ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рівне,  вул. Яворницького, 59
РІШЕННЯ

"25"
червня 2008 р.
Справа  № 17/52

Господарський
суд Рівненської області у складі судді Петухова  М.Г. розглянувши справу

за
позовом   підприємця  ОСОБА_1

до
відповідача  Товариства з обмеженою
відповідальністю «Здолбунівський завод залізобетонних виробів »

про стягнення
в сумі  636 191  грн.

за
участю представників сторін:

позивача:   ОСОБА_1

відповідача:  не з'явився.

Статті  20, 22 ГПК України роз'яснені.

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся в господарський суд з позовною заявою в якій просить стягнути з
відповідача  399 000 грн. попередньої оплати,
оскільки відповідач не здійснив передачу товару (плитки базальтової
полірованої) згідно умов договору № 1 від 10.09.2007р., 233450грн. пені, 38679
грн. інфляційних збитків та 3 % річних в сумі 3303,20 грн. .

Відповідач
в судове засідання двічі не з'явився, відзив на позов не подав. Ухвали суду
направлені на адресу відповідача з повідомленням про час і місце розгляду
справи повернуті суду підприємством "Урпошти" з відміткою про те, що
ТзОВ "Здолбунівський завод залізобетонних виробів" закрито і завод не
праціє.

На
вимогу суду позивачем надано суду довідку з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 209221 від 20.06.2008р., згідно
якої відповідача зареєстровано за адресою вказаною в позові. Враховуючи, що в
обов'язки суду не входить розшук відповідача, суд вважає можливим розгляд
справи за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами.

Заслухавши
пояснення представника позивача, оцінивши наявні в матеріалах справи та
досліджені в судовому засіданні докази, на підставі чинного законодавства,
господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає  до задоволення частково.

Судом
встановлено, що між стронами, укладено договір № 1 від 10.09.2007р., згідно
якого відповідач зобов'язувався виготовити і передати у власність позивача
плитку з базальту поліровану по ціні 175 грн. за 1 м.кв. в кількості 2850 м.кв.
на загальну суму 498 750 грн. (а.с.11). Даний договір по своїй правовій природі
є договором купівлі-продажу.

Відповідно
до пунктів  2.2.1 - 2.2.4 договору № 1
від 10.09.2007р., перша партія товару у кількості 500 м.кв. на суму 87500 грн.
має бути передана покупцю 28.01.2008р.; друга партія товару у кількості 500
м.кв. на суму 87500 грн. має бути передана покупцю 03.03.2008р.; третя партія
товару у кількості 1000 м.кв. на суму 175000 грн. має бути передана покупцю
31.03.2008р.; четверта партія товару у кількості 850 м.кв. на суму 148750грн.
має бути передана покупцю 21.04.2008р.;

Пунктами
3.2.1, 3.2.1  договору № 1 від
10.09.2007р., передбачено, що в момент підписання договору виробник
(відповідач), в особі директора Кульчинського Ігора Петровича, отримав від
покупця (позивача) готівкою суму в розмірі 399 000 грн., як передоплату за
товар. Гроші були отримані та перераховані виробником у присутності свідків :
ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ідентифікаційний код
НОМЕР_2.  Остаточний розрахунок у сумі
99750 грн., здійснюється після повної передачі всього товару зазначеного в п. 2
з відстрочкою 60 календарних днів.

Договір
містить крім  підписів уповноважених
представників сторін, підписи свідків ОСОБА_2 таОСОБА_3

У
встановлені договором  № 1 від
10.09.2007р. строки відповідач свої зобов'язання по передачі плитки базальтової
не виконав.

На
адресу відповідача позивач направив лист-претензію від 17.03.2008р.
(а.с.12,13), яка залишена відповідачем без реагування.

Відповідно
до п. 2 ст. 693  ЦК України, якщо
продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у
встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Частиною
3 ст. 612  ЦК україни, передбачено,
якщо    внаслідок    прострочення    боржника
виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

З
врахуванням вищенаведеного, вимоги позивача стосовно стягнення попередньої
оплати в сумі  399 000 грн. правомірні,
грунтуються на договорі та законі і підлягають задоволенню.

Відповідно
до ч.3 ст. 551 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від
суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання.

Статтею
625 ЦК України  сплата інфляційних
збитків та 3 % річних передбачається за прострочення виконання грошового
зобов'язання.

Оскільки,
зобов'язання відповідача по передачі плитки базальтової  є не грошовим, нарахування пені в сумі 233450
грн., інфляційних 38679 грн. та 3 % річних в сумі 3303,20 грн. є
необгрунтованим та безпідставним і в задоволенні позову в цій частині слід
відмовити.

Керуючись
статтями 49, 82 - 85,  ГПК   України,
суд -

ВИРІШИВ :

1.
Позов задоволити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю
“Здолбунівський завод залізобетонних виробів”, 35700 Рівненська область,
Здолбунівський район, м.Здолбунів, вул. Мартинівка, 3А, ідентифікаційний код
03576574 на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1
ідентифікаційний номер НОМЕР_3  -  399 000 грн. попередньої оплати,  3 990 грн. витрат по сплаті держмита, 118
грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу та 300
грн. витрат по оплаті послуг адвоката..

2.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний
текст рішення оформлено та підписано 25.06.2008р.

Суддя
М.Г. Петухов .