ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2008 р.

№ 3/381

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Бернацької Ж.О. –головуючої (доповідач),

Барицької Т.Л.,

Воліка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 р. в справі № 3/381 господарського суду міста Києва за позовом гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" до приватного підприємства "Ерідан" про визнання недійсним договору

за участю представників сторін:

від позивача: Грабарчука С.Г., Новохатнього О.А.,

від відповідача: Вітюка В.В., -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні з 28.05.2008 р. по 02.06.2008 р. оголошувалася перерва.

Позивач –гаражно-будівельний кооператив “Авіатор” у червні 2007 року звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача –приватного підприємства “Ерідан” про визнання недійсним договору № 1 від 11.03.2004 р. про передачу дев’яти гаражних боксів по вул. Андрущенка, 4-В у м. Києві. Крім того, позивач просить відновити строк позовної давності на звернення до суду з вимогою про захист свого права.

Рішенням господарського суду міста Києва від 16.10.2007 р. (суддя Сівакова В.В.) задоволено повністю; визнано недійсним договір № 1 від 11.03.2004 р. про передачу дев’яти гаражних боксів по вул. Андрущенка, 4-В у м. Києві, укладеного між позивачем та відповідачем, з підстав правомірності та обґрунтованості позовних вимог; стягнуто з відповідача на користь позивача 85 грн. витрат по сплаті державного мита та 188 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 р. (судді: Андрієнко В.В. –головуючий, Студенець В.І., Малетич М.М.) рішення господарського суду міста Києва від 16.10.2007 р. скасовано; прийнято нове рішення, відмовлено у задоволенні позову гаражно-будівельного кооперативу “Авіатор"; стягнуто з позивача на користь відповідача 42,50 грн. державного мита за подачу апеляційної скарги.

Постанова мотивована відсутністю правових підстав для задоволення позову. Крім того, сплила позовна давність на звернення до суду з вимогою про захист права позивача.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 р., гаражно-будівельний кооператив "Авіатор" звернувся до Вищого господарського суду України, з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 р. та залишити в силі рішення господарського суду міста Києва від 16.10.2007 р.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального права.

У відзиві на касаційну скаргу приватне підприємство "Ерідан" просить рішення суду залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення, вказуючи на безпідставність її доводів.

Вислухавши представників позивача, відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами обох інстанцій встановлено: 11.03.2004 р. між гаражно-будівельним кооперативом “Авіатор” та приватним підприємством “Ерідан” укладено договір № 1 про передачу дев’яти гаражних боксів по вул. Андрющенка, 4-В.

Згідно договору, позивач передає відповідачу дев’ять гаражних боксів за адресою: м. Київ, вул. Андрющенка, 4-В (пункт 1.1 договору).

Приватне підприємство "Ерідан" вступає до гаражно-будівельного кооперативу “Авіатор” і сплачує за ці дев’ять гаражних боксів пайові внески на будівництво в розмірі вартості переданих гаражних боксів, що становить 200000 грн., згідно пункту 2.1 договору (пункт 1.3 договору).

Пунктом 2.1 договору встановлено, що вартість переданих дев'яти гаражних - боксів становить 200000 грн.

Договір від імені позивача підписав голова правління кооперативу –Корнеєв В.І.

Позивач вважає, що головою гаражно-будівельного кооперативу “Авіатор” договір № 1 від 11.03.2004 р. підписано з перевищенням повноважень, наданих йому статутом кооперативу, а тому звернувся з позовними вимогами про визнання цього договору недійсним.

Позивач просить визнати недійсним договір № 1 від 11.03.20094 р., посилаючись на те, що договір укладено головою кооперативу "Авіатор" з перевищенням повноважень, наданих йому статутом кооперативу.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина 1 статті 215 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно статті 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Згідно частини 1 статті 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні врегульовано Законом України “Про кооперацію”.

Відповідно до статті 2 Закону України “Про кооперацію”, кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Статтею 5 Закону України "Про кооперацію" встановлено, що законодавство про кооперацію базується на нормах Конституції України і Цивільного кодексу України, цього Закону, інших нормативно-правових актів з питань кооперації.

Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність (частина 1 статті 8 Закону України “Про кооперацію”).

Статут гаражно-будівельного кооперативу “Авіатор” затверджено загальними зборами кооперативу (протокол № 1 від 26.01.1995 р.) та проведено його державну реєстрацію.

Частинами 1 та 2 статті 15 Закону України “Про кооперацію” передбачено, що вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу.

Згідно пункту 6.1 вказаного статуту вищим органом управління є загальні збори членів кооперативу (збори уповноважених) та правління.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України “Про кооперацію”, виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу.

Пунктом 7.2 статуту позивача встановлено, що правління є виконавчим органом, підзвітним загальним зборам і вирішує питання укладення договорів і виконання інших операцій від імені кооперативу, а також представництво кооперативу в установах і організаціях.

Виконавчий орган кооперативу укладає угоди між кооперативом та іншими особами і діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу (частина 3 статті 16 Закону України “Про кооперацію”).

Оскільки, статутом позивача не передбачено повноважень голови кооперативу, то його повноваження згідно статті 92 Цивільного кодексу України визначаються на підставі статті 16 Закону України “Про кооперацію”.

Враховуючи те, що правління кооперативу є його виконавчим органом, і статтею 16 Закону України “Про кооперацію” передбачено, що виконавчий орган кооперативу наділений повноваженнями укладати угоди між кооперативом та іншими особами, а правління очолює голова, і зазначеною статтею та статутом позивача не обмежено право голови кооперативу на укладення угод, а тому суд апеляційної інстанції правильно дійшов висновку, що укладаючи спірний договір, голова кооперативу діяв у межах наданих йому повноважень.

Згідно статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до статті 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленого до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причинами пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Судом апеляційної інстанції встановлено: позивач просить відновити строк позовної давності, посилаючись на те, що реалізація права на захист була обмежена поведінкою приватного підприємства "Ерідан", оскільки підприємство здійснювало будівництво пункту по обслуговуванню автомобілів для членів кооперативу.

Позивач звернувся з позовом 27.06.2007 р. про визнання недійсним договору № 1 від 11.03.2004 р., тому суд апеляційної інстанції правильно дійшов висновку, що строк позовної давності щодо визнання недійсним вказаного договору закінчився 11.03.2007 р., тобто позов подано з пропуском строку позовної давності. При цьому, наведені позивачем причини пропуску строку позовної давності суд апеляційної інстанції правильно визнав не поважними, з огляду на те, що вони об'єктивно не перешкоджали позивачу звернутися до суду з позовом про визнання недійсним договору.

Згідно статті 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

Суд апеляційної інстанції також правильно дійшов висновку, що рішення господарського суду м. Києва від 16.10.2007 р. слід скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Враховуючи викладене, судом апеляційної інстанції постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 р. прийнято з додержанням вимог норм матеріального та процесуального права, і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 р. в справі № 3/381 господарського суду м. Києва залишити без змін.

Головуючий, суддя:

Ж. Бернацька

Судді:

Т. Барницька

І. Волік