ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"03" вересня 2008 р. Справа № 11/73

За позовом ТзОВ «ОВО»с.Здовбиця Дубенського району Рівненської області

до відповідача: Старорафалівське споживче товариство

с.Стара Рафалівка Володимирецькоо району Рівненської області

про стягнення 4 311 грн. 73 коп. заборгованості по розрахунках, пені та інфляційних втрат,

Суддя Грязнов В.В.

Представники сторін:

від позивача-           Осипов В.А., директор товариства;

Потапчук А.С., представник (довір.№8-2008 від 18.08.2008р.);

від відповідача- не з’явився.

Представники Позивача не заявили клопотання про технічну фіксацію судового процесу. Суддею роз’яснено стороні статті 20, 22, 91, 107 ГПК України. Відводу судді не заявлено.

Суть спору: Позивач-ТзОВ «ОВО»звернувся до суду з заявою про стягнення з Відповідача Старора-фалівського споживчого товариства 2 655 грн. 60 коп. заборгованості по розрахунках за отриманий товар та 424 грн. 89 коп. пені згідно укладеного договору, а також 1 062 грн. 24 коп. інфляційних втрат.

Відповідач-Старорафалівське споживче товариство витребуваних ухвалою від 08.08.2008р. відзиву на позов та доказів виконання зобов’язань за договором №21 від 21.12.2006р. не надав, позовних вимог не заперечив.

Позивач в судовому засіданні 03.09.2008р. надав суду заяву про зменшення позовних вимог до загальної суми 3 975 грн. 85 коп., розрахунок якої наведено у заяві. Позивач просить стягнути з Старорафалівського споживчого товариства 2 655 грн. 60 коп. заборгованості по розрахунках за отриманий товар та 659 грн. 43 коп. пені згідно укладеного договору, а також 440 грн. 82 коп. інфляційних втрат.(арк.справи 20). Оскільки заяву про зменшення позовних вимог подано до прийняття рішення по справі –вона приймається до розгляду.

Суд вбачає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду заяви без участі Відповідача.

В результаті розгляду матеріалів справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ,

що ТзОВ «ОВО»-продавець та Старорафалівське споживче товариство-покупець 21.12.2006р. уклали договір №21 (надалі в тексті Договір). Згідно пп. 1.1, 2.1, 3.1-3.2, 8.1 Договору продавець продає покупцю товар (продукти харчуван-ня та напої в асортименті), а покупець –приймає та оплачує його вартість протягом 14 днів з моменту отримання товару, згідно пп. 2.1, 3.1 Договору та накладних на отримання товару. Строк дії договору з моменту підписання до 31.12. 2007 року.(п.8.1 Договору). Договір підписано директорами ТзОВ «ОВО» та Старорафалівського споживчого товарис-тва, скріплено відбитками їх печаток.(арк.справи 9-10).

Фактично через представника Старорафалівського споживчого товариства, згідно видаткових накладних №1314 від 25.12.2006р., №20 від 12.01.2007р., - ТзОВ «ОВО»передало першому товар-продукти харчування та напої в асортименті на загальну суму 3 055 грн. 60 коп., що стверджується матеріалами справи: вказаними накладними скріплени-ми підписами представника та відбитками печатки Старорафалівського споживчого товариства.(арк.справи 8-9).

Відповідач сплатив частину вартості товару в сумі 400 грн. 00 коп., платіжним дорученням №592 від 22.08. 2007р., таким чином, на момент звернення з позовом сума боргу складає 2 655 грн. 60 коп., що стверджується матері-алами справи.

Пропозиція сплатити 2 760 грн. 35 коп. заборгованості за отриманий товар, яка вбачається з претензії №17 від 20.06.2007р. –залишена Відповідачем без відповіді і задоволення.(арк.справи 10-12).

На підставі п.5.2 Договору, Позивач нарахував пеню за несвоєчасну оплату за період з 01.01.2007р. по 01.02. 2008р., сума якої складає 659 грн. 43 коп.

Посилаючись на ст.625 ЦК України, Позивач нарахував 440 грн. 82 коп., що складає суму втрат завданих внаслідок інфляції за 2007 рік.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників Позивача, встановивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України, - зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.(ст.526 ЦК України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.(ч.2 ст.625 ЦК України).

За договором купівлі-продажу (ст.655 ЦК України), одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошовоу суму. Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встанов-лений інший строк оплати товару. (ч.1 ст.692 ЦК України).

Вимоги Позивача в частині основного боргу та втрат від інфляції стверджуються Договором, накладними, платіжним документом Відповідача, претензією і підлягають задоволенню на підставі стст. 173, 193 Господарського кодексу України та стст. 526, 625, 655, 692 Цивільного кодексу України.

Вбачається, що несплатою 2 655 грн. 60 коп. вартості отриманого товару Відповідач завдав Позивачу май-нової шкоди.

Разом з тим, вимога в частині стягнення 659 грн. 43 коп. пені – не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Неустойкою (штрафом, пенею), згідно ст.549 ЦК України, - є грошова сума або інше майно, які боржник пови-нен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статей 1, 4 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’-язань”, - за просторочення грошового зобов’язання кредитор вправі нараховувати пеню лише на підставі укладеної сторонами угоди, при цьому, розмір пені не повинен перевищувати розміру подвійної облікової ставки, що діяла в період прострочення.

Проте, розділи “5” та “6” Договору не містять умов про розмір пені і розмір її обмеження, при цьому Позивач покликаючись на ЦПК України нарахував пеню в розмірі подвійної облікової ставки за 364 дні.

Матеріалами справи стверджено, що пеню обчислено на підставі завищеного строку нарахування (364 днів замість 182 днів), що вбачається з розрахунку, який міститься в заяві від 03.09.2008р.

Разом з тим, пунктом 6 ст.232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

В даному випадку, Договором (пп 5.2, 6.1) розмір пені взагалі не встановлено, а умови про особливий порядок нарахування пені - відсутні.

Оскільки, вищевказаною нормою Господарського кодексу обмежено строк нарахування пені шести-місячним терміном –на підставі ст.33 ГПК України в частині стягнення 659 грн. 43 коп. пені , нарахованої за 1 рік –в позові необхідно відмовити в повному обсязі з мотиву безпідставності нарахування.

Відповідач доказів сплати боргу суду не подав.

Позов підлягає частковому задоволенню в сумі 3 096 грн. 42 коп. боргу. В решті позову відмовити. На Відпо-відача покладаються витрати по сплаті державного мита та витрати з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу пропорційно розміру задоволених вимог на підставі частини другої ст.49 ГПК України, внаслідок його непра-вильних дій - доведення спору до господарського суду.

Керуючись стст. 33, 43, 46-49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Старорафалівського споживчого товариства, яке знаходиться в с.Стара Рафалівка Володимирецькоо району Рівненської області м () на користь Товариства з обме-женою відповідальністю «ОВО», яке знаходиться в с.Здовбиця Дубенського району Рівненської області, адреса для листування: 35604, м.Дубно, а/с 5 () 2 655грн. 60коп. заборгованості по розрахунках за поставлений товар, 440грн. 82коп. збитків завданих інфляцією за період з 01.01.2007р. по 31.12.2007р., 73грн. 25коп. витрат по сплаті державного мита та 84грн. 75коп. плати за послуги по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3. В частині стягнення 659 грн. 43 коп. пені в задоволенні позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.В.Грязнов

Рішення підписане суддею .