход міського бюджету м. Львова (Фонд охорони навколишнього природного середовища Сихівського району м. Львова, м. Львів, пл. Ринок, 1, р/р № 0008 в ГУ УДК у Львівській обл., МФО 825014, ) нарахування у розмірі 696,96 грн. за скид понаднормативних забруднень (код бюджетного доходу 24061600).

Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Львівська текстильна компанія” (79019, м. Львів, вул. Лемківська, 15, ) в доход державного бюджету 102 грн. державного мита.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Львівська текстильна компанія” (79019, м. Львів, вул. Лемківська, 15, ) на користь ВДК Личаківського району м. Львова (банк одержувача ГУДКУ у Львівській області) 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

3. Рішення може бути оскаржене в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя                                                                                           Бортник О.Ю.