ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

02.06.2008

Справа №2-7/3327.1-2008

За позовом Закритого акціонерного товариства «Керченский известняк» (98310, АР Крим, м. Керч, вул. Мира, 3)

До відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестняк ЛТД» (АР Крим, Ленінський район, с. Приозерне, пров. Клубний, 4/4а); 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Одітел-Харків» (61022, м. Харків, вул. Сумська, 57)

Про визнання договору недійсним та спонукання до виконання певних дій.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача – не з’явився.

Від відповідачів: 1) не з’явився; 2) Мазовецький В. П., предст., дов. від 22.02.2008 р.

Суть справи: Закрите акціонерне товариство «Керченский известняк» звернулося до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестняк ЛТД», в якій просить зобов’язати відповідача виконати в натурі зобов’язання за договором про спільну діяльність, затвердженим 16.12.2005 р. ухвалою ГС АР Крим в рамках плану санації у справі про банкрутство ЗАТ «Керченский известняк», та визнати недійсним договір купівлі-продажу №15/12/2006 від 15.12.2006 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ухвалою ГС АР Крим від 16.12.2005 р. в рамках справи про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Керченский известняк» був затверджений план санації та договір про спільну діяльність, інвестором за яким, у тому числі, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестняк ЛТД». Позивач стверджує, що відповідач не виконав свої обов’язки за договором про спільну діяльність та не поставив обладнання, вказане в договорі, яке є основним в виробничому процесі. Крім того, ЗАТ «Керченский известняк» посилається на те, що обладнання, яке відповідач мав поставити позивачу в рамках договору про спільну діяльність, було передано Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестняк ЛТД» Товариству з обмеженою відповідальністю «Одітел-Харків» за договором купівлі-продажу №15/12/2006 від 15.12.2006 р. Позивач вважає, що вказаний договір був укладений під впливом обману, через що просить визнати його недійсним.

Ухвалою ГС АР Крим від 24.05.2007 р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Одітел-Харків».

Рішенням ГС АР Крим від 06.06.2007 р. позов був задоволений, визнано недійсним договір купівлі-продажу №15/12/2006 від 15 грудня 2006 року, укладений між ТОВ «Ізвестняк ЛТД» і ТОВ «Одітел-Харків», з моменту укладення та повернено сторони до початкового стану, стягнуто з ТОВ "Ізвестняк ЛТД” на користь позивача 85, 00 грн. державного мита та 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Крім того, судом винесено рішення про спонукання ТОВ «Ізвестняк ЛТД» виконати в натурі зобов'язання за договором про спільну діяльність, затвердженим 16 грудня 2005 року ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим в рамках плану санації у справі про банкрутство ЗАТ «Керченский известняк», та передати внесок у вигляді майна наведеного за переліком.

В процесі апеляційного оскарження вказаного судового рішення ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.09.2007 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Одітел-Харків» було вилучено зі складу третіх осіб та залучено до участі у справі в якості другого відповідача.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 10.09.2007 р. вищевказане рішення суду першої інстанції було скасовано, та прийнято нове рішення, яким позов задоволений частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу №15/12/2006 від 15.12.2006 між товариством з обмеженою відповідальністю «Известняк ЛТД» та товариством з обмеженою відповідальністю «Одітел-Харків». В частині вимог про спонукання товариства з обмеженою відповідальністю «Известняк ЛТД» виконати в натурі зобов’язання за договором спільної діяльності, затвердженим 16.12.2005 ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим в межах Плану санації у справі про банкрутство закритого акціонерного товариства «Керченский известняк», та передати внесок у вигляді відповідного майна – провадження у справі припинено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Одітел-Харків» на користь закритого акціонерного товариства «Керченский известняк» витрати на сплату державного мита в сумі 42,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 59,00 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.02.2008 р. рішення ГС АР Крим від 06.06.2007 р. та постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 10.09.2007 р. були скасовані, а справа направлена на новий розгляд до Господарського суду АР Крим.

Справа передана на розгляд судді Дворному І. І. із привласненням номеру 2-7/3327.1-2008.

Ухвалою ГС АР Крим від 31.03.2008 р. справа була прийнята до провадження суддею Дворним І. І.

У судовому засіданні представник Товариство з обмеженою відповідальністю «Одітел-Харків» надав суду заперечення на позовну заяву, в яких просить відмовити в задоволенні вимог Закритого акціонерного товариства «Керченский известняк» в повному обсязі. Вказані заперечення були прийняті судом до розгляду.

У судове засідання представники Закритого акціонерного товариства «Керченский известняк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестняк ЛТД» не з’явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце слухання справи були проінформовані належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи судом не вбачається.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Товариство з обмеженою відповідальністю «Одітел-Харків», суд

ВСТАНОВИВ :

12–16 грудня 2005 року ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим у справі № 2-11/494-2005 затверджено план санації ЗАТ «Керченский известняк», введеної 28 липня 2005 року (т. 13 а. с. 41–124).

16 грудня 2005 року між ЗАТ «Керченский известняк» (Сторона 1), ТОВ «Ізвестняк ЛТД» (Сторона 2) і ЗАТ «Промислово-фінансова лізингова компанія» (Сторона 3) (далі –ЗАТ «ПФЛК») укладено договір про спільну діяльність, який є невід'ємною частиною плану санації (далі –договір про спільну діяльність) (т. 13 а. с. 30–40).

Предметом вказаного договору, згідно з п. 1.1, є організація стабільної та ефективної роботи з виробництва готової продукції Сторони 1, з метою отримання прибутку, відновлення платоспроможності Сторони 1 та недопущення банкрутства Сторони 1 шляхом Санації.

Відповідно до п. 1.2 Договору загальна мета повинна бути досягнута шляхом об’єднання інтересів та внесків Сторін. Сторони зобов’язуються діяти узгоджено з метою взаємовигідного співробітництва відповідно до статутних задач та економічних інтересів кожної зі сторін на підставі чинного законодавства України та цього Договору.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що Сторони зобов’язуються брати участь в спільній діяльності пайовими вкладами, які виражені в грошовій та майновій формах, послугами та іншими внесками, які не суперечать чинному законодавству України.

Вклади, умови вкладів сторін та порядок їх розподілення між Сторонами вказуються в Додатку №1 (п. 2.2 Договору).

Згідно з розділом 5 Договору про спільну діяльність, сторони договору зобов’язались виконувати наступне:

- ЗАТ «Керченський ізвестняк» надає всі необхідні знання і технології зі створення продукції і всі необхідні нематеріальні активи;

- ТОВ «Ізвестняк ЛТД» надає обладнання для здійснення спільної діяльності;

- ЗАТ «ПФЛК» здійснює інвестиції з відновлення платоспроможності ЗАТ «Керченський ізвестняк».

Як вбачається з матеріалів справи, 15.12.2006 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестняк ЛТД» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Одітел-Харків» (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу №15/12/2006, згідно з п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Продавець зобов’язується передати у власність Покупцеві спеціалізовану техніку, що є предметом цього договору, вільну від прав та претензій третіх осіб, а Покупець зобов’язується прийняти товар і оплатити його вартість відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 1.1 Договору найменування, асортимент, кількість, місце передачі, вартість товару та порядок розрахунку за відповідну кількість товару, визначається сторонами у Специфікації на товар, яка узгоджується Сторонами та з моменту складання її сторонами стає невід’ємною частиною цього Договору.

Згідно з п. 1.3 Договору Продавець гарантує, що товар належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов’язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження, передбаченого чинним в Україні законодавством.

В специфікації, яка є додатком до договору №15/12/2006, тобто його невід’ємною частиною, сторони передбачили, що передачі покупцеві підлягають 12 одиниць товару, а саме:

- станок буровий СБР-160 вартістю 22000,00 грн.;

- крепер самохід МОАЗ-546 №131 вартістю 2000,00 грн.;

- трактор трелевочний ТДТ-55А№133 вартістю 4000,00 грн.;

- бульдозер ДЕТ-250 М-3 госп. 137 вартістю 26000,00 грн.;

- екскаватор автонавантажувач ЕО 2624А вартістю 6000,00 грн.;

- ваги залізничні 100 т. вартістю 2000,00 грн.;

- автодрезина ел. монт. вост. вартістю 2000,00 грн.;

- платформа 4х-осна Г/11 40 т. вартістю 4000,00 грн.;

- трактор Кіровець К-700А вартістю 12000,00 грн.;

- навантажувач виделковий вартістю 2000,00 грн.;

- кран Дизель ел. КПЗ 253 вартістю 8000,00 грн.;

- екскаватор кар’єрний гусеничний 5А-У вартістю 160000,00 грн.

Вважаючи вказаний договір таким, що суперечить положенням чинного законодавства України, Закрите акціонерне товариство «Керченский известняк» звернулося до суду з позовом про визнання його недійсним. При цьому позивач стверджує, що договір був укладений під впливом обману, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестняк ЛТД» приховало від Товариства з обмеженою відповідальністю «Одітел-Харків» той факт, що відчужуване майно було обтяжено зобов’язаннями продавця по поставці обладнання в рамках договору про сумісну діяльність від 16.12.2005 р.

Однак, з цього приводу суд вважає за необхідне повідомити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Цивільного кодексу України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Отже, зі вказаної норми вбачається, що правочин, що здійснений під впливом обману, є оспорюваним та визнається судом недійсним за позовом учасника правочину. Це, зокрема, випливає з того, що підставою для визнання правочину недійсним є введення однією стороною іншої сторони правочину в оману щодо обставин, які мають істотне значення. Відповідно, якщо сторона правочину, яку введено в оману, тобто постраждала сторона, заперечує факт обману при укладанні договору, підстави для застосування статті 230 Цивільного кодексу України відсутні.

Таким чином, оскільки позивач у справі не є стороною оспорюваного правочину, обраний ним спосіб захисту порушеного права не відповідає чинному законодавству України. Під час же розгляду справи позивач не скористався правом, наданим йому статтею 22 Господарського процесуального кодексу України та не змінив предмет позову. У той же час, невірно обраний спосіб захисту права тягне за собою відмову в позові. Про це, зокрема, зазначено в п. 14 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році» N 01-8/344 від 11.04.2005 р. (зі змінами станом на 07.11.2007 р.), в якому суд касаційної інстанції повідомив, що дійшовши висновку, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, суд повинен відмовити у позові.

Крім того, в п. 13 Роз’яснень Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними» від 12.03.99 р. N 02-5/111 (з наступними змінами та доповненнями) зазначено, що у вирішенні спорів про визнання недійсними угод, вчинених під впливом обману, господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності фактів обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною і наявності їх безпосереднього зв'язку з волевиявленням другої сторони щодо укладення угоди. Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації, що уклала угоду, шляхом повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності, або замовчування обставин, що мають істотне значення для угоди.

Однак, позивач не представив суду доказів того, що продавцем за договором (ТОВ «Інвестняк ЛТД») було замовчено від покупця (ТОВ «Одітел-Харків») обставини, які мають істотне значення для угоди, або були повідомлені неправдиві відомості. У той же час, приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, способом, передбаченим чинним законодавством для доведення фактів такого роду. Більш того, ТОВ «Одітел-Харків» у запереченнях на позов повідомило суд про те, що йому було відомо про існування договору про спільну діяльність і зазначена обставина жодним чином не вплинула на його волевиявлення при укладанні спірного договору.

Судом не можуть бути прийняті до уваги посилання позивача на п. 3.3 Договору про спільну діяльність з огляду на наступне.

Так, вказаним пунктом договору передбачено, що рішення в рамках спільної діяльності приймаються на зборах уповноважених представників Сторін, або шляхом опиту письмово, а також за допомогою електронного та факсимільного зв’язку. Органом управління спільної діяльності є Сторона 1 в особі управляючого санацією. При вирішенні виробничих та фінансових питань голоси Сторін враховуються пропорційно їхнім вкладам.

Проте, суд зазначає, що пунктом 5.10 договору передбачено, що кожна зі сторін зобов’язується в строк, визначений в Додатку 1 цього Договору внести грошовий внесок або інший рівноцінний внесок відповідно до розділу цього Договору «Вклади сторін» як гарантія перед іншими сторонами. Відповідно до п. 6.1 Договору грошові та/або майнові вклади Сторін, а також майно, створене або придбане сторонами в результаті спільної діяльності, складає їхню спільну часткову власність. Отже, зі вказаних пунктів договору вбачається, що спільною власністю сторін договору стає майно учасників лише після його внесення. Саме з цього моменту вклади учасників стають спільною власністю, якою, згідно з п. 7.4 договору, сторони розпоряджаються спільно за обоюдною згодою.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, що вклад ТОВ «Інвестняк ЛТД» (обладнання, передбачене в таблиці №10, стр. 42 Плану санації) був переданий у спільну власність учасників договору про спільну діяльність. Більш того, сам позивач стверджує про те, що спірне майно не було передану йому відповідачем на підставі договору про спільну власність. На цей факт також звернув увагу Вищий господарський суд України в постанові від 26.02.2008 р. у цій справі.

Крім того, суд також звертає увагу на те, що згідно в таблиці 10 Плану санації зазначене 7 одиниць обладнання на загальну суму 253,2 тис. грн., які повинно було передати у спільну власність ТОВ «Інвестняк ЛТД», у той час як відчужуваним за договором купівлі-продажу №15/12/2006 від 15.12.2006 р. майном є 12 одиниць обладнання на загальну суму 300 000,00 грн., у зв’язку з чим неможливо достовірно стверджувати про те, що предмет спірного договору купівлі-продажу та передбачуваний договором про спільну діяльність внесок ТОВ «Інвестняк ЛТД» є тотожними.

Таким чином, оскільки фактично внесок ТОВ «Інвестняк ЛТД» не був переданий у спільну власність сторін за договором про спільну діяльність, суд вважає, що спірним договором купівлі-продажу жодним чином не порушені майнові права позивача у справі.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для визнання договору №15/12/2006 від 15.12.2006 р. недійсним.

Крім того, з наявного в матеріалах справи свідоцтва про державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестняк ЛТД» (т. 14, а. с. 39) вбачається, що 25.07.2007 р. була проведена державна реєстрація припинення вказаної юридичної особи.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців» юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом. Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Частиною 8 статті 36 цього Закону передбачено, що за відсутності підстав для залишення документів, які подані для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, без розгляду державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації. Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації є датою державної реєстрації припинення юридичної особи.

Державний реєстратор не пізніше наступного робочого дня з дати державної реєстрації припинення юридичної особи повинен видати (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) голові ліквідаційної комісії або уповноваженій ним особі один примірник оригіналу установчих документів і свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, які мають спеціальну відмітку про державну реєстрацію припинення юридичної особи. Така відмітка робиться державним реєстратором також на примірнику оригіналу установчих документів юридичної особи, який залишається у реєстраційній справі (ч. 10 ст. 36 Закону).

Як вже було вказано раніше, матеріалами справи підтверджується внесення до Єдиного державного реєстру запису (за номером 3000116) про проведення державної реєстрації припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестняк ЛТД», тобто вказана юридична особа є ліквідованою.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо підприємство чи організацію, які є сторонами, ліквідовано.

За таких обставин, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі в частині спонукання Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестняк ЛТД» виконати в натурі зобов’язання за договором про спільну діяльність, затвердженим 16.12.2005 р. ухвалою ГС АР Крим в рамках плану санації у справі про банкрутство ЗАТ «Керченский известняк».

Судові витрати у вигляді сплаченого державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Припинити провадження у справі в частині спонукання Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестняк ЛТД» виконати в натурі зобов’язання за договором про спільну діяльність, затвердженим 16.12.2005 р. ухвалою ГС АР Крим в рамках плану санації у справі про банкрутство ЗАТ «Керченский известняк».

2.          Відмовити в позові в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу №15/12/2006 від 15.12.2006 р.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.