ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2008 р.

№ 16/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя:

Першиков Є.В.

судді

Данилова Т.Б., Ходаківська І.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги

державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2008р.

у справі

господарського суду

№16/13

міста Києва

за участю

за позовом

Київського транспортного прокурора

державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

до

третя особа

гаражно-будівельного кооперативу "Лівобережний"

головне управління земельних ресурсів

про

за участю прокурора

представників сторін

позивача -

відповідача –

третьої особи -

визнання будівництва самочинним та приведення земельної ділянки у попередній стан

Сахно Н.В. старший прокурор відділу Генеральної прокуратури України, посв. № 99

Тарасенко О.М. дов. № 04-НЮ від 08.01.2008

Голова правління Надточий В.В.

пр. Стельмахович В.І. за довіреністю

не з’явився

Розпорядженням № 02-12.2/380 від 26.09.2008р. у зв'язку з значною завантаженістю судді Мачульського Г.М. та виходом судді Першикова Є.В. з відпустки змінено склад колегії суддів у справі № 16/13 призначеної до розгляду у складі - головуючий суддя –Ходаківська І.П., судді Данилова Т.Б., Мачульський Г.М., утворено колегію суддів в наступному складі: головуючий суддя –Першиков Є.В., судді Данилова Т.Б., Ходаківська І.П.

В С Т А Н О В И В:

У січні 2007 року Державне територіально-галузеве об’єднання "Південно-західна залізниця" звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Гаражно- будівельного кооперативу "Лівобережний" про визнання будівництва гаражних боксів на території 0,09 га, що належить на праві землекористування позивачу, самочинним та з вимогою привести земельну ділянку у попередній стан шляхом знесення самочинно побудованих гаражних боксів та відновлення цілісності земляного полотна відповідачем за його рахунок.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.04.2007 до участі у справі і якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, залучено Головне управління земельних ресурсів.

Рішенням господарського суду м. Києва від 27.03.2008, залишеним без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2008., в задоволенні позовних вимог залізниці відмовлено повністю.

Судові рішення вмотивовані недоведеністю позивачем того, що саме ГБК "Лівобережний" самовільно зайняв земельну ділянку, що належить залізниці, та забудував її, оскільки відповідно до п.53 Статуту гаражно-будівельного кооперативу гаражний бокс, наданий члену кооперативу, є його особистою власністю при умові повного внесення пайового внеску.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, Державне територіально-галузеве об’єднання "Південно-західна залізниця" звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Касаційна скарга вмотивована тим, що відповідачем проводяться роботи по будівництву гаражів, які порушують цілісність насипу та межі полоси відводу залізниці з боку непарної залізничної колії 846 км дільниці Київ-Московський –Дарниця, що створює загрозу безпеці руху поїздів.

У додаткових поясненнях до касаційної скарги ДТГО "Південно-західна залізниця" повідомляє про скасування 27.05.2008 Верховним Судом України рішення господарського суду м. Києва від 25.07.2007, яке було покладено в основу оскаржуваного рішення господарського суду м. Києва від 27.03.2008.

Відповідач письмових заперечень на касаційну скаргу суду не направив, в судовому засіданні представники відповідача проти доводів касаційної скарги заперечили.

Заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, заключення представника Генеральної прокуратури України, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково: судові рішення по справі підлягають скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що позивач звернувся до суду з вимогами про усунення перешкод, створених ГБК "Лівобережний" у здійсненні користування земельною ділянкою та нерухомим майном –земляним полотном непарної залізничної колії на 846 км дільниці Дарниця-Київ-Московський, шляхом знесення споруд гаражів, звільнення земельної ділянки та приведення земляного полотна насипу залізничної колії у первісний стан.

Листом Головного управління контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном м. Києва від 12.12.2006 № 043-3341 здійснено перевірку спірної території та виявлено порушення благоустрою, пов’язаного з будівництвом гаражних боксів, які виконуються відповідачем без ордеру Головного управління.

Гаражно-будівельний кооператив "Лівобережний" було створено Рішенням Київської міської ради від 24.07.1995 № 229. Згідно Статуту кооперативу, він створений для зберігання транспортних засобів, що знаходяться у приватній власності громадян, які мешкають в м. Києві.

Майно кооперативу належить йому на правах колективної власності. Об’єктами права власності кооперативу є будівлі, споруди, грошові та інші внески його членів, в тому числі і майнові, доходи, одержані від діяльності, передбаченої статутом, а також інше майно, придбане на підставах, не заборонених законом (п.13 Статуту ГБК "Лівобережний".)

Відповідно до п.53 Статуту ГБК "Лівобережний" у відповідності з чинним законодавством України про власність гаражний бокс, наданий члену кооперативу, є його особистою власністю при умові повного внесення пайового внеску.

Відмовляючи Південно-західній залізниці у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на Рішення господарського суду м. Києва від 25.07.07. у справі № 36/147, яким встановлено, що земельну ділянку на вул. Березняківська, 29-б використовують фізичні особи.

Однак, Постановою Верховного Суду України від 27.05.2008 постанову Вищого господарського суду України від 05.02.2008, постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 та рішення господарського суду м. Києва від 25.07.2007 у справі № 36/147 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Судами встановлено, що згідно витягу з бази даних Державного земельного кадастру станом на 05.04.2006 землекористувачем земельної ділянки 90:140:015 по вул. Березняківська "29б є ГБК "Лівобережний", а землекористувачем земельної ділянки 90:140:051 ( під’їзні колії) без адреси є ДТГО "Південно-західна залізниця".

Актом встановлення та узгодження існуючих меж земельної ділянки в натурі від 05.02.2000 проведено встановлення в натурі існуючих меж землекористування ГБК "Лівобережний", що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Березняківська, 29-б.

На цих підставах суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що залізниця не довела, що саме ГБК "Лівобережний" самовільно зайняв земельну ділянку, що належить залізниці, та забудував її.

Однак, такий висновок судів є передчасним та таким, що не ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи.

Згідно із ст.6 Закону України "Про залізничний транспорт" землі, що надаються в користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до Земельного кодексу України та Закону України "Про транспорт". До земель залізничного транспорту належать землі смуги відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв’язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Стаття 23 Закону України "Про транспорт" також до земель залізничного транспорту відносить землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту відповідно до чинного законодавства України. До складу цих земель входять землі, зокрема, які є смугою відведення залізниць, а саме землі, надані під залізничне полотно та його облаштування.

Південно-західна залізниця до пояснень по касаційній скарзі долучила "Норми отвода земель для железних дорог", затверджених постановою Держбуду СРСР від 19.12.1974р., однак, Вищий господарський суд не може надавати оцінку доказам, а також розглядати обставини, які не були досліджені в судах попередніх інстанцій.

Суду необхідно встановити, чи є чинними ці норми в Україні на час виникнення спору між сторонами по справі.

Щодо визначення позивачем належного відповідача по справі, суду необхідно встановити, чи є землекористувачем спірної земельної ділянки 0,09 га ГБК "Лівобережний", чи земельні ділянки під спірними гаражами передані у землекористування власникам гаражних боксів.

Судами попередніх інстанцій не надано оцінку актам обстеження порушень цілісності земляного полотна насипу залізничної колії, припису Головного управління контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном м. Києва Голові правління ГБК "Лівобережний", постанові Управління державного архітектурно-будівельного контролю від 18.01.2007 № 34-54 про накладення штрафу по справі про адміністративне правопорушення, постановам № 22/25 від 23.11.2006 та № 1/19 від 11.01.2007 Адміністративної комісії Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, приписам ГБК "Лівобережний" забудовникам з вимогою припинити будівництво боксів.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що спір був розглянутий судами без дослідження в повному обсязі обставин справи та норм чинного законодавства, що є порушенням принципу всебічного, повного і об’єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності та призвело до прийняття неправильного рішення.

Статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Під час нового розгляду справи господарському суду слід взяти до уваги викладене, вжити передбачені законом заходи для всебічного, повного і об’єктивного встановлення обставин справи, прав і обов’язків сторін і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-10, 111-11, 111-12 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2008р. у справі № 16/13 та рішення господарського суду м. Києва від 27.03.2008 скасувати та справу направити на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий           Є. Першиков

Судді           Т. Данилова

І. Ходаківська