ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

За позовом закритого акціонерного товариства «ОТІС»

До приватного підприємства «Галичинабуд»

Про стягнення 222457, 72 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: Гребенюк О.М. –представник за довіреністю № 1069-15/02 від 15.02.08.

встановив :

Закрите акціонерне товариство «ОТІС»звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до приватного підприємства «Галичинабуд»про стягнення заборгованості у розмірі 222457, 72 грн. за договором D2 № 7118 від 16.10.2006 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.10.2006 року між закритим акціонерним товариством «ОТІС»та приватним підприємством «Галичинабуд» був укладений договір D2 № 7118 на виготовлення ліфтового обладнання, відповідно до умов якого позивач зобов’язується виготовити ліфтове обладнання –ліфт в/п 1000 кг на 23 зупинки, кількістю дві одиниці та ліфт в/п 630 кг на 23 зупинки, кількістю одна одиниця.

Відповідно до п. 3.1 договору виготовлення обладнання здійснюється у строк, який зазначено у специфікації Додатку № 1 (15 тижнів), після проведення оплати договору згідно п. 2.2 та повного погодження замовленої технічної документації. При не виконанні умов оплати згідно п. 2.2, виробник переносить строк виготовлення на час затримки оплати.

Згідно п. 2.1 загальна вартість договору з урахуванням ПДВ становить 975720, 00 грн. Розрахунки за договором здійснюються замовником шляхом поетапної оплати: 1-й етап – 70% віртості договору протягом 5 днів після підписання договору, 2-й етап –30% вартості договору , за два тижні до відвантаження обладнання, на підставі отриманого від виробника рахунку (п. 2.2 договору).

06.12.2006 року та 18.12.2006 року відповідач на підставі виставленого позивачем рахунку № 718 здійснив 1-й етап розрахунку в сумі 683004, 00 грн., що підтверджується банківськими виписками, наявними в матеріалах справи.

За твердженням позивача, на оплату 2-го етапу він направив відповідачу рахунок № 118 на суму 292716, 00 грн., який останній оплатив частково в розмірі 150000, 00 грн. На прохання відповідача 27.02.2007 року згідно накладної-рахунку № 184 позивач передав відповідачу ліфтове обладнання, передбачене договором, однак, відповідач не сплатив залишок суми, у зв’язку з чим у ПП «Галичинабуд» перед ЗАТ «ОТІС»виникла заборгованість, яка станом на 06.03.2008 року складає 142716, 00 грн.

В судовому засіданні 21.04.2008 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 142716, 00 грн., пеню в сумі 48786, 00 грн., 3% річних в розмірі 30955, 72 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 2224, 58 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, жодних клопотань щодо причин своєї неявки не направляв, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що неявка представника відповідача перешкоджає вирішенню спору суд відкладав розгляд справи на 20.05.2008 року.

У судове засіданні 20.05.2008 року представник позивача не з’явився, про поважні причини неявки не повідомив.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого підтвердив існування на даний час заборгованості відповідача перед позивач у розмірі 142716, 00 грн. Проте, щодо розрахунку відповідачем суми пені та 3-х % річних заперечує та просить суд позов задовольнити частково, стягнути з відповідача 142716, 00 грн. основного боргу, 4527,00 грн. 3% річних та 22834, 00 грн. пені за порушення термінів оплати.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з перерахуванням судом розміру штрафних санкцій.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивачем згідно договору D2 №7118 від 16.10.2006 року було виготовлено та передано відповідачу ліфтове обладнання згідно накладної-рахунку № 184.

Відповідач виконав 1-й етап розрахунку та частково 2-й етап розрахувавшись з позивачем на загальну суму 833004, 00 грн., що підтверджується банківськими виписками наявними в матеріалах справи.

У судовому засіданні відповідач підтвердив поставку позивачем ліфтового обладнання та наявність боргу у сумі 142716, 00 грн., тому факт наявності основної заборгованості за договором D2 №7118 від 16.10.2006 року у відповідача перед позивачем в сумі 142716, 00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем визнаний, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 3 ч.1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до п. 6.2. договору D2 №7118 від 16.10.2006 року за порушення термінів оплати договору, замовник сплачує виробнику пеню у розмірі 0,1% від вартості договору за кожний день прострочки платежу, але не більше 5% від загальної вартості договору.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно статті 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано

Як вбачається з договору D2 №7118 від 16.10.2006 року, повну оплату вартості договору відповідач повинен був здійснити за два тижні до відвантаження позивачем ліфтового обладнання. 27.02.2007 року позивач виставив відповідачу накладну-рахунок № 184 та передав обладнання. Зазначений факт визнаний як позивачем, так і відповідачем, тому дата з якої можуть нараховуватися штрафні санкції 15.02.2007 року.

Розрахунок пені:

Період нарахування

Сума заборгованості, грн.

Кількість днів прострочення

Ставка НБУ, %

Сума пені, грн.

15.02.07-31.05.07

142716, 00

106

08,5

7045,87

01.06.07-15.08.08

142716, 00

76

08,0

4754,60

Загальна сума пені за перерахунком суду становить 11800,47 грн. та підлягає стягненню.

Згідно ч.2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За перерахунком суду три проценти річних становлять:

142716,00* 3%/ 365* 386 = 4527, 81 грн. та підлягає задоволенню.

Відповідно до пп. а п.2 статті 3 Декрету КМ України «Про державне мито»ставка державного мита встановлюються із заяв, що подаються до господарських судів із заяв майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки, ціна позову становить 159044,28 грн., тому сума державного мита –1590, 44 грн.

Згідно статті 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з приватного підприємства «Галичинабуд»(юридична адреса: 03022, м. Київ, вул. Жуковського Василя, 22-а, фактична адреса: 04053, м. Київ, вул. Артема, 73, к. 318, р/р 202 в АКБ «Правекс-Банк»в м. Києві, МФО 321983, код ЗКПО 32303432) або з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження на користь закритого акціонерного товариства «ОТІС»(юридична адреса: 03062, м. Київ, вул. Чистяківська, 32, фактична адреса: 03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, 37, р/р 2019 в АКБ «Сітібанк (Україна)»м. Києва, МФО 300584, ) суму основного боргу 142 716 (сто сорок дві тисячі сімсот шістнадцять) грн. 00 коп., пеню в сумі 11 800 (одинадцять тисяч вісімсот) грн. 47 коп., 3% річних у сумі 4 527 (чотири тисячі п’ятсот двадцять сім) грн. 81 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 1 590 (одна тисяча п’ятсот дев’яносто) грн. 44 коп. та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя