ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2008 р.

№ 11-13-04/3055

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

Кота О.В.

Суддів

Шевчук С.Р. (доповідач)

Воліка І.М.

розглянувши касаційну скаргу

Закритого акціонерного товариства "Юкрейн Петролеум"

на постанову

Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.12.2007 р.

у справі

№ 11-13-04/3055

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "МСК Буд Сервіс"

до

Черкаської міської ради,

Закритого акціонерного товариства "Юкрейн Петролеум"

про

визнання договору оренди земельної ділянки недійсним

В судовому засіданні взяли участь представники:

-          позивача: не з’явились

-          відповідача-1: не з’явились

-          відповідача-2: Попов Д.С. дов. б/н від 01.04.2008р.

Зубцов Є.О. дов. №030308 від 03.03.2008р.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2007р. товариство з обмеженою відповідальністю "МСК Буд Сервіс" звернулось до господарського суду Черкаської області з позовною заявою до Черкаської міської ради і закритого акціонерного товариства "Юкрейн Петролеум" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 19532 кв. м. за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська, 122/3 укладений 18.09.2006р. Черкаської міської ради з ЗАТ "Юкрейн-Петролеум". Окрім цього, враховуючи, що відповідач-2 здійснює будівництво на оспорюваній земельній ділянці, ТОВ "МСК Буд Сервіс" просить усунути йому перешкоди в користуванні цією ділянкою шляхом заборони другому відповідачу здійснювати будь-яку діяльність на ній.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 15.10.2007р. (суддя Довгань К.І.) позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 19532 кв.м., розташованої за адресою м. Черкаси, вул.Смілянська, 122/3 від 18.09.2006р., укладений ЗАТ "Юкрейн-Петролеум" та Черкаською міською радою. Зобов’язано усунути перешкоди в користуванні товариством з обмеженою відповідальністю "МСК Буд Сервіс" шляхом заборони закритому акціонерному товариству "Юкрейн-Петролеум" вчиняти будь-які дії, щодо використання цієї земельної ділянки. Стягнуто з відповідача –2 на користь позивача 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.12.2007р. (головуючий Мазур Л.М., судді Агрикова О.В., Андрейцева Г.М.) вказане рішення суду залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими у справі рішеннями відповідач-2 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України Шульги О.Ф. від 18.04.2008р. №02-12/153 призначено колегію суддів у складі: головуючого Кота О.В., суддів Шевчук С.Р., Воліка І.М.

Позивач та відповідач-1 не реалізували процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції, хоча про час та місце його проведення були повідомлені належним чином.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що 30.03.2006 року між Черкаською міськрадою (Орендодавець) та ТОВ “МСК Буд Сервіс”(Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки площею 19 532 кв.м., розташованої за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 122/3, під розміщення торгівельного центру строком до 24.03.2055 року. Підставою для укладення вищевказаного договору є рішення Черкаської міськради від 24.03.2006 року №9-342 (а. с. 9-12). В той же день сторонами договору було підписано акт приймання-передачі даної земельної ділянки.

Однак, 18.09.2006 року між Черкаською міськрадою (Орендодавець, відповідач-1) та ЗАТ “Юкрейн Петролеум”(Орендар, відповідач-2) було також укладено договір оренди землі, згідно умов якого Орендодавець на підставі рішення Черкаської міськради від 22.04.2004 року № 5-530 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 19532 кв.м., що розташована в м.Черкаси по вул. Смілянській, 122/3, під розміщення торгового центру (а.с. 67-70).

Як вбачається зі змісту цього договору підставою для його укладення було рішення першого відповідача №5-530 від 22.04.2004р.

Проте, дане рішення Черкаської міської ради було відмінено рішенням першого відповідача №5-580 від 15.06.2004р.

За таких обставин керуючись вимогами ст.ст. 123, 125, 152 Земельного кодексу України, ст.ст. 4, 13, 16 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 15, 16, 202, 203, 215, 216 ЦК України місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції дійшов висновку про визнання договору оренди від 18.09.2006р. недійсним, оскільки рішення власника землі, на підставі якого він був укладений, не існувало.

Між тим, зазначені висновки господарських судів не є такими, що ґрунтуються на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності керуючись законом, як це передбачено ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, згідно пункту 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу. Крім того, згідно частини 1 статті 207 ГК України судом може бути визнане недійсним повністю або частково господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності).

Відтак, вирішуючи спір про визнання недійсним договору оренди від 18 вересня 2006 року місцевий господарський суд, з висновками якого погодився апеляційний господарський суд, повинен був встановити наявність саме тих обставин, з якими закон пов'язує недійсність правочинів, та настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту правочину вимогам ЦК, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, правоздатність сторін правочину; свободу волевиявлення учасників правочину та відповідність волевиявлення їх внутрішній волі; спрямованість правочину на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Проте, господарські суди першої та апеляційної інстанції під час розгляду і вирішення спору по суті в порушення вимог ст. 43 ГПК України усебічно не з’ясували дійсні обставини справи і правовідносини сторін та належно не дослідили наявність тих обставин, які є підставою для визнання спірного договору оренди недійсним.

До того ж, визнаючи договір оренди недійсним з підстав скасування Черкаською міською радою свого попереднього рішення судам слід було враховувати правомірність таких дій.

Вищевикладене свідчить про неповний та необ'єктивний розгляд справи, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції оскільки, в порушення вимог ст.ст. 32-34, 43 ГПК України, суди не з'ясували належним чином дійсні обставини справи, що вплинуло на їх юридичну оцінку, а відповідно і правильність застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене та враховуючи, що в силу вимог ст.1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх, Вищий господарський суд України вважає за необхідне скасувати прийняті у справі рішення, з направленням справи на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Під час нового розгляду місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно з'ясувати всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для їх розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від цього прийняти основане на законі рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України.

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу закритого акціонерного товариства "Юкрейн-Петролеум" задовольнити частково.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.12.2007 та рішення господарського суду Черкаської області від 15.10.2007р. у справі №11-13-04/3055 скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду Черкаської області в іншому складі суду.

Головуючий                                                              Кот О.В.

С у д д я                                                                                Шевчук С.Р.

С у д д я                               Волік І.М.