ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

17.06.2008

Справа №2-16/3195.1-2006

За позовом - Прокурора Красногвардійського району АРК (97000, с.м.т. Красногвардійське, вул.. Леніна, 5) в інтересах держави в особі Красногвардійського районного центру зайнятості (97000, с.м.т. Красногвардійське, вул.. Шевченко,4)

До відповідача - Сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Нива» (97000, Красногвардійський район, с. Марьянівка, вул. 8 березня, 5)

Про стягнення 12698,06 грн.

Суддя Омельченко В.А.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Шаганов А.О. гол. спеціаліст ю/к, дов. № 1007 від 26.03.2008 року

Від відповідача - не з’явився

Від прокуратури - не з’явився

Суть спору: Прокурор Красногвардійського району звернувся до господарського суду АРК в інтересах держави в особі Красногвардійського районного центру зайнятості до відповідача Сільськогосподарського підприємства агрофірма «Нива», Красногвардійський район про стягнення з останнього 12698,06 грн.

10 листопада 2003 року господарським судом Автономної Республіки Крим прийнято рішення по справі № 2-23/11358-2003, яким задоволено позов Прокурора Красногвардійського району Автономної Республіки Крим в інтересах держави в особі Красногвардійського районного центру зайнятості. З відповідача було стягнуто суму заборгованості в розмірі 12698,06 грн., 126.98 грн. держмита та 118 грн. –витрат за інформаційно-технічне обслуговування судового процесу.

За результатом розгляду апеляційної скарги Севастопольський апеляційний господарський суд прийняв постанову від 04.03. – 18.03.2004 р., якою апеляційну скаргу відповідача задовольнив, рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 10.11.03 р. скасував і в позові відмовив.

Не погоджуючись з прийнятою по справі постановою, Красногвардійський районний центр зайнятості звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.03. –18.03.2004 р., а рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 10.11.2003 року –залишити без змін, посилаючись на своє конституційне право звернення до суду.

Постановою Вищого господарського суд України від 15.06.2004 року по справі № 2-23/11358-2003 постанова САГС від 04.03.-18.03.2004 та рішення ГС АРК від 10.11.2003 року у справі № 2-23/11358-2003 скасована, справа направлена на новий розгляд до господарського суду АРК.

Ухвалою ГС АРК від 08.07.2004 року справа була прийнята до провадження суддею Омельченко В.А. з присвоєнням справі номеру № 2-16/9971.1-2004.

Ухвалою ГС АРК по справі № 2-16/9971.1-2004 (за позовом Прокурора Красногвардійського району в інтересах держави в особі Красногвардійського районного центру зайнятості до Сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Нива» про стягнення 12698,06) провадження по справі було зупинено до розгляду справи № 2-23/12518-2004 ( за позовом Сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Нива» до Красногвардійського районного центру зайнятості про спонукання виконати дії по списанню).

Рішенням ГС АРК від 09-16.11.2004 року по справі № 2-23/12518-2004 в позові Сільськогосподарському підприємству «Агрофірма «Нива» про спонукання Красногвардійский районний центр зайнятості звернутися до ДПІ Красногвардійскьго району про списання безнадійного податкового боргу який виник внаслідок форс – мажорних обставин відмовлено. Позивач по даній справі Сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Нива» не погодившись з даним рішенням звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій прохає, рішення ГС АРК від 09-16.11.2004 року по справі № 2-23/12518-2004 скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Постановою САГС від 08.02.2005 року апеляційна скарга залишена без задоволення, а рішення ГС АРК без змін. Сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Нива» не погодившись з постановою апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою до Вищого Господарського суду України в якій прохає рішення ГС АРК від 09-16.11.2004 року по справі № 2-23/12518-2004 та постанову САГС від 08.02.2005 року скасувати та направити справу на новий розгляд.

Постановою Вищого Господарського суду України від 07.06.2005 року касаційна скарга Сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Нива» задоволена, рішення ГС АРК від 09-16.11.2004 року та постанова САГС по справі № 2-23/12518-2004 скасовані . Справа направлена на новий розгляд до Господарського суду АРК .

Ухвалою ГС АРК від 25.06.2005 року справа прийнята до провадження суддею Альошиною С.М. з привласненням справі № 2-28/10523.1-2005, розгляд справи неодноразово відкладався, так, постановою ГС АРК від 28.04.2006 року Сільськогосподарському підприємству «Агрофірма «Нива» в позові відмовлено.

Не погодившись з Постановою ГС АРК від 28.04.2006 року по справі № 2-28/3224.1-2006 Сільськогосподарського підприємства « Агрофірма «Нива» звернувся з апеляційною скаргою до Севастопольського апеляційного господарського суду та прохає скасувати постанову та прийняти нове рішення. Севастопольський апеляційний господарський суд постановою від 31.08.2006 року апеляційну скаргу Сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Нива» задовольнив, Постанову ГС АРК від 28.04.2006 року у справі № 2-28/3224.1-2006 скасував, заборгованість Сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Нива» в сумі 12698,06 грн. визнав безнадійною. Зобов’язав Красногвардійський районний центр зайнятості виключити безнадійний податковий борг Сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Нива» у сумі 12698,06 грн. на підставі розрахункових відомостей про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Не погодившись з вказаною Постановою САГС від 31.08.2006 року Красногвардійський районний центр зайнятості звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій прохає скасувати постанову САГС від 31.08.2006 року та залишити в силі Постанову ГС АРК від 28.04.2006 року. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 12.12.2007 касаційна скарга Красногвардійського районного центру зайнятості АР Крим задоволена. Постанова САГС від 31.08.2006 року скасована, постанова ГС АРК від 28.04.2006 року залишено в силі.

13 березня 2008 року до господарського суду надійшов лист позивача – Красногвардійського районного центру зайнятості, в якому останній повідомляє суд, що обставини яки послужили підставою для зупинення провадження по даної справи відпали, та просить суд поновити провадження по справі.

Ухвалою ГС АРК від 17.03.2008 року провадження по справі було поновлено.

16 квітня 2008 року позивач по справі - Красногвардійський районний центр зайнятості надав клопотання від 14.04.2008 року (вих.. № 13/12-1368) відповідно до якого прохає провадження по справі зупинити у зв’язку з тим, що неможливо розглядувати справу № 2-16/628.1-2005 за позовом про стягнення до вирішення питання про поворот виконання Постанови САГС від 31.08.2006 року. Однак Кримський республіканський центр зайнятості звернувшись з клопотанням від 16.04.2008 року (вих.. № 13/12-1397) відкликав своє клопотання про зупинення провадження по справі від 14.04.2008 року (вих.. № 13/12-1368).

Розгляд справи був продовжений відповідно до ст.. 69 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представника позивача, суд , -

В С Т А Н О В И В :

Сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Нива»» зареєстровано як платник внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття в Красногвардійському районному центрі зайнятості. Факт заборгованості по сплаті внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття в сумі 12698,06 грн. підтверджується матеріалами справи ( ст.. справи 6,7).

Що стосується заявлених вимог спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000р. № 1533 (подальшому ЗУ № 1533) і Інструкцією «Про порядок числення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття і обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття» затв. Наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 18.12.2000р. № 339 і зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 16.01.2002р. за № 30/5221 (подальшому Інструкція).

Згідно п. 3 ст. 17 Закону України № 1533 від 02.03.2000р. роботодавці і застраховані особи виплачують страхові внески один раз на місяць в день одержання роботодавцями в установах банків грошей на оплату праці.

У відповідності зі ст. 35 Закону України № 1533 від 02.03.2000р., відповідач був зобов’язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Згідно п. 9.1 Інструкції, сума донарахованих страхових внесків є недоїмкою, а в силу п. 9.7 Інструкції, не сплачені в строк страхові внески, пеня і штрафи стягуються в доход Фонду соцстрахування на підставі акту ненормативного характеру (розпорядження) директора відповідного центра зайнятості або його заступника.

Розпорядження Центру зайнятості є підставою до безспірного стягнення заборгованості і не видається, коли платник своєчасно подав в установу банку розрахунковий документ на перерахування страхових внесків, пені і штрафів.

У відповідності з п. 2 ст. 38 ЗУ № 1533 от 02.03.2000г. не сплачені в строк страхові внески, пеня та штраф стягуються в доход Фонду соцстрахування у безспірному порядку.

Однак, відсутність рішення (розпорядження) місцевого центру зайнятості про стягнення не сплачених в строк страхових внесків або наявність останнього, саме по собі, не позбавляє позивача права на звернення до суду, оскільки у відповідності з частиною 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів розповсюджується на всі правовідносини, виникаючі у державі.

Крім того, суд перевіривши юридичну оцінку обставин справи виходить з наступного.

Основи законодавства України по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню від 14 січня 1998р. № 16/98-ВР, визначають принципи і загальні правові, фінансові і організаційні основи загальнообов'язкового державного соціального страхування (вступили в дію з 19.02.1998р.).

На підставі вказаних Основ був прийнятий Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000р. № 1533, який вступив у дію з 1 січня 2001р.

Порядок сплати і числення страхових внесків до Фонду визначений ЗУ № 1533 від 02.03.2000р. і Інструкцією «Про порядок числення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття і обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття» затв. Наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 18.12.2000р. № 339 та зареєстрованій в Міністерстві Юстиції України 16.01.2002р. за № 30/5221.

Згідно зі статтею 2, 4, 6, 12 зазначених Основ, і статей 3, 8, 10, 12, 34, 39 ЗУ № 1533 від 02.03.2000р., Фонд є цільовим, централізованим страховим фондом, некомерційною самокерованою організацією, яка бере на себе обов’язки по збору страхових внесків.

Кошти Фонду не включаються до державного бюджету України, Фонд створюється для управління страхувальником на випадок безробіття, виробництва збору для акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення, надання соціальних послуг і здійснення інших функцій, відповідно вказаним Законам і статутом Фонду.

Фонд і його робочі органи по цім питанням діють виключно на підставі, та в межах і засобах, передбачених законодавством про загальнообов'язковому державному соціальному страхуванні.

Стаття 67 Конституції України визначає, що податки і збори, порядок їх сплати установлюється законом. Таким загальним законом є Закон України «Про систему оподатковування».

Перелік податків і зборів (обов’язкових платежів), згідно ст.ст. 14, 15 вказаного Закону є вичерпним, їх сукупність складає систему оподатковування в Україні. Тільки законами по питанням оподаткування встановлюються податки і збори (обов’язкові платежі), механізм їх пільги числення, платникам податків і т.п.

У відповідності зі ст. 20 Закону України «Про систему оподаткування» податки і збори (обов’язкові платежі) числення яких не передбачено цім Законом сплаті не підлягає.

Згідно п. 2 розділу 8 «Заключні положення» Закон України № 1533 від 02.03.2000г., до приведення законодавства у відповідальність з цім Законом, закони і інші нормативно-правові акти застосовуються в частині йому не суперечної.

З моменту вступу в силу Закону України № 1533 від 02.03.2000р., з 1 січня 2001р. не діють норми Закону України «Про систему оподаткування» у частині йому суперечної, хоча змини в Закон України «Про систему оподаткування», якими п. 16 ч. 1 ст. 14 виключений, внесені лише ЗУ від 16.01.2003р. № 429 «Про внесення змін до деякі законодавчі акти України відносно загальнообов'язкового державного соціального страхування».

Отже, з 1 січня 2001р., страхові внески на випадок безробіття не входять до системи оподаткування і не можуть бути стягнути в іншому порядку, чім передбачено Законом України № 1533 від 02.03.2000р.

У відповідності з підпунктом 2.2 п. 2 ст. 35 Закону України № 1533 від 02.03.2000р. роботодавці зобов’язані своєчасно сплачувати страхові внески у розмірах, встановлених Законом України від 11.01.2001р. за № 2213 «Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування».

У відповідності з преамбулою Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» (зі змінами та доповненнями яки внесені Законом України від 20.02.2003р. № 550-IV що вступили в силу з 26 березня 2003р.), вказаний Закон є спеціальним Законом по питанням оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов’язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами і державними цільовими фондами по податкам і зборам (обов’язковим платежам), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування і внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Однак, вказаний Закон не може поширюватись на перелік податків і зборів, або поширювати порядок погашення зобов’язань по платежам, яки не входять до системи оподаткування.

Закон України № 2181 від 21.12.2000р. прийнятий виключно у відповідності з Законом України «Про систему оподаткування».

Згідно Закону України № 2181, податковим боргом визначено податкове зобов’язання, яке в свою чергу складається із обов’язків платника податків сплатити податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджету або державні цільові фонди.

Таким чином не можна вважати страхові внески податковим боргом (зобов'язанням), на який поширюються дії Закону № 2181 від 21.12.2000р., згідно його преамбули, оскільки це суперечить вимогам передбаченим ч. ч. 3, 6, 8 ст. 1, ч. 4 ст. 2, ст.ст. 3, 14 Закону України «Про систему оподаткування», ст. 67 Конституції України.

При вказаних обставинах позовні вимоги обґрунтовані, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

По правилам ст. 49 ГПК України, витрати на сплату держмита і інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, суд відносить на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Нива» (97000, Красногвардійський район, с. Марьянівка, вул. 8 березня, 5) на користь Красногвардійського районного центру зайнятості (97000, с.м.т. Красногвардійське, вул.. Шевченко,4) суму заборгованості в розмірі 12698,06 грн.

3.          Стягнути з Сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Нива» (97000, Красногвардійський район, с. Марьянівка, вул. 8 березня, 5) до Державного бюджету України р/р 0002 отримувач Державний бюджет м. Сімферополь, код платежу 22090200, банк ГУ ДКУ в АРК м. Сімферополь, МФО 824026) державне мито в сумі 126,98 грн.

4.          Стягнути з Сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Нива» (97000, Красногвардійський район, с. Марьянівка, вул. 8 березня, 5) державного бюджету України отримувач : 22050000 Державний бюджет м. Сімферополя, р/р 0002 в УДК в м. Сімферополь ГУ ДКУ в АРК ОКПО 34740405 , МФО 824026 Призначення платежу : за інформаційно – технічне забезпечення розгляду справ в Господарському суді АРК в сумі 118 грн.

5.          Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.