ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.07.08 р.
Справа № 8/106пн

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м.Маріуполь,

код

до відповідача Міського
комунального підприємства „Маріупольське бюро технічної

інвентаризації”,
м.Маріуполь,

про визнання права власності

Суддя Ємельянов А. С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2. - по дов.

від відповідача: не з'явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, м.Маріуполь, позивач, звернувся до господарського суду з позовом до
відповідача, Міське комунальне підприємство „Маріупольське бюро технічної
інвентаризації”, м.Маріуполь про визнання права власності на основну нежитлову
будівлю б/н (літера А-1) загальною площею 11,7 кв.м, що розташована за адресою:
м.Маріуполь, Орджонікідзевський район, вул.Лепорського (зупинка громадського
транспорту "в місто").

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на наявність у нього права користування земельною ділянкою, на якій
самочинно збудована спірна будівля, а також на відсутність з його боку
будь-яких порушень прав інших осіб під час будівництва  об'єкту нерухомості.

Відповідач в судове засідання
03.07.2008р. не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Про час та місце
розгляду справи був належним чином повідомлений (списки поштових відправлень
рекомендованої кореспонденції з повідомленням за 24.06.2008р.).

03.07.2008р. Міським комунальним
підприємством „Маріупольське бюро технічної інвентаризації” надане клопотання
№319 від 01.07.2008р. про розгляд справи без участі представника відповідача.

Згідно із ст.75 Господарського
процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Рішенням №5/16-3007 від
27.11.2007р. Маріупольської міської ради вирішено затвердити проекти
землеустрою та надати позивачу, зокрема, земельну ділянку  площею 0,0016 га (кадастровий номер
142300000:01:007:0112) по вул.Лепорського у Орджонікідзевському районі
м.Маріуполя для  встановлення та
подальшого функціонування  зупиночних
навісів у комплексі з кіосками з ремонту мобільних телефонів.

На підставі вказаного рішення між
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1та Маріупольською міською радою був
укладений договір від 26.03.2008р., за умовами якого  позивач отримав у користування зазначену вище
земельну ділянку.

Виходячи зі змісту позовної заяви,
позивачем в процесі господарської діяльності на вказаній земельній ділянці було
збудовано основну нежитлову будівлю (літера А-1) площею 11,7 кв.м.

Листом без номеру та дати позивач
звернувся до відповідача з заявою про проведення державної реєстрації права
власності на спірне нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м.Маріуполь,
Орджонікідзевський район, вул.Лепорського (зупинка громадського транспорту
"в місто").

Листом №7 від 26.05.2008р.
відповідачем було повідомлено позивача про те, що будівництво основної
нежитлової будівлі (літера А-1) проведено самовільно.

За таких обставин, у зв'язку з не
проведенням Міським комунальним підприємством „Маріупольське бюро технічної
інвентаризації” у передбачені діючим законодавством строки реєстрації права
власності на зазначений об'єкт нерухомості, а також за відсутністю відповідних
правоустановчих документів, позивачем заявлені вимоги про визнання права
власності на основну нежитлову будівлю б/н (літера А-1) загальною площею 11,7
кв.м, що розташована за адресою: м.Маріуполь, Орджонікідзевський район,
вул.Лепорського (зупинка громадського транспорту "в місто").

Відповідач в судове засідання
03.07.2008р. не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Одночасно,
03.07.2008р. відповідачем заявлено клопотання №319 від 01.07.2008р. про розгляд
справи без участі представника Міського комунального підприємства
„Маріупольське бюро технічної інвентаризації”.

Виходячи з принципу повного,
всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги
позивача такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.16 Цивільного
кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути
визнання права.

Пунктом 5 ст.376 Цивільного кодексу
України встановлено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд
може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване
на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Таким чином, з урахуванням вимог
вказаної статті, необхідними умовами для визнання права власності на самочинно
збудоване майно є наявність у позивача права власності (користування) на
земельну ділянку, на якій розташоване спірне майно, а також встановлення того
факту, що самочинне будівництво не порушує прав інших осіб.

Відповідно до ст.4-3 Господарського
процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється
на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які
вона посилається в обгрунтування своїх вимог або заперечень.

Як встановлено судом, рішенням
Маріупольської міської ради №5/16-3007 від 27.11.2007р. вирішено надати
позивачу земельну ділянку площею 0,0016 га (кадастровий номер
:01:007:0112) по вул.Лепорського у Орджонікідзевському районі
м.Маріуполя для  встановлення та
подальшого функціонування  зупиночних
навісів у комплексі з кіосками з ремонту мобільних телефонів.

26.03.2007р. між позивачем та
Маріупольської міською радою був укладений договір, відповідно до якого Фізична
особа - підприємець ОСОБА_1 є законним користувачем зазначеної земельної
ділянки.

При цьому, як вказує позивач,
самовільне будівництво проведено ним у межах площі земельної ділянки,
визначеної договором оренди від 26.03.2007р. Ці обставини з боку відповідача не
спростовані.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що позивач як землекористувач має право на звернення до суду з вимогою про визнання
його права власності на підставі п.5 ст.376 Цивільного кодексу України.

Згідно з наданим до матеріалів
справи висновком про технічний стан будівельних конструкцій основної нежитлової
будівлі, складеним Товариством з обмеженою відповідальністю "Донбасспецмонтаж",
встановлено, що спірна будівельна конструкція знаходиться в задовільному
технічному стані та може безпечно експлуатуватися надалі. Крім того, за змістом
вказаного висновку збудована позивачем основна нежитлова будівля є капітальним
будівництвом (сьома група капітальності).

За приписом ст.43 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Виходячи з того, що згідно з
ліцензією серії АВ №153610 Товариству з обмеженою відповідальністю
"Донбасспецмонтаж" надане право здійснювати обстеження та оцінювання
технічного стану будівельних конструкцій, суд приймає до уваги вказаний вище
висновок як доказ дотримання позивачем будівельних норм і правил при
будівництві спірного об'єкту.

На підставі вищевикладеного,
виходячи з того, що об'єкт нерухомості збудований на земельній ділянці,
користувачем якої є позивач, приймаючи до уваги надані до матеріалів справи
документи щодо оцінки технічного стану спірної конструкції, суд дійшов висновку
про відсутність порушень встановлених норм та правил при будівництві спірного
майна.

Як вказувалося вище, Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернувся до Міського комунального підприємства
„Маріупольське бюро технічної інвентаризації”, м.Маріуполь з клопотанням про
реєстрацію права власності на спірну будівлю.

За приписами п.3.4 Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим
наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002р., розгляд заяви і
прийняття рішення щодо реєстрації права або відмови в реєстрації проводиться у
строк, який з дня отримання заяви БТІ не повинен перевищувати тридцяти
календарних днів без урахування терміну проведення інвентаризаційних робіт, а
також строку прийняття рішення органами, визначеними пунктом 6.1 цього
Положення.

Листом №7 від 26.05.2008р.
відповідачем було повідомлено позивача про те, що будівництво основної
нежитлової будівлі (літера А-1) проведено самовільно.

Виходячи з того, що відповідачем не
було проведено реєстрацію права власності позивача на спірне нерухоме майно,
суд дійшов висновку, що позивач має право на звернення до суду за захистом
свого порушеного права власності на вказаний об'єкт нерухомості.

На підставі вищевикладеного,
враховуючи вимоги п.5 ст.376 Цивільного кодексу України, приймаючи до уваги, що
спірний об'єкт збудований на земельній ділянці, користувачем якої є позивач, а
також відсутність будь-яких доказів порушення будівництвом спірного об'єкту
прав інших осіб, позовні вимоги про визнання права власності на основну
нежитлову будівлю б/н (літера А-1) загальною площею 11,7 кв.м, що розташована
за адресою: м.Маріуполь, Орджонікідзевський район, вул.Лепорського (зупинка
громадського транспорту "в місто"), є правомірними та такими, що
підлягають задоволенню.

Враховуючи, що на момент звернення
позивача до суду у останнього були відсутні правоустановчі документи на спірне
майно, за висновками суду, з боку відповідача не було припущено будь-яких
неправильних дій, внаслідок яких виник спір по цій справі.

Таким чином, у відповідності із
ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають
віднесенню на позивача повністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України господарський
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м.Маріуполь до Міського комунального підприємства
„Маріупольське бюро технічної інвентаризації”, м.Маріуполь задовольнити
повністю.

Визнати право власності Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, м.Маріуполь на основну нежитлову будівлю б/н
(літера А-1) загальною площею 11,7 кв.м, що розташована за адресою:
м.Маріуполь, Орджонікідзевський район, вул.Лепорського (зупинка громадського
транспорту "в місто").

У судовому засіданні 03.07.2008р.
оголошено повний текст рішення.

Суддя