Господарський суд
Житомирської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "11" вересня 2008 р.

Справа № 8/700

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Давидюка В.К.

судді

за участю представників сторін

від позивача Горбуков О.В. доручення від 18.08.2008 р.

від відповідача не з'явився

Розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нектар Рівне" (м. Рівне)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче комерційне підприємство "ХарчПак" (м.Житомир)

про стягнення 12 788,72 грн.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягненняз відповідача на свою користь 9637,60 грн. основний борг; 1159,52 грн. пеня; 1841,81 грн. інфляційні; 149,79 грн. 3% річних згідно договору поставки товару №7/07 укладеного 17.07.2007 р.

Представник позивача в судовому засіданні повідомив, що відповідач погасив суму основного боргу частково до подачі позовної заяви до суду, а частково - після подачі позову до суду, що підтверджується актом звірки розрахунків станом на 11.08.08р. (а.с.49), а тому просить стягнути штрафні санкції в сумі 3151,12 грн., а саме: 1159,52 грн. пеня; 1841,81 грн. інфляційні; 149,79 грн. 3% річних згідно договору поставки товару №7/07 укладеного 17.07.2007р.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, вимоги ухвал суду від 30.07.2008 р. та 21.08.2008 р. не виконав.

Неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, оскільки відповідач належним чином проінформований про час та місце судового засідання.

У відповідності зі ст. 75 ГПК України спір вирішується за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17.07.07р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нектар Рівне" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче комерційне підприємство "ХарчПак" було укладено договір поставки товару №7/07 (а.с.12-13).

Між тими ж сторонами 17.07.07р. було укладено протокол розбіжностей №1 до договору поставки товару №7/07 від 17.07.07р. (а.с.14).

Відповідно до п.1.1 Договору Постачальник (позивач) зобов'язується поставити на умовах EXW згідно Міжнародних правил "ІНКОТЕРМС" у редакції 2000р., та передати у власність Покупця продукцію (найменування, асортимент та кількість якої вказуються в специфікаціях та накладних, які є невід'ємною частиною даного Договору), а Покупець (відповідач) зобов'язується прийняти Товар та оплатити його на умовах даного Договору.

Згідно п.4.1 даного договору Покупець зобов'язаний прийняти товар за кількістю та якістю, в порядку та строки, встановлені даним Договором і діючим законодавством, з урахуванням строку реалізації. При нестачі або інших відхиленнях за документами, складається акт приймання Товару, який завіряється підписами уповноважених осіб обох сторін.

У відповідності до п.4.2 Договору Постачальник зобов'язаний у строк не пізніше п'яти днів після отримання заявки на відвантаження Товару передати Покупцеві перелічений в ній Товар.

На виконання умов зазначеного договору, відповідно до довіреностей серія ЯОЦ №695466 від 20.03.08р., ЯОЦ №695303 від 19.03.08р. та видаткових накладних №№ СО-0000077 від 20.03.ю08р., СО-0000078 від 20.03.08р., СО-0000079 від 20.03.08р., СО-0000080 від 20.03.08р. (а.с.16-23), відповідач отримав від позивача товар на загальну суму 25637грн.60коп.

Розділом 5 Договору передбачено, що ціни на Товар зазначаються в специфікаціях та накладних, що є додатками до цього Договору. Оплата здійснюється в національній валюті України. Покупець зобов'язаний згідно рахунку, або накладної на товар Постачальника сплатити ціну кожної окремої партії товару , який замовлений Покупцем, протягом 28 календарних днів від дати отримання Товару включно, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Відповідач свого зобов'язання у встановлений строк у повному обсязі не виконав. На день оформлення позову до суду (22.07.08р.) сума залишку боргу становила 9637грн.60коп.

До подачі позову до суду, про що свідчить поштовий штемпель на конверті - 28.07.08р. (а.с.27) відповідач частково сплатив заборгованість в розмірі 2000,00грн., що підтверджується актом звірки розрахунків станом на 11.08.08р. (а.с.49) та банківською випискою за 23.07.08р. (а.с.52).

Оскільки відповідач сплатив 2000,00грн. до надходження позовної заяви до господарського суду, то суд відмовляє в частині стягнення цієї суми за безпідставністю.

У відповідності до вищезгаданого акту звірки та банківської виписки залишок боргу відповідач сплатив 29.07.08р.

Таким чином, заборгованість відповідача на день подачі позову до суду (станом на 28.07.2008р.) становила 7637грн.60коп., а на день розгляду справи відповідач суму боргу погасив повністю, тому в цій частині суд провадження по справі припиняє на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті, основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до п.2 вказаної статті, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано за період з 18.04.08р. по 09.07.08р. інфляційні в розмірі 1841грн.81коп. та 3% річних за період з 18.04.08р. по 28.07.08р. - 149грн.79коп.

Судом, з врахуванням погашення заборгованості відповідачем, самостійно проведено розрахунок інфляційних нарахувань за даний період, яка становить 887грн.21коп. та підлягає до стягнення, а в частині нарахованих 954грн.60коп. інфляційних втрат суд відмовляє в зв'язку з необґрунтованим нарахуванням.

Судом також проведено самостійний розрахунок 3% річних, відповідно до якого сума річних становить 146грн.19коп. за період з 18.04.08р. по 28.07.08р., а тому в частині нарахування 3грн.60коп. річних суд відмовляє.

У відповідності до п.6.4 договору Покупець за несвоєчасну або не повну оплату Товару, сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (від суми простроченого платежу) за кожен день прострочення.

Відповідно до п.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

У відповідності до статті 3 зазначеного Закону, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивач, за неналежне виконання відповідачем свого зобов'язання нарахував на суму заборгованості відповідача за період з 18.04.08р. по 28.07.08р. 1159грн.52коп. пені.

Судом, з врахуванням суми погашення заборгованості відповідачем, самостійно проведено розрахунок суми пені за вищезазначений період, яка становить 1151грн.02коп., а тому в частині нарахованих позивачем 8грн.50коп. пені суд відмовляє.

Ст. 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нектар Рівне" обґрунтовані, підтверджуються належними доказами та підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче комерційне підприємство "ХарчПак" 1151грн.02коп. пені, 146грн.19коп. 3% річних, 887грн.21коп. інфляційних втрат.

Відмовити в частині стягнення 2000грн. боргу, 8грн.50коп. пені, 3грн.60коп. 3% річних, 954грн.60коп. інфляційних збитків.

В частині стягнення 7637грн.60коп. суми боргу суд провадження по справі припиняє на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету позову.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до задоволених та обґрунтовано поданих позовних вимог, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 173, ч. 1 ст. 175 ГК України, ст. 525, 526, п.3 ст. 549 ,п.1 ст. 625 ЦК України, Закону України " Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.96р. №543/96-ВР, керуючись ст.ст.33, 44, 49, п.1-1 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2. Відмовити в частині стягнення 2000грн. боргу, 8грн.50коп. пені, 3грн.60коп. 3% річних, 954грн.60коп. інфляційних збитків.

3. Припинити провадження в частині боргу в розмірі 7637грн.60коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче комерційне підприємство "ХарчПак" (м.Житомир, вул.Ватутіна, 79; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нектар Рівне" (м.Рівне, вул.Млинівська, 40; ) 1151грн.02коп. пені, 146грн.19коп. 3% річних, 887грн.21коп. інфляційних втрат, 98грн.22коп. в повернення витрат по сплаті державного мита, 90грн.63коп. в повернення витрат на інформаційно-технічне задоволення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

Давидюк В.К.

Віддрукувати: 3 прим

1 - в справу

2, 3 - сторонам