ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.08 Справа № 4/44

Господарський суд Львівської області в складі судді Гриців В.М. при секретарі Москалі Р.М. з участю представника відповідача Молнар О.О., приватного нотаріуса Коцюбинського А.В. по справі за позовом приватного підприємства „Перший навчальний центр новітніх технологій” до приватної „Школи бізнесу 777” та відкритого акціонерного товариства „Акціонерний комерційний інноваційний банк „УкрСиббанк” про визнання договору про надання нерухомого майна в іпотеку від 31 липня 2006 року недійсним

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство „Перший навчальний центр новітніх технологій” звернулося з позовом до приватної „Школи бізнесу 777” та до відкритого акціонерного товариства „Акціонерний комерційний інноваційний банк „УкрСиббанк”, просить суд визнати недійсним договір, укладений 31 липня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком „УкрСиббанк” та приватною „Школою бізнесу 777” про надання нерухомого майна в іпотеку, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коцюбинським А. В., зареєстрований в реєстрі за № 1759. Позивач стверджує, що виконаний приватним нотаріусом Коцюбинським А.В. посвідчувальний напис на договорі іпотеки не містить передбачену, як обов'язкову, умову про зазначення приватним чи/або державним нотаріусом виконану нотаріальну дію. На думку позивача, також дефектом форми посвідчувального напису можна вважати внесення до посвідчувального напису додаткової, не передбаченої інформації, а саме місця вчинення нотаріальної дії - місто Львів та нібито перевірену належність майна, яке передається в іпотеку. Також, на думку позивача, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу не виконано усіх юридично значимих дій для того, щоб надати Договору іпотеки форми нотаріального. Тобто, Договір іпотеки фактично вчинено у простій письмовій формі, що є підставою вважати такий договір нікчемним або недійсним. Названі твердження позивач обгрунтовує законами України «Про іпотеку», «Про нотаріат», наказом Міністерства Юстиції України від 10.01.2005 року № 1/5 «Про затвердження форм реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, нотаріальних свідоцтв, посвідчувальних написів на правочинах і засвідчувальних документах», Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства Юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 .

Відповідач акціонерний комерційний інноваційний банк „УкрСиббанк” позов заперечує повністю з наступних підстав: Договір іпотеки укладений 31 липня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк»(Іпотекодержатель), Приватною «Школою бізнесу 777»(Іпотекодавець-1) та Приватним підприємством «Перший навчальний центр новітніх технологій»(Іпотекодавець-2) був посвідчений нотаріально 31 липня 2006 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коцюбинським Андрієм Володимировичем з внесенням даних в реєстр вчинення нотаріальних дій за №1759. Відповідно до ч.2 ст.25 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 03.03.2004р. №20/5, нотаріальна дія вважається вчиненою з моменту реєстрації її в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. Тому немає підстав вважати, що вищезгаданий Договір іпотеки від 31.07.2006р. не був укладений у нотаріальній формі. Також, відповідно до ч.1 ст.4 ЗУ «Про іпотеку», обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством, що також було здійснено приватним нотаріусом Коцюбинським А.В. шляхом внесення відповідних даних у Державний реєстр іпотек та отриманням відповідного Витягу № 8529700 від 31.07.2006р. про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек. Здійснений нотаріусом посвідчувальний напис на договорі: відповідає вимогам Форми 30 посвідчувального напису затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 10.01.2005р. №1/5 «Про затвердження форм реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, нотаріальних свідоцтв, посвідчувальних написів на правочинах і засвідчуваних документах». Наявність інших додаткових відомостей в посвідчувальному написі аж ніяк не може бути «грубим порушенням форми посвідчувального напису», як це помилково трактує позивач, тим більше що передбачені вищезгаданою Формою 30 відомості та реквізити в оспорювальному посвідчувальному написі нотаріусом Коцюбинським А.В. відображені. Чинне законодавство України не містить посилань на можливість визнання недісним нотаріально посвідченого Договору іпотеки через так звані «дефекти»форми посвідчувального напису вчиненого відповідним нотаріусом.

В судове засідання з’явився приватний нотаріус Коцюбинський Андрій Володимирович, який надав суду пояснення щодо вчинених ним нотаріальних дій при посвідченні спірного договору іпотеки.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, приватного нотаріуса Коцюбинського А.В., дослідив надані докази суд вважає, що у позові слід відмовити повністю.

Відповідно до вимог ст.ст. 202, 203, 209 Цивільного Кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення прав та обов’язків. Зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам ст.203 цього Кодексу.

Згідно з матеріалами справи 31 липня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком „УкрСиббанк” (Іпотекодержатель), приватною „Школою бізнесу 777” (Іпотекодавець-1 - Позичальник) та приватним підприємством „Перший навчальний центр новітніх технологій” (Іпотекодавець-2 –Майновий поручитель) укладено договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавці передали в іпотеку належне їм нерухоме майно - будівлю цеху літ. „В” за адресою: м.Львів, вул.Жовківська,26а, в забезпечення виконання зобов'язань Приватної «Школи бізнесу 777»за Кредитним договором №0 від 31.07.2006р. Договір іпотеки посвідчений 31 липня 2006 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коцюбинським Андрієм Володимировичем із внесенням даних в реєстр вчинення нотаріальних дій за №1759, як того вимагає ч.1 ст. 18 Закону України «Про іпотеку». Також, за приписами ч.1 ст.4 ЗУ «Про іпотеку», обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством, що також було здійснено приватним нотаріусом Коцюбинським А.В. шляхом внесення відповідних даних у Державний реєстр іпотек та отриманням відповідного Витягу № 8529700 від 31.07.2006р. про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек. Здійснений нотаріусом посвідчувальний напис на договорі: відповідає вимогам Форми 30 посвідчувального напису затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 10.01.2005р. №1/5 «Про затвердження форм реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, нотаріальних свідоцтв, посвідчувальних написів на правочинах і засвідчуваних документах».

В силу ст. ст. 215,220 Цивільного Кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Одна із сторін може заперечувати дійсність правочину на підставах, встановлених законом. Договір є нікчемним у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору.

Статтями 33,34 ГПК України встановлено обов’язок сторони належними і допустимими доказами доводити суду обставини, які є підставою вимог чи заперечень. Позивач не пояснив суду недійсним чи нікчемним він вважає оспорюваний договір, не назвав і не надав суду жодного доказу недійсності чи нікчемності цього правочину. Окрім того, позивач не пояснив у чому полягає порушення його права чи інтересу.

З урахуванням викладеного позовні вимоги є безпідставними і не грунтуються на законі.

Керуючись ст.ст.4, 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-6, 4-7, 32, 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд–

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя                                                                       Гриців В.М.