СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.04.08

Справа № 17/138-08.

За позовом: 1)Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

2) Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до відповідача: Сумської міської ради

третя особа на стороні відповідача, яка не
заявляє

самостійних вимог на
предмет спору :  Приватне підприємство
«Мегаполіс»

про визнання права на оренду земельної
ділянки.

Суддя  КОВАЛЕНКО О.В.

Представники:

Від позивачів     ОСОБА_3

Від відповідача   не з'явився.

Третя особа         не з'явився

У засіданні брали участь:
секретар судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: позивачі
просять суд визнати за ними право на оренду земельної ділянки площею 0,0500 га,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 межі та конфігурацію якої зазначено в
«Проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки для комерційного
використання (під розміщення меблевого салону-магазину) підприємцям ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 АДРЕСА_1, який складено приватним підприємством «Мегаполіс»; визнати
укладеним на умовах, визначених типовим договором, затвердженим рішенням
Сумської міської ради №172-МР від 20.09.2006 р., між Сумською міською радою та
ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2, договір оренди земельної ділянки площею 0,0500 га,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, межі та конфігурацію якої зазначено в
«Проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки для комерційного
використання (під розміщення меблевого салону-магазину) підприємцям ОСОБА_1 та
ОСОБА_2АДРЕСА_1, який складено приватним підприємством «Мегаполіс».

Відповідач в письмовому
відзиві проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що між
Сумською міською радою і позивачами взагалі не укладався договір оренди спірної
земельної ділянки.

Третя особа в судове
засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним
чином, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами. В письмовому відзиві повідомила, що нею на
замовлення позивачів розроблений проект землеустрою щодо відведення спірної
земельної ділянки на підставі рішення Сумської міської ради від 07.02.2007 р.
№384-МР.

Розглянувши матеріали
справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивачів, суд
встановив:

14.11.2006 р. позивачі
звернулися з заявою на ім'я міського голови м. Суми про надання під розміщення
меблевого салону-магазину земельної ділянки по АДРЕСА_1,  площею 0,0500 га.

За наслідками розгляду
звернення позивачів 07.02.2007 р. Сумською міською радою прийнято рішення
№384-МР «Про надання згоди (дозволу) на розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок та перепогодження технічної документації із
землеустрою у зв'язку зі зміною цільового призначення земельних ділянок,
внесення змін до рішень Сумської міської ради», яким позивачам надано згоду на
розроблення проекту землеустрою земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (пункт 9
Додатку до рішення Сумської міської ради №384-МР).

З матеріалів справи
вбачається, що на підставі отриманого від Сумської міської ради дозволу (згоди)
позивачі звернулись 26.02.2007 р. до приватного підприємства «Мегаполіс»
(землевпорядної організації) з заявою про складання проекту землевідведення
щодо відведення земельної ділянки для комерційного використання (під розміщення
меблевого салону-магазину) за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, виготовлений
третьою особою проект отримав позитивні висновки Сумської міської
санітарно-епідеміологічної станції, Державної регіональної екологічної
інспекції, управління культури Сумської міської ради, управління архітектури та
містобудування Сумської міської ради, Сумського міського управління земельних
ресурсів, а також 13.06.2007 р. позивачами отриманий позитивний висновок
державної експертизи землевпорядної документації.

Відповідно до ст. 123
Земельного кодексу України надання земельних ділянок юридичним особам у
постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади
та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Юридична особа,
зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель
комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до міської ради.

До клопотання про
відведення земельної ділянки додаються матеріали, передбачені частиною
п'ятнадцятою статті 151 цього Кодексу, документи, що обґрунтовують її розмір,
призначення та місце розташування, а саме: викопіювання з генерального плану
або іншої містобудівної документації населеного пункту, копію плану земельної
ділянки з нанесенням на ній варіантів розміщення об'єкта із зазначенням
загальної площі, яку необхідно вилучити. Зазначаються також склад угідь
земельної ділянки, що вилучається, та умови її відведення.

Відповідна районна
державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання
у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної
ділянки.

Частиною 6 ст. 123
Земельного кодексу України встановлено, що проект відведення земельної ділянки
погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та
охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної
експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної
адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у
місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають
рішення про надання земельної ділянки.

10.12.2007 р. позивачі
звернулись до Сумської міської ради з заявою про надання земельної ділянки та
підписання відповідного договору оренди, до якої згідно вимог ст. 181 ГК
України додано для підписання два примірника проекту договору оренди,
складеного на підставі Типового договору оренди, затвердженого рішенням
Сумської міської ради №172-МР від 20.09.2006 р. «Про затвердження Типового
договору оренди земельної ділянки, що укладається з юридичними та фізичними
особами».

Так, з матеріалів справи
вбачається, що листом Управління земельних ресурсів Сумської міської ради від
08.01.2008 р. №1662/01-01 позивачам було повідомлено, що за результатами їх
звернення щодо повторного розгляду питання стосовно надання зазначеної
земельної ділянки згадане питання винесене на розгляд чергового засідання
комісії з питань архітектури, будівництва, регулювання земельних відносин,
природокористування та екології Сумської міської ради з подальшим винесенням на
чергову сесію міської ради .

Проте, згідно з
протоколом №62 від 18.11.2007 р. засідання постійної діючої депутатської
комісії пункт надання в оренду спірної земельної ділянки знято на доопрацювання
без наведення підстав зняття, що фактично є відмовою від розгляду вказаного
питання.

Відповідно до ч.9 ст. 123
Земельного кодексу України відмову органів місцевого самоврядування у наданні
земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в
установлений строк може бути оскаржено в судовому порядку. Рішення про відмову
у наданні земельної ділянки в користування має містити мотивовані пояснення з
посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів, затвердженої
містобудівної документації та документації із землеустрою.

Згідно ч.3 ст. 125
Земельного кодексу України приступати до використання земельної ділянки до
встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує
право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Зі змісту ч.2 ст.19
Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи
вбачається, що позивачі подали Сумській міській раді всі передбачені чинним
законодавством документи, необхідні для розгляду клопотання по суті, але до
цього часу жодних дій по його розгляду відповідачем не вчинено.

Пунктом 34 ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на
пленарних засіданнях міської ради відповідно до закону вирішують питання
регулювання земельних відносин.

Зі змісту ч. 16 ст. 151
Земельного кодексу України вбачається, що у разі відмови власника землі або
землекористувача, сільської, селищної, міської ради, органів державної влади у
погодженні місця розташування об'єкта ці питання вирішуються у судовому
порядку.

Крім того, аналогічна
позиція викладена в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від
16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ», де зазначено, що підвідомчі їм (судам) спори,
пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні.
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно
з ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України шляхом: визнання прав; відновлення
стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди
недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших
передбачених законом способів. Зокрема, при оскарженні рішень органів
виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування з питань, віднесених до їх
компетенції (наприклад, про відмову в передачі у власність чи в продаж
земельної ділянки або розміщенні об'єкта), суд у разі задоволення позову визнає
рішення цих органів недійсними і зобов'язує їх, залежно від характеру спору,
виконати певні дії на захист порушеного права чи сам визнає це право за
позивачем.

Відповідно до ст.33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на  які вона посилається, як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Таким чином, позивачами
подано суду докази подання відповідачу всіх необхідних документів, достатніх
для розгляду клопотання щодо надання земельної ділянки в користування, а тому
суд дійшов до висновку про те, що за позивачами необхідно визнати право на
оренду земельної ділянки площею 0,0500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1
межі та конфігурацію якої зазначено в «Проекті землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для комерційного використання (під розміщення меблевого
салону-магазину) підприємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 АДРЕСА_1, який складено
приватним підприємством «Мегаполіс».

Вимоги позивачів в
частині визнання укладеним на умовах, визначених типовим договором,
затвердженим рішенням Сумської міської ради №172-МР від 20.09.2006 р., між
Сумською міською радою та ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2, договору оренди земельної
ділянки площею 0,0500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, межі та
конфігурацію якої зазначено в «Проекті землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для комерційного використання (під розміщення меблевого
салону-магазину) підприємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2АДРЕСА_1, який складено
приватним підприємством «Мегаполіс» задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Приписи статей 13 і 41
Конституції України визначають, що від імені Українського народу права
власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування
в межах, визначених Конституцією, і усі суб'єкти права власності рівні перед
законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

Відповідно до статей 142
- 145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого
самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють
територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом
прийняття рішень. Права органів самоврядування захищаються у судовому порядку.

Статтею 116 Земельного
кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права
власності та права користування земельними ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу статті 124
Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають
у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом
укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 16
Закону України "Про оренду землі" особа, яка бажає отримати земельну
ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає заяву
(клопотання) до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування за місцем розташування земельної ділянки. Розгляд заяви
(клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку,
встановленому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати
земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до
вимог цього Закону.

Стаття 12 Земельного
кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі
земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями
територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту
тридцять четвертого статті 26, пункту другого статті 77 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні" питання надання земельної
ділянки в оренду вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про
поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті
рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого
самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Судами при розгляді даної
справи встановлено, що міською радою не приймалося рішення про надання або
відмову в наданні спірної земельної ділянки позивачу.

Зважаючи на те, що
необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у
державній або комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу
про надання земельної ділянки, зобов'язання цього органу надати в користування
земельну ділянку на підставі договору оренди за відсутності відповідного
рішення є порушенням його виключного, передбаченого Конституцією України, права
на здійснення права власності від імені Українського народу та управління
землями, яке підлягає захисту.

Таким чином, лише рішення
уповноваженого державного виконавчого органу чи органу місцевого самоврядування
є підставою набуття фізичними і юридичними особами права користування
земельними ділянками, що знаходяться у державній або у комунальній власності.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК
України судові витрати, пов'язані з розглядом справи  покладаються на позивачів.

Керуючись ст. ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати за фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, кодНОМЕР_1) та за фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, кодНОМЕР_2) право на оренду земельної
ділянки площею 0,0500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 межі та
конфігурацію якої зазначено в «Проекті землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для комерційного використання (під розміщення меблевого
салону-магазину) підприємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 АДРЕСА_1, який складено
приватним підприємством «Мегаполіс».

3.          В іншій частині в позові відмовити.

Суддя
О.В. Коваленко