ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

21.05.08
Справа  № 23/339

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого
-судді
Городечної М.І.

суддів                                                          Юркевича
М.В.

Кузя В.Л.

розглянувши
апеляційну cкаргу  приватного підприємця ОСОБА_1б/н від
21.03.2008 року (вх. № 302 від 27.03.2008 року)

на
рішення Господарського
суду Львівської області від 21.02.2008 року

у
справі № 23/339

за
позовом Регіонального
відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів

до
ОСОБА_1, м.Львів

3-тя
особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -Львівська національна
академія ветеринарної медицини імені С.З.Гжицького, м.Львів

про стягнення 420,34 грн.

за участю
представників: від позивача -Дутка Ю.І., за участі відповідача -ОСОБА_1, та
представника третьої особи -Пріндіна Я.-М.І.

Присутнім
представникам позивача, третьої особи та відповідачу роз'яснено права і
обов'язки передбачені ст.ст. 22, 27 ГПК України.

Рішенням
Господарського суду Львівської області від 21.02.2008 року у справі № 23/339
задоволено позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по
Львівській області до Приватного підприємця ОСОБА_1: стягнено з останнього на
користь позивача 86,56 грн. боргу по орендній платі, 13,78 грн. пені за
прострочення сплати орендної плати, 321 грн. неустойки ,та в дохід державного
бюджету України 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не
погоджуючись з даним рішенням місцевого господарського суду відповідач оскаржив
його в апеляційному порядку.

В
апеляційній скарзі від 21.03.2008 року (вх. № 302 від 27.03.2008 року) апелянт
вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 21.02.2008 року у
справі № 23/339 є незаконним, а тому підлягає скасуванню, оскільки прийняте з
порушенням норм процесуального права. В обгрунтування даних підстав для
скасування оскаржуваного рішення посилається на те, що судом прийнято рішення
за відсутності відповідача в судовому засіданні, який перебував на лікарняному.
Крім цього, судом не дано оцінки тому, що відповідачем в жовтні 2006 року було
направлено позивачу повідомлення про припинення дії договору оренди від
04.10.2005 року в зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено,
однак позивач і надалі нараховував відповідачу орендну плату за користування
орендованим майданчиком. Просить рішення Господарського суду Львівської області
від 21.02.2008 року у справі № 23/339 скасувати та прийняти нове рішення, яким
в позові Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Львівській
області відмовити.

Представник Регіонального відділення
Фонду державного майна України по Львівській області (позивач у справі, надалі
-Фонд) вимоги апеляційної скарги заперечив, посилаючись на те, що в зв'язку з
розірванням договору оренди від 04.10.2005 року, що встановлено рішенням
господарського суду Львівської області від 17.05.2007 року у справі №
1/327-19/16, у відповідача виник обов'язок повернути орендоване по
даному Договору майно, однак він його не виконав, за що йому відповідно до ч.2
ст. 785 ЦК України нараховано неустойку в розмірі подвійної плати за
користування річчю за час прострочення: з червня по жовтень 2007 року, та в
силу умов договору, обов'язок сплатити орендну плату за користування
орендованим майном та пеню за прострочення її сплати. Просить рішення
Господарського суду Львівської області від 21.02.2008 року у справі № 23/339
залишити без змін.

Представник
третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
позивача -Львівська національна академія ветеринарної медицини імені
С.З.Гжицького подав суду копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної
особи -Львівського національного університету ветеринарної медицини та
біотехнологій імені С.З.Гжицького від 20.02.2008 року, довідки з ЄДРПОУ та
витягу з статуту Львівського національного університету ветеринарної медицини
та біотехнологій імені С.З.Гжицького, зарестрованого зі змінами 20.02.2008
року. Даними документами стверджується факт реорганізації Львівської
національної академії ветеринарної медицини імені С.З.Гжицького в Львівський
національний університет ветеринарної медицини та біотехнологій імені
С.З.Гжицького. За наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне відповідно до
ч. 4 ст. 27, ст. 28 ГПК України замінити третю особу, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні позивача -Львівську національну академію
ветеринарної медицини імені С.З.Гжицького її процесульним правонаступником - Львівським
національним університетом ветеринарної медицини та біотехнологій імені
С.З.Гжицького.

Апеляційний
суд, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, самого
відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у
справі, дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
При цьому суд встановив наступні обставини та виходив з таких мотивів.

04.10.2005
року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській
області (позивачем у справі), як орендодавцем, та приватним підприємцем
ОСОБА_1, як орендарем, укладено договір оренди індивідуально визначеного
нерухомого майна, що належить до державної власності, № 77, згідно п.п. 1.1
якого позивач зобов'язувався передати відповідачу в строкове платне
користування індивідуально визначене нерухоме державне майно: частину
асфальтобетонного майданчика, загальною площею 54 кв.м., що розташований за
адресою: м.Львів, вул. К.Левицького, 67, і знаходиться на балансі Львівської
національної академії ветеринарної медицини імені С.З.Гжицького.

Строк
дії даного Договору згідно п. 10.1 - 364 дні, починаючи з моменту його
підписання.

Факт
передання позивачем відповідачу орендованого майна в користування та його
прийняття останнім, підтверджується актом приймання-здачі приміщення згідно
договору від 04.10.2005 року. Крім цього, даний факт встановлено рішенням
господарського суду Львівської області від 17.05.2007 року у справі №
1/327-19/16, яким розірвано договір оренди від 04.10.2005 року № 77 та зобов'язано
підприємця ОСОБА_1 повернути Фонду орендоване майно. Крім цього, даним рішенням
суду встановлено факт пролонгації договору в жовтні 2006 року.  Також даним рішенням встановлено факт
несплати Підприємцем ОСОБА_1 орендної плати, станом на час подання даного
позову, в розмірі 187,68 грн., що є істотним порушенням умов Договору, та
підставою для його розірвання. Рішення господарського суду Львівської області
від 17.05.2007 року у справі № 1/327-19/16 набрало законної сили. Доказів
протилежного відповідачем суду не подано.

Таким чином, в силу ст.ст. 35, 85, 105 ГПК
України вищезазначене рішення господарського суду набрало законної сили, є
обов'язковим для виконання, а факти встановлені даним рішенням, мають
преюдиційне значення при розгляді даної справи, і не підлягають повторному
доведенню.

За
наведеного є безпідставним твердження апелянта про те, що договір оренди
припинив свою дію в жовтні 2006 року в зв'язку з закінченням строку на який
його було укладено та його заперечення щодо продовження даного Договору,
оскільки воно спростовується фактами, встановленими рішенням господарського
суду Львівської області від 17.05.2007 року у справі № 1/327-19/16.

Позивач
в даній позовній заяві просить стягнути з відповідача орендну плату за період з
березня по 26 травня 2007 року в розмірі 86,56 грн., яку орендар зобов'язаний
був сплачувати згідно п. 3 Договору, ст. 526 ЦК України, та 13,78 грн. пені
нарахованої згідно п. 3.5 Договору, ст. 232 ГК України за несплату орендної
плати. Відповідачем доказів сплати заборгованості по орендній платі ні суду
першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 33  ГПК України не представив.

Крім
цього, як вбачається з матеріалів справи, станом на 28.11.2007 року, відповідач
не звільнив орендованого по Договору майна та не повернув його позивачу в
порядку, передбаченому п. 2.4 Договору.

За
таких обставин, апеляційний суд також погоджується з висновком суду першої
інстанції про підставність нарахування відповідачу неустойки відповідно до ч. 2
ст. 785 ЦК України в розмірі 321 грн. за весь час користування об'єктом оренди
після припинення Договору в зв'язку з його розірванням згідно розрахунку
позивача за період з 27.05.2007 року по 31.10.2007 року.

За
наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про
те, що позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по
Львівській області є підставним та обгрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Щодо
заперечень апелянта про те, що судом прийнято рішення з порушенням норм
процесуального права, а саме за відсутності відповідача, який не знав про
слухання справи, то апеляційний суд вважає його безпідставним, оскільки, в
матеріалах справи знаходиться поштове повідомлення про вручення відповідачу під
розписку ухвали суду від 29.01.2008 року (а.с. 4). Дана ухвала була направлена,
як вбачається з даного повідомлення, на адресу нового місця проживання
відповідача, про яку він сам зазначає в апеляційній скарзі, як місце його
фактичного проживання. Крім цього, слід зазначити, що судом першої інстанції
неодноразово відкладався розгляд справи в зв'язку з неявкою відповідача, та
поверненням ухвал суду, направлених на вказану в Договорі (п.п. 10.7, 11) та
позовній заяві адресу орендаря (відповідача у справі), тобто судом вчинялись
всі можливі дії щодо забезпечення права відповідача на участь в судовому
засіданні. Відповідачем не подано суду жодного доказу в підтвердження
неповідомлення його про час та місце розгляду справи, враховуючи факт
направлення на адресу його проживання ухвали суду від 29.01.2008 року. Таким
чином, на думку колегії суддів апеляційного суду, судом першої інстанції
забезпечено право відповідача на судовий захист від поданого до нього позову.
Згідно з ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися
належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і
охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного,
повного та об”єктивного досдіження всіх обставин справи. Крім цього, відповідно
до ст.ст. 43, 75 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, і дійшовши висновку, про достатність  матеріалів та можливість всебічного, повного
та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом може розглянути спір за наявними матеріалами та
за відсутності представника сторони.

За
наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевим судом дотримано
встановлених ст. 129 Конституції України, ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України засад
здійснення господарського судочинства, та забезпечено відповідачу можливість
реалізації передбачених ст. 22 ГПК України прав сторони в процесі, а тому
місцевим судом в межах процесуального Закону (ст.ст. 43, 75 ГПК України)
розглянуто спір за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Таким
чином, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду Львівської
області від 21.02.2008 року у справі № 23/339 є законним та обгрунтованим, а
тому відсутні підстави для його скасування чи зміни.

Враховуючи
вищенаведене та керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України,

Львівський
апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

1.  В задоволенні апеляційної скарги Приватного
підприємця ОСОБА_1відмовити.

2.  Рішення Господарського суду Львівської
області від 21.02.2008 року у справі № 23/339 залишити без змін.

3.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

4.          Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку.

5.          Справу повернути в господарський суд
Львівської області.

Головуючий-
суддя                                                   М.І.Городечна

Судді
М.В.Юркевич

В.Л.Кузь