ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.08 Справа № 18/137/08

Носівець В.В.

за позовом концерну “Міські теплові мережі” в особі філії Концерну “Міські теплові мережі” Ленінського району (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, фактична адреса: 69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 2-А),

до товариства з обмеженою відповідальністю “Валга” (69006, м. Запоріжжя, вул. Валерія Лобановського, 26-А),

про стягнення 565,56 грн.,

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Вознюк А.Л. (довіреність № 968/27-18 від 21.02.2008 року), Ведмідь А.Є. (довіреність № 3/27 від 02.01.2008 р.)

від відповідача: не прибув;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 04.07.2008 року звернувся позивач - концерн “Міські теплові мережі” в особі філії Концерну “Міські теплові мережі” Ленінського району з позовною заявою до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю “Валга” про стягнення 565,56 грн. на підставі Договору № 935 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.11.20002 р. та ст.ст.11, 15, 16, 509, 526, 530, 538 ЦК України.

Ухвалою суду від 10.07.2008 року порушено провадження у справі №18/137/08, судове засідання призначено на 08.08.2008 року. У судовому засіданні 08.08.2008 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, просить суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, витребуваних судом документів не надав. Про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідач про строк спливу позовної давності не заявляв.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвали суду, які направлялися на адресу відповідача, до суду не поверталися.

Справа розглянута в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами, та без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2002 року між концерном “Міські теплові мережі” в особі філії Концерну “Міські теплові мережі” Ленінського району (надалі –позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю “Валга” (надалі –відповідач) був укладений договір № 935 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі –договір).

Відповідно до п.1.2. умов договору, позивач взяв на себе зобов’язання постачати теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов’язався сплачувати одержану теплову енергію разом з втратами теплової енергії на теплотрасі, що перебуває на балансі відповідача за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Згідно з п.10.1. строк дії договору встановлений з 01.11.2002 р по 31.10.2003 р., разом з тим договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, окрім досягнення взаємної згоди сторін про його розірвання.

Згідно пунктами 6.2.- 6.4. Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Позивач після 7-го числа, наступного за розрахунковим, надає відповідачу рахунок за фактично спожиту теплову енергію, акт надання послуг і податкову накладну. Відповідач зобов’язаний оформити акт надання послуг і до 25 числа , наступного за розрахунковим, повернути його позивачу. Підставою для розрахунків відповідача з позивачем є акт надання послуг, підписаний обома сторонами. Розрахунок кількості теплової енергії, яка відпущена відповідачу, проводиться на підставі показань розрахункових приладів обліку. з урахування втрат, або розрахунковим способом –при відсутності приладів обліку.

Позивач на виконання умов договору виставив відповідачу акти здачі-прийняття наданих послуг та рахунки на їх оплату за період часу з грудня 2002 р. по березень 2003р., але відповідачем вони підписані не були.

Згідно зі ст. 35 ГПК України обставини, визнані господарським судом загальновідомими, не потребують доказування. Факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони...Факти, які відповідно до закону вважаються встановленими, не доводяться при розгляді справи...

Рішенням господарського суду Запорізької області від 13.09.2007 р. у справі №20/358/07 було вирішено спонукати відповідача до підписання актів виконаних робіт за період з грудня 2002 р. по березень 2003 р., оскільки послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді були надані з боку позивача і безпідставно неоплачені з боку відповідача.

Таким чином позивач виконав умови договору у повному обсязі, надавши відповідачу обумовлені договором послуги за період часу з грудня 2002 р. по березень 2003 р. на суму 565,55 грн., що підтверджується відповідними актами та рахункам.

Відповідач, згідно з п.6.6. Договору, зобов’язаний до 20 числа поточного місяці перерахувати на розрахунковий рахунок позивача суму заборгованості за фактично спожиту теплову енергію і передоплату.

Акти надання послуг так і не були підписані відповідачем. Відповідач умови договору не виконав, за постачання теплової енергії в гарячій воді не сплатив.

Заборгованість відповідача перед позивачем за період з грудня 2002 року по березень 2003 року на час розгляду справи в суді складає 565,56 грн.

Оцінивши надані докази, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу обґрунтована та підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Факт порушення умов, визначених змістом зобов’язання, та факт несплати, у визначений зобов’язанням термін, поставленої теплової енергії в гарячій воді, на суму 565,56 грн., позивачем документально підтверджений в судовому засіданні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 565,56 грн. основного боргу, обґрунтована та підлягає задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача, відповідно до статті 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Валга” (69006, м.Запоріжжя, вул. Валерія Лобановськогоа, 26-а; рр №1 в КБ “Металург”, МФО 313582, код 30791058) на користь концерну “Міські теплові мережі: (969091, м.Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, р/р 001 в АКБ “Індустріалбанк” м.Запоріжжя, МФО 313849 код 32121458,) 565 (п’ятсот шістдесят п’ять) грн. 56 коп. основного боргу, 102 (сто дві) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Суддя В.В. Носівець

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 15.08.2008р.