ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008 р.

№
17/381-07

Вищий
господарський  суд  України у складі колегії суддів :

головуючого
судді

Овечкіна
В.Е.,

суддів

Чернова
Є.В.,

Цвігун
В.Л.,

розглянув
касаційне подання

Заступника
прокурора Сумської області в інтересах держави в особі Сумської міської ради

на
рішення

від
12.07.07 господарського суду Сумської області

у
справі

№
17/381-07

за
позовом

Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

до

ТзОВ
"Сумитеплосервіс"

про

визнання
договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності

у справі взяли участь
представники

від Генеральної
Прокуратури України  Рудак О.В., посв.
від 14.04.08 №72

позивача: не з'явилась

відповідача: Прядко В.М.,
довір. від 01.07.07

ВСТАНОВИВ:

У
липні 2007 року позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою до
відповідача про визнання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від
01.06.07 між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та ТзОВ
"Сумитеплосервіс" дійсним та визнання права власності.

Рішенням
господарського суду Сумської області від 12.07.07 позовні вимоги задоволено
(суддя Коваленко О.В.).

Заступник
прокурора Сумської області  в інтересах
держави в особі Сумської міської ради
звернувся  з касаційним поданням,
в якому просить скасувати рішення місцевого суду, посилаючись на те, що воно
зачіпає права та законні інтереси Сумської міської ради . Касаційне подання
обґрунтоване тим, що ТОВ "Сумитеплосервіс" незаконно реалізувало
неналежне йому майно, що входить до складу цілісного майнового комплексу по
виробництву та транспортуванню теплової та електричної енергії в м.Суми, який
перебуває у власності територіальної громади міста.

Ознайомившись
з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими
інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин,
дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст.1115 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне
подання  підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом
першої інстанції встановлено наступне.

04.06.07
між сторонами у справі було укладено договір купівлі-продажу нежитлового
приміщення за адресою м.Суми, вул.Друга Залізнична, 10, згідно якого відповідач
передав позивачу у власність  нерухоме
майно -нежитловий будинок загальною площею 112 кв.м. Нерухоме майно було
передано позивачу згідно акту прийому -передачі №1 від 04.06.07. Судове рішення
мотивовано, зокрема,посиланням на  ст.
319 ЦК України, згідно якої правом власності є право особи на річ (майно), яке
вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від інших осіб.

В
касаційному поданні заступник прокурора зазначає, що спірна будівля була
самовільно побудована ТОВ "Сумитеплосервіс" під час експлуатації
цілісного майнового комплексу (ЦМК) по транспортуванню тепла в м. Суми за
договором оренди з Сумською міською радою від 01.12.04 №ФМк-22.

Згідно
розділу 4 цього договору оренди ЦМК по транспортуванню теплової енергії право
власності на майно, придбане орендарем за рахунок амортизаційних відрахувань
належить власнику орендованого майна, тобто територіальній громаді м. Суми. До
цього майна  відноситься капітальне
будівництво  госпспособом (РТМ) (згідно
переліку рухомого та нерухомого майна, що було придбане в рахунок
амортизаційних відрахувань).

Відповідно до ст. 27 Закону України
"Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання
договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на
умовах, зазначених у договорі оренди. Вартість поліпшень орендованого майна,
зроблених орендарем без згоди орендодавця, які не можна відокремити без шкоди
для майна, компенсації не підлягає. У разі припинення за цих же обставин
договору оренди цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного
підрозділу орендар за згодою орендодавця передає об'єкт оренди органу, який до
укладення договору оренди здійснював повноваження з управління відповідним
майном. Зазначений орган або його правонаступник зобов'язаний протягом тридцяти
днів прийняти об'єкт оренди в своє управління.

Згідно
зі ст. 107 ГПК України сторони у справі мають право подати касаційну скаргу, а
прокурор касаційне подання на рішення місцевого господарського суду, що набрало
законної сили, та постанову апеляційного суду. Касаційну скаргу мають право
подати також особи, яких не було залучено до участі  у справі, якщо суд прийняв рішення чи
постанову, що стосується їх прав і обов'язків.

Враховуючи
викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що
оскаржуване рішення стосується прав і обов'язків Сумської міської ради, у
зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа
-передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

При
новому розгляду суду слід залучити до розгляду справи Сумську міську раду,  надати юридичну оцінку договору оренди від
01.12.04 №ФМк-22. Суду першої інстанції необхідно
врахувати наведене, вжити заходів щодо всебічного, повного, об'єктивного
вирішення спору та постановити обґрунтоване та законне рішення.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119-11 ГПК України Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне
подання Заступника прокурора Сумської області в інтересах держави в особі
Сумської міської ради  задовольнити.

Рішення
господарського суду Сумської області від 12.07.07 у справі № 17/381-07
скасувати.

Справу
направити на новий розгляд до господарського суду Сумської області.

Головуючий,
суддя
В.Овечкін

Судді
Є.Чернов

В.Цвігун