ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2008 Справа № 11/113-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів :

головуючого Логвиненко А.О. (доповідач)

суддів:                      Головко В.Г., Стрелець Т.Г.

при секретарі судового засідання Ревковій Г.О.

з участю представників сторін

позивача - Чеславська Н.Г.

відповідача –Зубко С.В.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Інтерстіл” на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2008р. по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Абсолют-Сталь”, м. Дніпропетровськ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтерстіл”, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про стягнення 290000,06гр.

В С Т А Н О В И В :

1.02.2008р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю “Абсолют-Сталь” (далі ТОВ “Абсолют-Сталь”), в якому позивач просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Інтерстіл” (далі ТОВ “Інтерстіл”) 290000,06гр. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він просить стягнути з відповідача різницю між пенею, яку було стягнуто в межах справи №11/488-07 та між тією пенею, яку відповідач фактично повинен сплатити за порушення свого зобов’язання.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2008р. (суддя Мельниченко І.Ф.) позов задоволено.

Не погодившись з рішенням, ТОВ “Інтерстіл” звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення та припинити провадження у справі. При цьому апелянт послався на те, що судом не враховано, що спір про стягнення пені за порушення відповідачем свого зобов’язання вже було розглянуто судом.

У своєму відзиві позивач зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши у відповідності до ст. 101 ГПК України законність і обґрунтованість рішення у повному обсязі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 17.01.2007р. між позивачем та відповідачем було укладено договір доручення, відповідно до умов якого відповідач повинен був придбати та поставити ТОВ “Абсолют-Сталь” певні товари. Підписаними сторонами доповненнями було встановлено, що ТОВ “Інтерстіл” повинно було виконати свої зобов’язання за договором на протязі лютого-березня 2007р. (а.с.9-13). Пунктом 6.5 договору встановлено відповідальність за несвоєчасну поставку у вигляді пені в розмірі 0,5% вартості товару за кожен день прострочки.

_______________________________________________________________________

Під час розгляду справи оголошувалась перерва з 14.05. по 21.05.2008р.

В зв’язку з невиконанням відповідачем своїх зобов’язань, ТОВ “Абсолют-Сталь” у жовтні 2007р. звернулось до господарського суду з позовом, в якому просило, крім іншого, стягнути з ТОВ “Інтерстіл” пеню за порушення строків поставки. З урахуванням доповнень до позову, позивач просив стягнути пеню в розмірі 796,71гр. за період з 1.04.2007р. по 12.11.2007р.

Рішенням господарського суду від 13.12.2007р. по справі №11/488-07 позовні вимоги було задоволено частково. Враховуючи добровільне погашення ТОВ “Інтерстіл” частини вимог ТОВ “Абсолют-Сталь”, суд стягнув з відповідача 32,68гр. пені.

Таким чином, під час розгляду справи було розглянуто та задоволено вимоги ТОВ “Абсолют-Сталь” про стягнення з ТОВ “Інтерстіл” пені за несвоєчасне виконання зобов’язань за договором №17/01 від 17.01.2007р. При цьому пеню було нараховано за період з 1.04.2007р. по 12.11.2007р. Зазначене підтверджується позовною заявою ТОВ “Абсолют-Сталь”, доповненням до неї та рішенням господарського суду по справі №11/488-07 (а.с.30-31). Крім того, в позові ТОВ “Абсолют-Сталь” по справі №11/113-08, розрахунках позивача та його поясненнях, також зазначається, що в межах розгляду справи №11/488-07 було розглянуто позов про стягнення пені за вищенаведений період.

Відхиливши доводи відповідача про те, що провадження у справі №11/113-08 повинно бути припинено, місцевий суд послався на те, що предметом розгляду по справі є стягнення пені в сумі 290000,06гр., а предметом розгляду по справі №11/488-07 було стягнення пені в розмірі 796,71гр. Проте вказаний висновок суду є неправильним, оскільки судом помилково ототожнено поняття предмет позову з ціною позову та розміром позовних вимог.

Під предметом позову слід розуміти матеріально-правову вимогу до відповідача про здіснення ним певних дій або утримання від їх вчинення, визнання існування або відсутності правовідносин, зміна чи припинення їх, тощо. Тобто предметом позову є зазначене позивачем суб’єктивне право, інтерес, що охороняється законом, чи якісь правовідносини в цілому. В той же час, розмір позову чи його ціна це те матеріальне благо, на отриманні якого наполягає позивач.

Так, в п. роз’яснень Вищого арбітражного суду України №02-5/289 від 18.09.1997р. (з наступними змінами) зазначено, що предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача, підставами позову –обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а розміром позовних вимог, або ціною позову, є сума, на відшкодуванні якої наполягає позивач.

В ч.4 ст.22 ГПК України також наголошено на тому, що підстава позову, предмет позову та розмір позовних вимог є різними правовими поняттями.

З огляду на це, предметом позову у справах про стягнення штрафних санкцій за невиконання договірних зобов’язань є право позивача на відшкодування майнових збитків, які виникли внаслідок невиконання договору відповідачем, а ціною позову, або розміром позовних вимог, є стягувана сума.

Таким чином, як у справі №11/113-08 так і у справі №11/488-07 однаковими є і предмет і підстави позову, оскільки ними право позивача на отримання пені за період з 1.04.2007р. по 12.11.2007р. за невиконання зобов’язань за договором №17/01 від 17.01.2007р.

Відповідно до ч.2 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Звернувшись до господарського суду у жовні 2007р. ТОВ “Абсолют-Сталь” самостійно визначило предмет та підстави позову. Скориставшись наданим ст.22 ГПК України правом, позивач уточнив розмір позовних вимог, змінивши при цьому ціну позову. Погодившись з прийнятим судом рішенням по справі №11/488-07, ТОВ “Абсолют-Сталь” втратило право на повторне звернення до суду, оскільки помилкове або неправильне визначення позивачем розміру позовних вимог не є підставою для повторного розгляду господарським судом спору, що виник з тих же правових підстав і відносно того ж предмету позову.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду повинно бути скасовано на підставі п.4 ч1 ст.104 ГПК України через неправильне застосування судом норм процесуального права, а провадження у справі повинно бути припинено на підставі приписів ч.2 ст.80 ГПК України.

Керуючись ст. 101, 103 –105 ГПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Інтерстіл” задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2008р. скасувати.

Провадження у справі №11/113-08 припинити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Абсолют-Сталь” (49044 м. Дніпропетровськ, вул. Гоголя,15-а ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Інтерстіл” (51925 м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, вул. Корчевського,2 ) судові витрати –державне мито в сумі 1450гр.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Головуючий А.О. Логвиненко

Суддя В.Г. Головко

Суддя Т.Г. Стрелець