ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.08                                                                                 Справа № 1/56

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “СП Краноярськкрайвугілля-Україна”,

м. Донецьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Вугілля–Південь”, м. Теплогірськ Луганської області

про стягнення 1268068 грн. 94 коп.

С у д д я Зюбанова Н.М.

П р е д с т а в н и к и:

від позивача –Пропастін В.М., дов. від 10.04.08 № 08/юр;

від відповідача –Алексюк С.М., дов. від 07.04.08 № 4/04;

в с т а н о в и в :

Суть спору : про стягнення 503150 грн. 94 коп. основного боргу, 31385 грн. 24 коп. 3% річних, 178618 грн. 65 коп. інфляційних нарахувань за договором купівлі-продажу від 21.04.04 № КП-05, а також 381000 грн. 00 коп. основного боргу за договором від 01.08.06 № 1/08-у, 173914 грн. 11 коп. основного боргу за договором від 01.08.06 № 2/08-у /з врахуванням заяви позивача за листом від 28.05.08 № 14/юр про зменшення позовних вимог у частині додаткових вимог за договором купівлі-продажу від 21.04.04 № КП-05/.

Відповідач у відзиві на позовну заяву за листом, який здано в засіданні суду 29.05.08, проти позову заперечує з посиланням на те, що є таким, що не настав строк виконання зобов"язань по сплаті боргу, оскільки не одержував документів, зазначених у п. 3.3 договору від 21.12.04 № КП-05, зазначення у договорах №№ 117-ск, 2/08-у іншого предмету, ніж той, що визначений договорі уступки права вимоги, факти повернення передплати позивачем тощо.

Дослідивши обставини справи, додатково надані матеріали, вислухавши представників сторін, суд прийшов до наступного.

Так, у відповідності зі ст. 33, ст. 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення з боку відповідача умов договорів купівлі-продажу від 21.04.04 № КП-05, уступки права вимоги 01.08.06 № 1/08-у та від 01.08.06 № 2/08-у у частині своєчасного проведення розрахунків, у зв"язку з чим на підставі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України /далі –ЦК України/ заявлено до стягнення зазначену вище заборгованість та додаткові вимоги у відповідності до ст. 625 ЦК України.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, який підлягає задоволенню повністю, з огляду на наступне.

Так, 21.12.04 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СП "Красноярськкрайвугілля-Україна" /позивачем/ та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вугілля-Південь" /відповідачем/ було укладено договір купівлі-продажу № КП-05, за умовами якого згідно п. 1.1 позивач прийняв на себе зобов"язання продати вугільну продукцію, визначену у специфікаціях, а відповідач –провести розрахунки відповідно виставлених рахунків на протязі 20 банківських днів, що передбачено п. 4.2 договору.

Як було встановлено при розгляді справи, з боку позивача зобов"язання по поставці вугільної продукції на загальну суму 503150 грн. 94 коп. було виконане належним чином, що підтверджено матеріалами справи, у т.ч. витратними накладними від 04.05.05 № 11 на суму 1782000 грн. 00 коп. та від 02.01.06 № 102 на суму 488029 грн. 21 коп. Крім того, підписаними сторонами актами приймання-передачі вугільної продукції від 04.05.05 та від 02.01.06 /арк. справи 16, 19/ також підтверджується належне виконання позивачем прийнятих зобов"язань по поставці.

З врахуванням проведеної відповідачем передплати у сумі 1694300 грн. 00 коп., що підтверджено наявними у справі витягами з поточного рахунку в установі банку, та проведеного заліку однорідних зустрічних вимог за підписаними сторонами угодами від 31.05.06 на суму 68210 грн. 25 коп., від 14.07.06 на суму 1989 грн. 34 коп., від 31.08.06 на суму 800 грн. 00 коп., від 31.10.06 на суму 789 грн. 34 коп., від 29.12.06 на суму 789 грн. 34 коп., борг за договором від 21.12.04 № КП-05 складає 503150 грн. 94 коп.

Незважаючи на проведення передплати та часткове погашення боргу за спірними поставками, відповідач заперечує наявність останнього та посилається на умови п. 3.3 договору, яким передбачено, що продавець зобов"язаний на протязі п"яти днів з моменту відвантаження надати покупцеві наступні документи: залізнична накладна або інший товаро-транспортний документ, посвідчення якості, рахунок-фактуру на товар, лист про власність. Вказані заперечення відхиляються судом, оскільки твердження відповідача про відсутність у нього даних документів /як підстава для проведення розрахунків/ спростовуються вказаними фактами часткового погашення боргу, у тому числі через проведенні заліків. Крім того, зміст п. 4.2 договору купівлі-продажу від 21.12.05 № КП-05 щодо строків оплати свідчить, що вони не ставляться у залежність від обов"язку позивача по наданню відповідних документів.

Таким чином неналежне виконання відповідачем зобов'язання по оплаті одержаного вугілля підтверджується матеріалами справи.

У відповідності зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватись належним чином, зокрема, відповідно до умов договору.

Щодо стягнення 31385 грн. 24 коп. 3% річних та 178618 грн. 65 коп. інфляційних нарахувань, то вимоги позивача є обґрунтованими та відповідають чинному законодавству, у т.ч. ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Щодо решти позовних вимог, то правове регулювання правовідносин сторін за договорами від 01.08.06 № 1/08-у та № 2/08-у здійснюється також ЦК України, зокрема, ст. 512 ЦК України, яка визначає підстави заміни кредитора у зобов"язанні. Даною нормою закону встановлено, що кредитор у зобов"язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином /відступлення права вимоги/.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов"язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто неможливо передати право, яке ще не належить кредиторові.

Щодо порядку та форми заміни кредитора у зобов"язанні, то така заміна здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом /ст. 516 ЦК України/ та правочин щодо заміни кредитора у зобов"язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов"язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові /ст. 513 ЦК України/.

З огляду на вказані вище положення цивільного законодавства господарським судом проведено наступний аналіз фактичних обставин справи та наявних у ній підтверджуючих документів, за результатами якого встановлено наступне.

Так, 01.10.03 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Полюс і К" /первісним кредитором/ та Товариством з обмеженою відповідальністю "СП "Красноярськкрайвугілля-Україна" /позивачем/ було укладено договір відступлення права вимоги № 2/08-у, за умовами якого згідно п. 1 первісний кредитор уступив позивачу право вимоги за договором від 02.08.02 № 211УЭ на суму 173914 грн. 11 коп., який укладено між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вугілля-Південь" /відповідачем у справі/. За умовами п. 1.2 договору відступлення права вимоги позивач набув право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати суми 173914 грн. 11 коп.

За умовами договору від 02.08.02 № 211УЭ первісний кредитор був зобов"язаний поставити відповідачу вугільну продукцію, а останній –провести розрахунки грошовими коштами згідно п. 2.1 договору.

Матеріалами справи підтверджено наявність заборгованості за вказаним договором за підписаними сторонами актами здачі-приймання вугільного концентрату та послуг від 15.10.04 на суму 1645 грн. 06 коп., від 30.12.04 на суму 14788 грн. 37 коп., від 31.12.04 на суму 132499 грн. 82 коп.

При розгляді справи судом з"ясовано, що у вказаних актах підпис про одержання вугілля та послуг зроблено начальником вугільного відділу Байракою В.Б.

Відповідач вважає, що вказані документи не можуть бути належними доказами у справі, оскільки підписані не директором Філімоненковим О.О., а невідомою особою, у зв"язку з чим ним заявлено клопотання про проведення почеркознавчої експертизи.

Для розгляду вказаного клопотання судом було витребувано від відповідача відомість заробітної плати за відповідний період. З наданої відповідачем відомості за січень 2005 року /зі строком виплати 01.06.05/ чітко вбачається, що підпис на спірних накладних та актах приймання-передачі вугільної продукції вчинено Байракою В.Б.

У відповідності до наданих позивачем пояснень вказаної фізичної особи за листом від 06.06.08 В.Б.Байракою також підтверджено вказані факти.

Тому клопотання про проведення почеркознавчої експертизи судом відхиляється.

Суд вважає, що, оскільки зміст договору від 02.08.02 № 211УЭ не містить умов щодо приймання продукції певною посадовою особою, то сам по собі факт підпису актів начальником відділу Байракою В.Б. не свідчить про підробку документів, вчинення злочину тощо.

Таким чином твердження відповідача про наявність повноважень на приймання продукції тільки у директора товариства не підтверджені документально, так само, як і не надані документи у підтвердження зловживань з боку Байраки В.Б., підписи якого засвідчені печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вугілля-Південь". Відповідач не підтвердив факти викрадання печатки товариства, порушення відповідних кримінальних справ або вироків суду.

Щодо наявності права вимоги по оплаті вартості вугілля у первісного кредитора за договором від 02.08.02 № 211УЭ, то його настання на час укладання договору відступлення права вимоги підтверджено фактом направлення відповідачу претензії за листом від 10.07.06 № 04-20пд, оскільки вказаним договором не визначений строк виконання грошового зобов"язання.

За листом від 01.08.06 № 2/08-у позивач повідомив відповідача про проведену уступку.

Щодо решти позовних вимог за договором від 01.08.06 № 1/08-у про відступлення права вимоги на суму 381000 грн. 00 коп., то даний борг фактично утворився при розрахунках за договором від 16.08.04 № 117-ск.

Так, за умовами договору від 01.08.06 № 1/08-у первісний кредитор –Товариство з обмеженою відповідальністю "Полюс і К" уступив позивачу право вимоги за договором від 16.08.04 № 117-ск на суму 381000 грн. 00 коп., який укладено між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вугілля-Південь" /відповідачем у справі/.

За умовами договору від 16.08.04 № 117-ск первісний кредитор був зобов"язаний продати відповідачу секцію крепі, а останній –провести розрахунки грошовими коштами згідно п. 2.1 договору.

Факт належного виконання первісним кредитором зобов"язання по продажу секції підтверджуються витратною накладною від 17.08.04 № 285 на суму 381000 грн. 00 коп. з належною відміткою особи про одержання обладнання на підставі оформленої відповідачем довіреності від 16.08.04 № 735621, серії ЯИА.

Передача первісним кредитором дійсного права вимоги за договором відступлення від 01.08.06 № 1/08-у підтверджується фактом направлення відповідачу претензії за листом від 10.07.06 № 04-21пд, оскільки договором купівлі-продажу не визначений строк виконання грошового зобов"язання.

Заперечення про зазначення у вказаних договорах відступлення права вимоги іншого предмета ніж той, що фактично є за договорами поставки та купівлі-продажу відхиляються судом, оскільки відповідачем не надано доказів існування таких договорів з аналогічними реквізитами.

У відповідності зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватись належним чином, зокрема, відповідно до умов договору.

За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені її матеріалами, тому позов підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати покладаються на відповідача у відповідності до ст. 49 ГПК України пропорційно розміру задоволених вимог, оскільки при зменшенні позовних вимог державне мито не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вугілля-Південь", м. Теплогорськ Луганської області, вул. Єнісейська, б. 1, ідент. код 20328151 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Красноярськкрайвугілля-Україна", м. Донецьк, бульвар Пушкіна, б. 30, ідент. код 33320244 - 1058065 грн. 05 коп. боргу, 178618 грн. 65 коп. інфляційних нарахувань, 31385 грн. 24 коп. 3% річних, 12680 грн. 69 коп. державного мита та 117 грн. 93 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –17.06.08.

Суддя                                                                      Н.М.Зюбанова