ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2008 р.                                                   Справа № 06/1889

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого судді Анісімова І.А., секретаря судового засідання Мараксіної О.І.

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка,307.

за участю представників сторін

від позивача : Мирошник Р.С. –за довіреністю,

від відповідача : не з’явився,

розглядає справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нертус"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АгроХімТехнології"

про стягнення 68 286 грн. 55 коп.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено вимогу про стягнення –68 286 грн. 55 коп., у тому числі: 15 375 грн. 68 коп. боргу у вигляді неоплаченого відповідачем вартості придбаного у позивача товару, 50 278 грн. 47 коп. 0,5% за користування чужими коштами, за кожен день прострочення, 2 632 грн. 40 коп. пеня за прострочення платежу.

Відзиву на позов до суду не надійшло.

Представник відповідача в засідання не з’явився. Відповідач був належним чином повідомлений про місце і час засідання суду.

Наявні у справі матеріали дозволяють розглянути її за відсутності відзиву на позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю.

Заслухавши представника позивача, дослідивши усі обставини, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

12.04.2004р. між позивачем та відповідачем був укладений дистриб’юторський договір № 01/15.

У відповідності з цим договором Продавець (позивач) зобов»язується передати погодженими партіями товар у власність дистриб’ютора (відповідача), а дистриб’ютор зобов»язується прийняти товар і сплачувати за нього визначену грошову суму.

Згідно п. 9.4.1 договору за невиконання або неналежне виконання обов»язку дистриб’ютор сплачує пеню в розмірі 0,5% від загальної ціни товару, за кожен день не залежно від провини.

Згідно п. 10.1 договору, з дня, коли товар повинен бути оплачений дистриб’ютор сплачує 0,5% за кожний день від загальної ціни товару, тобто ціни товару по усім видатковим накладним, якщо оплата не зроблена або зроблена неналежним чином, понад неустойки і збитки за користування чужими коштами, до дня повної оплати товару.

01.12.2005р. сторони підписали додаткову угоду № 1 до договору № 01/15 від 12.04.2004р.

Згідно п. 1 додаткової угоди, строк оплати товару отриманого дистриб’ютором від Продавця до підписаної додаткової угоди, сторони договору змінюють на 01.01.2006р.

Усі останні умови договору залишені без змін.

Позивач виконав свої зобов»язання по умовам договору, згідно видаткової накладної № НР-00809 від 09.06.06р. по довіреності № 538780 від 09.06.06р. передав відповідачу товар на суму 15 375 грн. 68 коп.

Відповідач свої зобов’язання по договору належним чином не виконав. Оплату отриманого товару не провів.

Згідно розрахунку позивача борг становить –15 375 грн. 68 коп.

Розрахунок позову відповідачем не оспорено. Факт отримання товару підтверджено видатковою накладною, довіреністю.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, позивач на підставі договору, додаткової угоди та ст.. 625 ЦК України, вправі вимагати стягнення з відповідача cуму основного боргу, річні.

Позивачем не вірно нарахована сума річних за користування чужими коштами, від простроченої суми. Згідно розрахунку 0,5 % річні за користування чужими грошовими коштами становлять 137 грн. 75 коп.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З цією нормою кореспондуються і приписи ст. 193 ГК України, що визначають загальні умови виконання господарських зобов’язань.

Таким чином, вимоги позивача відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, тому підлягають задоволенню частково у сумі 15 513 грн. 43 коп. (15 375 грн. 68 коп. борг + 137 грн. 75 коп. річні). В задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення річних в сумі 50 140 грн. 72 коп. та 2 632 грн. 40 коп. пені відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини сторін ґрунтуються на нормах господарського законодавства.

Згідно ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов»язання, якщо інше не встановлено законом або договором припиняється через шість місяців від дня, коли зобов»язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 1 від 01.12.2005р. строк оплати 01.01.2006р.

Позивач звернувся до суду 04.04.2008р. (поштовий штемпель), тобто після спливу позовної давності для стягнення штрафних санкцій (пеня) за прострочення платежу.

Позивач не звертався з заявою про поновлення пропущеного строку позовної давності.

Суд вважає, що цей строк пропущений без поважних причин, тому з цих підстав в позові про стягнення пені необхідно відмовити.

Згідно ст. 30 ГПК України, особи зобов’язані з’явитися до господарського суду на його виклик.

Господарський суд ухвалами від 10.04.2008р., 16.05.2008р., 29.05.2008р. та 06.06.2008р. зобов’язував відповідача направити документи та свого представника. Представник в судове засідання не з’явився.

Процесуальні документи надіслані господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Обов’язок доказування та подання доказів, відповідно до ст. 33 ГПК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги. Позивач не довів наявність тих обставин, на підставі яких він просить стягнути пеню, річні).

Рішення прийнято на підставі тих документів, які є у справі.

За таких обставин, суд вважає позов доведеним, тому позовні вимоги слід задовольнити частково.

Судові витрати: витрати по сплаті держмита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49,82 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АгроХімТехнології" м. Черкаси, вул. Благовісна, 269, офіс 547, код 32339926 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нертус" м. Харків, вул. С.Грицевця, 39, кв. 106, код 31942246 – 15 375 грн. 68 коп. боргу, 137 грн. 75 коп. річні, 155 грн. 13 коп. витрати по сплаті держмита, 26 грн. 81 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В задоволенні решти позовних вимог в сумі 50 140 грн. 72 коп. річних та 2 632 грн. 40 коп. пені відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя           І.А.Анісімов

Рішення підписано 26.06.2008р.