КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24.06.2008
№ 6/197

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової  Л.Г.

суддів:            Алданової  С.О.

Коротун
О.М.

при секретарі:           Царук І.О.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, дов. №4271 від
03.09.2007

від
відповідача:  Шемідько Г.В., дов. №01-52
від 25.07.2007

від
третьої особи 1: не з'явився

від
третьої особи 2: не з'явився

від
третьої особи 3: не з'явився

від
третьої особи 4: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Комунальної корпорації "Київавтодор" Київської
міської державної адміністрації

на ухвалу Господарського суду м.Києва від
03.04.2008

у справі № 6/197 (Ковтун С.А.)

за позовом                               Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

до                                                   Комунальної
корпораціяї "Київавтодор" Київської міської державної адміністрації

третя особа відповідача           Приватне підприємство
"Автомагістраль"

Приватне підприємство
"Лакет"

Приватне підприємство
"Спринт-Магістраль"

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Київпрофбуд"

третя особа позивача

про
визнання незаконними дій, визнання недійсним результату процедури
державної закупівлі, визнання недійсним рішення, стягнення 18920,00 грн.
збитків

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду міста Києва
передано вимоги фізичної особи - підприємця - ОСОБА_1   (далі-позивач) до  Комунальної корпорації „Київавтодор”
Київської міської державної адміністрації
(далі-відповідач) про визнання незаконними дій відповідача з відбору
учасників і встановлення результату (визначення переможця) процедури державної
закупівлі робіт з нанесення горизонтальної розмітки доріг; визнання недійсним
результату (визначення переможця) процедури державної закупівлі робіт з
нанесення горизонтальної розмітки доріг; визнання недійсним рішення відповідача
про визначення переможця процедури державної закупівлі; стягнення з відповідача
18920,00грн. збитків.

Ухвалою
господарського суду міста Києва  від
03.04.2008 було порушено провадження у справі №6/197 та залучено до участі у
справі  як третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору приватне підприємство „Автомагістраль”
(далі-третя особа 1), приватне підприємство „Лакет” (далі-третя особа 2),  приватне
підприємство  „Спринт-Магістраль”
(далі-третя особа 3),  товариство з
обмеженою відповідальністю „Київпрофбуд” (далі-третя особа 4),  оскільки рішення у справі може вплинути на
права та обв'язки останніх щодо однієї зі сторін.

З
метою вжиття заходів до забезпечення позову,
позивач звернувся до господарського суду міста Києва із заявою в якій
просив місцевий господарський суд
заборонити відповідачу та іншим особам вчиняти дії щодо продовження
процедури закупівлі робіт з нанесення горизонтальної розмітки доріг, що є
предметом відкритих торгів (тендеру) на закупівлю товарів, робіт та послуг за
державні кошти „Нанесення горизонтальної розмітки”, а також  заборонити відповідачу укладати та виконувати
договір на закупівлю вказаних робіт.

Ухвалою
господарського суду міста Києва від 03.04.2008 у справі №6/197 заяву  позивача про вжиття заходів до забезпечення
позову задоволено частково: з метою забезпечення позову заборонено
відповідачеві та третій особі 1 укладати та виконувати договір на закупівлю
робіт з нанесення горизонтальної розмітки доріг, що є предметом відкритих
торгів (тендеру) на закупівлю товарів, робіт та послуг за державні кошти
„Нанесення горизонтальної розмітки доріг”.

Вищезазначена
ухвала суду першої інстанції ґрунтується на
пов'язаності  заходів до
забезпечення позову з предметом спору, а також на  тому, що вжиття  заходів
до забезпечення  позову  не завадить здійсненню господарської
діяльності відповідача, а повернення у первісний стан у разі задоволення позову
та невжиття заходів до забезпечення позову буде ускладнене або унеможливлено.

Посилаючись
на необгрунтованість та безпідставність
вжиття заходів  до забезпечення
позову, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив Київський
апеляційний господарський суд скасувати ухвалу
господарського суду міста Києва від 03.04.2008 в частині
забезпечення  позову у справі №6/197.

В
апеляційній скарзі  апелянт вказує на те,
що  позивачем   не надано жодного доказу, що
невиконання  відповідачем наведених   в
ухвалі суду заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у даній справі.
Скаржник також посилається на те, що позивач ввів в оману суд  не зазначивши основних причин відхилення його
тендерної пропозиції та безпідставно вважаючи себе переможцем торгів.   Крім того, апелянт наполягає на тому,
що  відповідно до чинного Тимчасового
положення  Кабінету Міністрів
України  „Про закупівлю товарів, робіт і
послуг за державні кошти” у випадку
оскарження результатів торгів процедура здійснення закупівель за
державні кошти не зупиняється, отже законодавцем визначено необхідність
продовження здійснення   державної
закупівлі з метою незупинення
виробничого процесу, що може мати
різко негативні наслідки.

Ухвалою
Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2008 апеляційну скаргу
відповідача прийнято до розгляду, судове засідання  призначено на 24.06.2008.

У
судове засідання 24.06.2008 з'явилися представники позивача та  відповідача, представники   третіх осіб у судове засідання не
з'явились,  письмово та нормативно
обгрунтовані пояснення по суті  обставин,
викладених в апеляційній скарзі, суду не надали.

Представник  відповідача повністю підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
представник позивача проти апеляційної скарги заперечив у повному
обсязі, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали господарського суду
міста Києва від  03.04.2008 про вжиття
заходів до забезпечення позову. Зокрема представником позивача зазначено, що
судом  першої інстанції не порушено
принципу адекватності вжиття заходів до забезпечення  позову з урахуванням співвідношення права,
про захист якого просив позивач у позовній заяві, оскільки,   у разі задоволення позовних вимог  невжиття таких заходів може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення
господарського суду у даній справі.

Враховуючи
те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового
процесу про час та місце судового засідання щодо розгляду апеляційної скарги, а
також те, що явка представників третіх осіб у засіданні апеляційної інстанції
не визнана обов'язковою, колегія вважає можливим здійснити перевірку ухвали
господарського суду міста Києва за наявними у справі матеріалами без
представників  третіх осіб.

Статтею
101 Господарського процесуального кодексу України  (далі-ГПК України) встановлено, що в процесі
перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та
додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заслухавши
представників сторін колегія суддів встановила наступне:

Відповідно
до приписів статей  66, 67 ГПК України
господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, або з своєї
ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову шляхом, зокрема,
забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

За
змістом вищезазначеної статті заходи до забезпечення позову застосовуються
господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи
охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення
суду.

Забезпечення
позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду
в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг
позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним
вимогам (абзац 1 п. 4 Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006  “Про практику застосування судами цивільного
процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову”).

Адекватність
заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом,
визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з
заходом  до забезпечення позову, про
вжиття якого заявлено.

Як
вбачається зі змісту позовних вимог  між
сторонами  виникли спірні відносини щодо
результату (визначення переможця) процедури державної закупівлі робіт з
нанесення горизонтальної розмітки доріг.

Ухвалою
господарського суду міста Києва від 03.04.2008 заяву  позивача про вжиття заходів до забезпечення
позову задоволено частково: з метою забезпечення позову заборонено
відповідачеві та третій особі укладати та виконувати договір на закупівлю робіт
з нанесення горизонтальної розмітки доріг, що є предметом відкритих торгів
(тендеру) на закупівлю товарів, робіт та послуг за державні кошти „Нанесення
горизонтальної розмітки доріг”.

З
описової частини вищезазначеної ухвали вбачається, що  заяву про вжиття заходів до забезпечення  позову
мотивовано   тим, що  внаслідок набрання чинності Законом України
№150-VI від 20.03.2008 „Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України
„Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” норми про
обов'язковість зупинення процедури закупівлі та неможливість укладення
договору  у зв'язку з оскарженням
результатів тендеру втратили чинність. Таким чином,  відповідач протягом оскарження тендеру не
буде мати ніяких правових перешкод для укладення договору на закупівлю робіт
з  третьою  особою 1, а укладення та виконання
відповідного договору може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення у
даній справі у разі задоволення позовних вимог.

Частиною
другою статті 29 Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за
державні кошти” (далі-Закон)
передбачено, що  замовник укладає
договір про закупівлю з учасником, тендерну
пропозицію якого було акцептовано, у строк не раніше ніж  через п'ять робочих днів з дня відправлення
письмового повідомлення всім учасникам процедур відкритих торгів  про їх результати.

Як
вбачається з матеріалів справи, 01.04.2008 відповідачеві було вручено  під розпис
копію позовної заяви разом з супровідним листом та  зазначені документи  також направлено йому поштою (цінним листом з
описом вкладення та повідомленням про вручення), що повністю відповідає вимогам
Закону. Таким чином, копія позовної заяви була вручена відповідачу протягом
передбаченого частиною другою статті  29
Закону п'ятиденного строку, до закінчення якого відповідач не мав права
укладати відповідний договір.

Відповідно
до частини третьої статті 37-1, відповідач як замовник торгів з моменту
надходження копії позовної заяви зобов'язаний призупинити процедуру закупівлі
та не має права укладати договір про закупівлю. Згідно частини третьої
статті  34 зазначеного Закону, договір,
який був укладений у період такого оскарження, вважається недійсним (нікчемним).

Проте,  внаслідок набрання чинності 02.04.2008  Закону України №150-VI від 20.03.2008 „Про
визнання таким, що втратив чинність, Закону України „Про закупівлю товарів,
робіт і послуг за державні кошти” норми про обов'язковість зупинення процедури
закупівлі та неможливість укладення договору втратили чинність.

При
цьому, Тимчасове положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні
кошти,  затверджене постановою Кабінету
Міністрів України №274 від 28.03.2008 №274
„Про здійснення закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти” та
відповідно до якого має продовжуватися оскаржувана процедура закупівлі, не
містить норм про обов'язковість зупинення процедури закупівлі та неможливість
укладення договору, аналогічних тим, що були закріплені у законі, який втратив
чинність.

Таким
чином,  протягом оскарження результатів
тендеру у суді  відповідач не буде мати
ніяких правових перешкод для укладення договору на закупівлю робіт з  третьою особою 1.

Оскільки  заходи забезпечення позову спрямовані на  реальне виконання рішення суду щодо
відновлення порушених прав позивача та застосовуються, як гарантія
задоволення  законних вимог
позивача,  судова колегія, виходячи зі
змісту позовних вимог, погоджується з висновком суду першої інстанції, що  укладення та виконання відповідного договору
може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення у цій справі у разі
задоволення позову.

З
огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для
зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції про забезпечення  позову у даній справі з підстав передбачених
статтею 104 ГПК України.

Керуючись
ст.ст. 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський
апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду міста Києва від
03.04.2008 у справі №6/197 залишити без змін, апеляційну скаргу Комунальної
корпорації „Київавтодор” Київської міської державної адміністрації  без задоволення.

2.
Матеріали справи №6/197  повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом одного місяця з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя
Смірнова  Л.Г.

Судді                                                                                          Алданова  С.О.

Коротун  О.М.

27.06.08 (відправлено)