ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 р.

№ 1/239-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

Плюшко І.А.,

суддів

Разводової С.С. (доповідач по справі), Самусенко С.С.,

розглянувши касаційну скаргу ВАТ "Енергопостачальна компанія" Дніпрообленерго" в особі Криворізьких міських електричних мереж

на

постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.02.08р.

у справі

№ 1/239-07

за позовом

ВАТ "Енергопостачальна компанія" Дніпрообленерго" в особі Криворізьких міських електричних мереж

до

Комунального житлового підприємства № 18

про

стягнення 90004,28 грн.

За участю представників сторін

від позивача Колісник Л.П. дов. від 27.05.08р. № б/н,

від відповідача не з'явилися

В С Т А Н О В И В:

В травні 2007р. відкрите акціонерне товариство “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Криворізьких міських електричних мереж звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального житлового підприємства №18 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 105289,91грн. за період з 01.06.04р. по 01.06.07р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2007р. (суддя Рудь І.А.) у справі № 1/239-07 в позові відмовлено.

Суд приймаючи рішення посилався на те, що позовні вимоги не підтверджені належними доказами, Статутом Комунального житлового підприємства №18 (далі –КЖП № 18) підтверджено зміну з 27.11.2001р. юридичної адреси підприємства з б.13 по вул. Мусоргського на б.15а по вул. Мусоргського.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.02.2008 року у справі № 1/239-07 (судді: Сизько І.А., Тищик І.В., Чоха Л.В.)

рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.07р. по справі № 1/239-07 скасовано, позовні вимоги задоволено частково. Стягнено з Комунального житлового підприємства №18 на користь відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Криворізьких міських електричних мереж 1715,50 грн. заборгованості за спожиту електроенергію, 21,06 грн. державного мита, 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду попередньої інстанції відкрите акціонерне товариство “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Криворізьких міських електричних мереж звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.02.2008 року у справі № 1/239-07 в частині відмови ВАТ “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Криворізьких міських електричних мереж в задоволенні решти позовних вимог та прийняти нове рішення по справі, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення та невірне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарські суди попередніх інстанцій встановили, що 09.07.1997р. між відкритим акціонерним товариством “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго в особі Криворізьких міських електричних мереж та комунальним житловим підприємством №18 було укладено договір №2068 про постачання електроенергії.

У додатку №1.1 до договору визначено перелік місць встановлення електролічильників, за якими проводиться розрахунок за відпущену електроенергію. До цього Переліку включено будинок 13 по вул. Мусоргського.

Суди попередніх інстанцій встановили, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Криворізької міської Ради Дніпропетровської області від 15.03.2000р. №150/2 частину нежитлового приміщення в будинку №13 по вул. Мусоргського переведено у житлові квартири та надано їм статус маневрового житлового фонду.

З 27.11.2001р. КЖП №18 змінило свою юридичну адресу з вул. Мусоргського 13 на вул.Мусоргського 15а.

Згідно листа №623 від 03.12.2001р., позивача було повідомлено про нову адресу відповідача. Ці та інші матеріали справи (листи від 03.02.2003р. № 637, від 21.08.2003р. №06/2157 та від 29.04.2004р. №07/992 направлені позивачем КЖП №18 за адресою: вул. Мусоргського 15а., рахунки за спожиту КЖП №18 електроенергію, які було виставлено позивачем саме за адресою вул. Мусоргського 15а) підтверджують той факт, що позивач був обізнаний щодо нової адреси підприємства.

Крім того, судами встановлено, що саме в додатках №1 “Обсяги постачання електроенергії Споживачу КЖП №18” на 2005р. та на 2006р. вказано договір про постачання електроенергії №500009, в рахунках щодо буд.15а по вул. Мусоргського та в листі від 29.04.2004р. № 07/992 позивач посилається на договір № 2068 від 13.02.1997р., акти звірки розрахунків станом на 01.01.2006р. та станом на 01.04.2006р. складено позивачем та відповідачем щодо розрахунків по договору № 500009.

Суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку, що споживання електроенергії КЖП №18 відбувалося в спірний період за угодою № 2068 від 09.07.1997р., оскільки актом від 01.03.07р. та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.04.2007р. по справі №3/221-06 встановлено факт існування з 09.07.1997р. договірних відносин по об’єкту за адресою: вул. Мусоргського, 13, за договором №2068 від 09.07.1997р., це також підтверджується відсутністю доказів фактичного виконання сторонами договорів №500009 від 12.07.02р. та 26.04.06р. (виставлення щомісячних рахунків за спожиту електроенергію у спірному періоді, вручення рахунків, звіти про спожиту електроенергію).

Апеляційний суд встановив, що 08 травня 2003р. позивач отримав лист відповідача, в якому останній повідомляє постачальника електроенергії про крадіжку електролічильника та просить нараховувати плату за електроенергію, яка використовується на освітлення сходових клітин по потужності.

Суди встановили, що позивачем розраховано заборгованість за спожиту активну електричну енергію в буд.13 по вул. Мусоргського за період з 01.06.2004р. по 01.02.2007р. в розмірі 90004,28грн. (з урахуванням пояснень від 23.07.07р. та пред’явлено відповідачу до оплати.

Суд апеляційної інстанції підставно зазначив, що потужність електроенергії, надана в розрахунку, складеному позивачем, не відповідає дійсності, оскільки за актом № 0394 від 10.10.1997р. “Про порушення правил споживання електроенергії”, що складений представниками позивача, електроенергія відповідно 4кВт. та 24кВт. використовувалась мешканцями будинку, а саме, освітлення 40 житлових кімнат - 4 кВт, розетки: 40 кімнат х 0,6кВт = 24 кВт. Згідно Акту від 23.08.2005р. “Про порушення правил споживання електроенергії” за адресою: вул. Мусоргського 13 представниками позивача на даному об’єкту встановлено сумарну потужність 0,5кВт.

Крім цього, суд попередньої інстанції також вірно зазначив, що тарифи за використану електроенергію у розрахунку зазначені ті, що діяли при використанні електроенергії на власні потреби підприємства, у той час як тарифи на електроенергію, використану на освітлення сходових клітин дорівнюють тарифам на електроенергію, відпущену населенню.

Відповідач відповідно до актів звірки розрахунків між позивачем та КЖП № 18 станом на 01.01.2006р., на 01.04.2006р., на 01.04.2007р. заборгованості за спожиту електроенергію не має.

Судова колегія погоджується з твердженнями суду апеляційної інстанції, що потужність електроенергії для освітлення сходових клітин за адресою: вул. Мусоргського 13 становить 1,5кВт ( Р = 3 під’їзди х 1 ел.ламп. х 0,1кВт х 5 поверхів). Добове споживання електроенергії становить 10,8кВт (W = 1,5кВт х 24год. х 0,3). Вартість спожитої електроенергії за період з 01.06.2004р. по 15.12.2006р. включно становить 1715грн.50коп. (Wдоб. х кількість днів спірного періоду х тариф та з урахуванням ПДВ).

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, апеляційна інстанція дійшла законного та обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 90 004,28 грн. за період з 01.06.04 р. по 01.02.07р. не підтверджені належними доказами, тому обґрунтованим є стягнення з КЖП №18 заборгованості за використану на освітлення сходових клітин трьох під’їздів будинку № 13 по вул. Мусоргського електроенергії за період з 01.06.2004р. по 15.12.2006р. в розмірі 1 715,50 грн.

Беручи до уваги межі перегляду справи в суді касаційної інстанції та повноваження останнього, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права та підстав для її зміни або скасування не має.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1115, 1117 , 1119 - 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

1.           Касаційну скаргу ВАТ "Енергопостачальна компанія" Дніпрообленерго" в особі Криворізьких міських електричних мереж залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.02.08р. по справі № 1/239-07 залишити без змін.

Головуючий, суддя І.А. Плюшко

Судді                                                                        С.С. Разводова

С.С. Самусенко