ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 3/185

24.06.08

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія

«Київводоканал»

До           Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»

Про            звільнення приміщення

Суддя Сівакова В.В.

Представники:

Від позивача Бондаренко С.М. –по дов. № 113 від 04.04.2008

Від відповідача Скрекотень О.В. по дов. № 9222 від 29.12.2007

У засіданні брали участь

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях 19.06.2008 та 24.06.2008 оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»про зобов’язання Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»повернути орендоване нежиле приміщення загальною площею 122,60 кв. м. за адресою м. Київ, вул. Дніпропетровська, 1 А, к. 31, в зв’язку з закінченням строку дії договору оренди № 44 від 01.03.2004.

Позивачем в судовому засіданні в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій заявник просить виселити Відкрите акціонерне товариство «Укртелеком»з нежитлового приміщення загальною площею 122,60 кв. м., яке розташовано за адресою м. Київ, вул. Дніпроводська, 8-а. Заява мотивована тим, що розпорядженням Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації № 909 від 02.10.2007 будівлі їдальні, що мала адресу м. Київ, вул. Дніпроводська, 1-а і приміщення у якій було надано відповідачу в оренду на умовах договору № 44 від 01.03.2004 присвоєно поштову адресу м. Київ, вул. Дніпроводська, 8-а.

Відповідач у письмовому відзиві на позов проти позовних вимог заперечує з огляду на наступне. 01.03.2004 між АК «Київводоканал»та ВАТ «Укртелеком»було укладено договір № 44 відповідно до якого орендодавець передав на умовах оперативної оренди нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою вул. Дніпроводська, 1-а, к. 31 в м. Києві площею 122,6 кв. м. на підставі рішення Київської міської ради від 27.04.2001 № 295/1272. Строк дії даного договору 3 роки. На орендованих площах розташоване технологічне обладнання, яке забезпечує стаціонарним телефонним зв’язком селище Дніпровської водопровідної станції (в тому числі осіб, які відносяться до пільгових категорій населення: 21 - інваліди 1 та 2 груп, 12 - інваліди війни, 61 - учасники війни, 15- ліквідатори аварії на ЧАЕС, 22 - пільговики інших категорій). Згідно з п. 5.5 договору оренди дія договору припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Проте позивач в своїй позовній заяві просить виселити відповідача, а не припинити дію цього договору. Відповідно до ч.2 ст.17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» та ст. 764 ЦК України у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які передбачені договором. Відповідно, заяву про припинення дії договору слід було направляти саме до ВАТ «Укртелеком»(бульвар Шевченко, 18), а не до його структурних підрозділів. Враховуючи вищевикладене, є підстави вважати договір оренди № 4 від 01.03.2004 продовженим, відповідно до ст.17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», на той самий термін, тобто до 01.04.2010. Зважаючи на вищевказане, просить в позові відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Відповідно до п. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»від імені та в інтересах територіальних громад права суб’єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Рішенням Київської міської ради від 27.04.2001 № 295/1272 «Про передачу у користування нежилих приміщень» передано в тимчасове користування на умовах оренди нежилі приміщення, а також продовжено термін дії договорів оренди нежилих приміщень у будинках –об’єктах права комунальної власності територіальної громади міста Києва згідно з додатками 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7.

Пунктом 2 додатку 3 до вищевказаного рішення Дніпровський водопровідній станції надано дозвіл на передачу нежилого приміщення площею 122 кв. м., що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Дніпровська, 1-А, к. 31 в оренду Центру електрозв’язку № 1 Київської міської дирекції українського державного підприємства «Укртелеком»для розміщення обладнання автоматичної телефонної станції.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву № 359 від 20.07.2001 шляхом приватизації Державне комунальне об’єднання «Київводоканал»перетворено у відкрите акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», яке є правонаступником підприємства що приватизується.

Відповідно до наявного в матеріалах справи переліку нерухомого майна, згідно з наказом № 359 від 20.07.2001, Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву передало у власність Відкритому акціонерному товариству «Акціонерна компанія «Київводоканал»об’єкти нерухомості, зокрема Дніпровської водопровідної станції за адресою м. Київ, вул. Дніпровська, 1-А.

01.03.2004 між ВАТ «АК «Київводоканал»(орендодавець) та ВАТ «Укртелеком»(орендар) було укладено договір № 44 оренди нежитлового приміщення (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 27.04.2001 № 295/1272 передав, а орендар прийняв на умовах оперативної оренди нежитлове приміщення, яке є власністю ВАТ «АК «Київводоканал», знаходиться за адресою м. Київ, вул.. Дніпровська, 1-А, к. 31, площею 122,60 кв. м.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пунктом 5.1. договору строк дії договору встановлений сторонами з 01.04.2004 до 01.04.2007.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями статті 764 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо наймач продовжує користуватись майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як свідчать матеріали справи жодною із сторін договору оренди не було направлено заяву про припинення чи зміну договору № 44 оренди нежитлового приміщення від 01.03.2004, після спливу місячного терміну по закінченню строку на який його було укладено, а саме після 01.04.2007.

Враховуючи викладене договір оренди № 44 від 01.03.2004 є продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, тобто до 01.04.2010.

Посилання позивача на п. 6.4. договору згідно якого даний договір пролонгації не підлягає, судом не приймаються, оскільки правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди встановлені чинними положеннями Цивільного кодексу України.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Обов’язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Таким чином, на даний час, відповідач правомірно займає спірне нежитлове приміщення.

Враховуючи те, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, вимоги позивача про виселення відповідача з приміщення, загальною площею 122,60 кв. м., що розташовано в будинку № 8-А по вул. Дніпровській у м. Києві, яким останній користується на підставі договору № 44 від 01.03.2004, безпідставні та задоволенню не підлягають повністю.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Суддя

В.В. Сівакова