ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.08 Справа № 33/152

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи :

за позовом :

Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі філії «Дирекція первинної мережі ВАТ «Укртелеком» (м. Київ)

до відповідача :

Військової частини А - 0508 (м. Броди)

про :

стягнення 2 387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) грн. 23 коп. (з яких: 2 287,59 грн. - основного боргу; 59,59 грн. –пені; 27,87 грн. –інфляційні; 62,91 грн. –річні).

Суддя : Цікало А.І.

При секретарі : Герасименко В.С.

Представники:

Позивача:

Непийвода Ю.В. –представник (довіреність № 3465 від 07.12.2007 р.)

Відповідача:

Мелимук Ю.Р. –представник (довіреність № 609 від 25.06.2008 р.)

Представникам сторін, присутнім в судовому засіданні, роз’яснено їх права та обов’язки відповідно до ст. 22 ГПК України, зокрема право заявляти відводи.

Представники учасників судового процесу не звертались до суду з клопотанням про здійснення технічної фіксації судового засідання.

Суть спору: До господарського суду Львівської області надійшла позовна заява від Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі філії «Дирекція первинної мережі ВАТ «Укртелеком» (м. Київ) до Військової частини А- 0508 (м. Броди) про стягнення 2 387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) грн. 23 коп. (з яких: 2 287,59 грн. - основного боргу; 59,59 грн. –пені; 27,87 грн. –інфляційні; 62,91 грн. –річні).

Ухвалою суду від 02.06.2008 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 26.06.2008 р.

Позивач вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 02.06.2008 р. виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

Представник позивача позов підтримав повністю, просив суд задоволити позовні вимоги з підстав наведених у заяві та поясненнях.

Відповідач вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 02.06.2008 р. виконав частково, відзив на позов не представив, проти позову, у встановленому чинним законодавством України порядку, не заперечив, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив

Представник відповідача позов в частині стягнення суми основного боргу визнав, в частині стягнення штрафних санкцій заперечив, покликуючись на те, що військова частина повністю фінансується з державного бюджету, кошти які виділяються поступають на відповідні коди економічної класифікації, інші джерела отримання коштів у відповідача відсутні.

Розглянувши документи і матеріали, подані до суду, заслухавши пояснення осіб присутніх в судовому засіданні, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

01.08.2007 р. між Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі філії «Дирекція первинної мережі ВАТ «Укртелеком» та Військовою частиною А- 0508 було укладено договір № 1073-8 (надалі Договір) про надання послуг зв’язку (оригінал оглянуто в судовому засіданні, копію долучено до матеріалів справи).

Відповідно до п. 3.1 Договору, відповідач зобов’язаний щомісячно, не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним оплачувати вартість наданих йому послуг на підставі рахунків позивача.

Військова частина А - 0508 розрахунки за отримані послуги проводить несвоєчасно та не в повному обсязі, чим порушує умови Договору.

Позивач звертався до відповідача з претензією про сплату суми заборгованості, на яку останнім була надана відповідь в котрій він просить позивача відтермінувати оплату наданих послуг через відсутність фінансування.

Станом на день звернення з позовом до суду у відповідача існувала непогашена заборгованість перед позивачем у розмірі 2287,59 грн.

На час розгляду справи відповідач не представив доказів погашення боргу.

Згідно з ст.ст. 33, 36 Закону України “Про телекомунікації”, п. 108 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, споживачі телекомунікаційних послуг несуть відповідальність за порушення норм цього Закону, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг відповідно до закону. Споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов‘язання, які виникають між суб‘єктами господарювання або між суб‘єктами господарювання і негосподарюючими суб‘єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов‘язаннями.

Згідно ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до ст. 193 ГК України, зобов‘язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона, повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій.

Відповідно до ст.ст. 526 та 530 ЦК України зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в межах строків, встановлених для їх виконання.

Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов‘язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов‘язання, на вимогу кредитора зобов‘язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов‘язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб‘єкт господарювання за порушення господарського зобов‘язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов‘язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов‘язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов‘язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо об’єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не представив, визнав суму основного боргу, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, згідно роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, вказаних у пункті 1 Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 “Про судові рішення”, суд прийшов до висновку, що позовна заява Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі філії «Дирекція первинної мережі ВАТ «Укртелеком»(м. Київ) до Військової частини А - 0508 (м. Броди) про стягнення 2 387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) грн. 23 коп. (з яких: 2 287,59 грн. - основного боргу; 59,59 грн. –пені; 27,87 грн. –інфляційні; 62,91 грн. –річні) обґрунтована та підлягає до задоволення в частині стягнення суми основного боргу.

Враховуючи те, що військова частина повністю фінансується з державного бюджету по кодах економічної класифікації, кошти на сплату штрафних санкцій в кошторисі відповідача не передбачені, інші доходи у останнього відсутні, суд прийшов до висновку, що в частині стягнення 59,59 грн. –пені, 27,87 грн. –інфляційних та 62,91 грн. –річних –слід відмовити.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 33, 36 Закону України “Про телекомунікації”, ст.ст. 526, 530, 548, 625 ЦК України, ст.ст. 179, 193, 216, 218, 232 ГК України, ст.ст. 43, 33, 43, 49, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі філії «Дирекція первинної мережі ВАТ «Укртелеком», (м. Київ) до Військової частини А- 0508 (м. Броди) про стягнення 2 387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) грн. 23 коп. (з яких: 2 287,59 грн. - основного боргу; 59,59 грн. –пені; 27,87 грн. –інфляційні; 62,91 грн. –річні) –задоволити частково.

2.          Стягнути з Військової частини А- 0508 (м. Броди, Львівська область, 80603; ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі філії «Дирекція первинної мережі ВАТ «Укртелеком»(вул. Солом’янська, 3, м. Київ, 03110; ) –2 287,59 грн. - основного боргу, 102 (сто дві) грн. 00 коп. – державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В частині стягнення 59,59 грн. –пені, 27,87 грн. –інфляційних та 62,91 грн. –річних - відмовити.

4.          Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Суддя