ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2008 р.

№ 8/24-03

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., –головуючого (доповідач у справі),

Коваленка В.М.

Панової І.Ю.

розглянувши

касаційну скаргу

ДПІ у м. Рівне

на ухвалу

від 20.09.2007 р. господарського суду Рівненської області

у справі

№ 8/24 господарського суду Рівненської області

за заявою

УПФ України в м. Рівне

до

ДП "Укрбурштин" ДАК "Українські поліметали", м. Рівне

про

банкрутство

арбітражний керуючий

Піщухін М.К.

голова комітету кредиторів

ТОВ "Бізнес центр фармація", м. Київ

в судовому засіданні взяли участь представники:

ТОВ "Бізнес центр фармація"

Трохимчук О.І., довір.; Воронкіна І.В., довір.;

Краснопольський Є.Г., довір.;

ДПІ у м. Рівне

Мартинович Н.І., довір.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Рівненської області знаходиться справа № 8/24 про банкрутство ДП "Укрбурштин" ДАК "Українські поліметали".

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 20.09.2007 р. (суддя Бригінець Л.М.) затверджено мирову угоду від 15.06.2006 р., укладену між боржником та головою комітету кредиторів, та припинено провадження у справі.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, ДПІ у м. Рівне звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області від 20.09.2007 р. та передати справу на новий розгляд до цього суду.

Касаційна скарга мотивована неврахуванням судом першої інстанції норм матеріального права, а саме ст. ст. 65, 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік".

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Затверджуючи мирову угоду та припиняючи провадження у справі, судом першої інстанції було встановлено, зокрема, що мирова угода передбачає погашення кредиторських вимог за рахунок інвестора - ТОВ “Ю.К”, а також передачу інвестору протягом 10 днів з моменту затвердження мирової угоди майна боржника згідно із додатком № 1.

Отже, умови мирової угоди передбачають передачу у власність інвестора майна боржника в рахунок погашення зобов’язань останнього перед інвестором, які виникли у зв’язку з погашенням інвестором грошових вимог кредиторів боржника.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі –Закон про банкрутство) інвестор (інвестори) за умови виконання зобов'язань, передбачених планом санації, може набувати прав власності на майно боржника відповідно до законодавства та плану санації.

Таким чином, у мировій угоді вирішені питання, які повинні розглядатися у процедурі санації боржника за планом санації.

Відповідно до ст. 35 Закону про банкрутство під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою сторін. При цьому, цим Законом не передбачено перехід права власності на майно боржника інвестору, що мало місце у даній справі.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема в своїх постановах від 30.05.2006 р. у справі № 15/20Б, від 19.09.2006 р. у справі № 20-9/075-4/026-10/050-5/027, від 10.10.2006 р. у справі № 43/464.

Відтак, вказане спростовує висновок суду першої інстанції про відповідність умов мирової угоди чинному законодавству.

Таким чином, судом першої інстанції неправомірно затверджено мирову угоду у справі.

Також, судом першої інстанції в резолютивній частині ухвали про затвердження мирової угоди від 20.09.2007 р. (пункт 4) вказано, що в засіданні оголошено вступну і резолютивну частини ухвали, а також зазначено час її підписання - 04.10.2007р.

Відповідно до ст. 45 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) судові рішення приймаються у формі рішень, ухвал, постанов.

В силу ст. 41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Згідно з приписами Закону про банкрутство у справі про банкрутство суд виносить судові рішення у формі ухвал і тільки у разі визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури –у формі постанови.

Стаття 85 ГПК України встановлює порядок набрання рішення законної сили.

Враховуючи те, що спеціальний порядок набрання ухвали законної сили чинним процесуальним законодавством не передбачений, вона набирає чинності з дня її винесення.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 37 Закону про банкрутство мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про припинення провадження у справі про банкрутство.

Затвердження господарським судом мирової угоди є підставою для припинення провадження у справі про банкрутство (ч. 6 ст. 38 Закону про банкрутство).

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 38 Закону про банкрутство з дня затвердження мирової угоди боржник приступає до погашення вимог кредиторів згідно з умовами мирової угоди, а також з дня затвердження господарським судом мирової угоди припиняються повноваження арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Отже, з дня затвердження мирової угоди для учасників справи про банкрутство настають певні правові наслідки.

У зв'язку з чим, положеннями ч. 2 ст. 37 Закону про банкрутство передбачено, що мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом.

Відтак, ухвала про затвердження мирової угоди також набирає чинності з дня її винесення.

Зазначення в ухвалі про те, що в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали, а також дату її підписання, не передбачено ГПК України та суперечить Закону про банкрутство.

Разом з тим, колегією суддів не можуть бути визнані обґрунтованими доводи касаційної скарги ДПІ у м. Рівне щодо неврахування судом при розгляді мирової угоди положень Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", оскільки цей закон набув чинності 01.01.2007 р., а мирова угода між боржником та кредиторами укладена 15.06.2006 р.

Отже, вказаний закон не може розповсюджувати свої норми на правовідносини, що мали місце раніше.

На підставі вищенаведеного оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як така, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а справа –направленню на новий розгляд до цього суду на стадію санації боржника.

Враховуючи вказане та керуючись ст. ст. 18, 35, 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ДПІ у м. Рівне задовольнити.

2.          Ухвалу господарського суду Рівненської області від 20.09.2007 р. у справі № 8/24 скасувати.

3.          Справу № 8/24 направити на новий розгляд до господарського суду Рівненської області на стадію санації боржника в іншому складі суду.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді                                                    В.М. Коваленко

І.Ю. Панова