ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2008 р.

№ 10/316/06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Грейц К.В.,

суддів:

Глос О.І., Бакуліної С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

виконавчого комітету Миколаївської міської ради

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду від 26.09.2006 р.

у справі

№10/316/06

господарського суду

Миколаївської області

за позовом

ТОВ "КІТ-АВТО"

до

Миколаївського міськвиконкому

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Комунального підприємства "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації"

про

визнання за позивачем права власності на майно та зобов'язання виконати певні дії

у судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:

не з'явився

від відповідача:

Горобченко О.В.

від третьої особи:

не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Миколаївської області від 20.06.2006 р. у справі №10/316/06 (суддя Горобченко Д.М.) у задоволенні позовних вимог ТОВ "КІТ-АВТО" до Миколаївського міськвиконкому за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунального підприємства "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" про визнання за позивачем права власності на майно та зобов'язання виконати певні дії відмовлено на підставі ст.ст. 158–163 Кодексу адміністративного судочинства України. Справу було розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись із постановою господарського суду, позивачем було подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного господарського суду.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.09.2006 р. у справі №10/316/06 (судді: Колоколов С.І., Разюк Г.П., Петров М.С.) апеляційну скаргу ТОВ "КІТ-АВТО" задоволено частково: постанову господарського суду Миколаївської області від 20.06.2006 р. у справі №10/316/06 скасовано; позов ТОВ "КІТ-АВТО" задоволено частково: визнано за ТОВ "КІТ-АВТО" право власності на автостоянку, розташовану по вул.Лазурній на території 2-ої черги мікрорайону "Намив" у Заводському районі м.Миколаєва; провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання Комунального підприємства "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" внести до реєстру прав власників на автостоянку, розташовану по вул.Лазурній на території 2-ої черги мікрорайону "Намив" у Заводському районі м.Миколаєва на ім'я ТОВ "КІТ-АВТО" припинено; стягнуто з Миколаївського міськвиконкому на користь ТОВ "КІТ-АВТО" 63,75 грн. державного мита за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги, 59,00 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

У касаційній скарзі виконавчий комітет Миколаївської міської ради просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.09.2006 р. у справі №10/316/06 та прийняти рішення про відмову в позові ТОВ "КІТ-АВТО", посилаючись на порушення господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме: Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 р. №1243, Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. №7/5, оскільки: по-перше, відповідно до п. 1.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. №7/5, реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку; не підлягають реєстрації тимчасові споруди, а також споруди, не пов'язані фундаментом із землею, а позивачу було погоджено відведення земельної ділянки під тимчасове (тільки на 1 рік) розміщення автостоянки, споруди якої є тимчасовими, не пов'язаними фундаментом із землею; по-друге, автостоянку не прийнято в експлуатацію, оскільки відповідно до п. 29 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 р. №1243, датою введення в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів є дата затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію цього об'єкта органом місцевого самоврядування, що створив комісію, однак виконавчим комітетом Миколаївської міської ради рішення з цього питання не приймалося; по-третє, термін дії договору оренди земельної ділянки від 16.06.2005 р. закінчився 12.02.2006 р., а відповідно до п. 9 вказаного договору позивач зобов'язався у разі непродовження строку оренди землі демонтувати споруди та привести земельну ділянку у стан, придатний для використання за призначенням.

Відповідно до розпорядження в.о.Голови судової палати Першикова Є.В. від 01.10.2008 р. №02-12.2/403 змінено склад колегії суддів та призначено колегію суддів у складі: головуючого —судді Грейц К.В., суддів: Глос О.І., Бакуліної С.В.

Позивач та третя особа не скористалися своїм процесуальним правом на участь своїх представників у судовому засіданні касаційної інстанції.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

12.02.2004 р. виконавчим комітетом Миколаївської міської ради було прийнято рішення №18/12 "Про вилучення, надання, передачу за фактичним землекористуванням, продовження строку користування земельними ділянками юридичним особам, громадянам, зміну цільового призначення земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради та міськвиконкому по Заводському району м.Миколаєва", яким затверджено проект відведення земельної ділянки загальною площею 3384 кв.м за рахунок земель населеного пункту, не наданих у власність або користування, зарахувавши її до земель комерційного використання, для розміщення автостоянки по вул.Лазурній на території 2-ої черги мікрорайону "Намив" та надано ТОВ "КІТ-АВТО" в оренду строком на 1 рік земельну ділянку площею 3384 кв.м (землі комерційного використання) для розміщення та обслуговування автостоянки по вул.Лазурній на території 2-ої черги мікрорайону "Намив" (а.с. 68).

26.03.2004 р. Головним управлінням містобудування та архітектури Миколаївської міської ради ТОВ "КІТ-АВТО" було видано дозвіл №2093 на виконання будівельних робіт із розміщення автостоянки по вул.Лазурній на території 2-ої черги мікрорайону "Намив" терміном дії до 01.09.2004 р. (а.с. 65).

30.07.2004 р. спецінспекцією з благоустрою Миколаївської міської ради ТОВ "КІТ-АВТО" було видано дозвіл №1037 на виконання земельних робіт з розміщення автостоянки по вул.Лазурній на території 2-ої черги мікрорайону "Намив" (благоустрою, огородження, пунктів охорони).

ТОВ "КІТ-АВТО" здійснило будівництво автостоянки по вул.Лазурній на території 2-ої черги мікрорайону "Намив" та 21.12.2004 р. Державною технічною комісією було складено акт про прийняття закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію (а.с. 9).

03.02.2005 р. виконавчим комітетом Миколаївської міської ради ТОВ "КІТ-АВТО" було видано дозвіл №004615 на право розміщення автостоянки по вул.Лазурній ("Намив"-2) м.Миколаєва (а.с. 79).

16.06.2005 р. між Миколаївської міською радою та ТОВ "КІТ-АВТО" було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого Миколаївська міська рада на підставі рішення від 20.05.2005 р. №33/32 продовжує ТОВ "КІТ-АВТО" оренду земельною ділянки, яка була надана рішенням міської ради від 12.02.2004 р. №18/12 для обслуговування автостоянки по вул.Лазурній на території 2-ої черги мікрорайону "Намив" (Заводський район), на один рік.

17.11.2005 р. ТОВ "КІТ-АВТО" звернулося до міського голови м.Миколаєва з заявою про затвердження акта державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта —автостоянки по вул.Лазурній на території 2-ої черги мікрорайону "Намив" (а.с. 67).

Оскільки вищевказана заява позивача була залишена відповідачем без відповіді, ТОВ "КІТ-АВТО" звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до Миколаївського міськвиконкому, третя особа —Комунальне підприємство "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" про визнання за ТОВ "КІТ-АВТО" право власності на автостоянку, розташовану по вул.Лазурній на території 2-ої черги мікрорайону "Намив" у Заводському районі м.Миколаєва; зобов'язання МБТІ м.Миколаєва внести до реєстру прав власників на автостоянку, розташовану по вул.Лазурній на території 2-ої черги мікрорайону "Намив" у Заводському районі м.Миколаєва на ім'я ТОВ "КІТ-АВТО".

Відмовляючи у задоволенні позові господарський суд першої інстанції виходив із того, що: по-перше, відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно, яке згідно з законом підлягає прийняттю до експлуатації, виникає з моменту його прийняття до експлуатації; по-друге, п. 29 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 р. №1243, встановлено, що датою введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію цього об'єкта органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив комісію, а виконкомом Миколаївської міської ради акт про прийняття в експлуатацію спірної автостоянки затверджено було.

Скасовуючи постанову господарського суду першої інстанції та приймаючи рішення про визнання за ТОВ "КІТ-АВТО" права власності на автостоянку, господарський суд апеляційної інстанції виходив із того, що: по-перше, правовідносини між сторонами є цивільно-правовими, а не публічно-правовими, у зв'язку з чим даний спір повинен вирішуватися не за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, а за правилами Господарського процесуального кодексу України; по-друге, відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації; по-третє, враховуючи, що актом державної технічної комісії від 21.12.2004 р. автостоянку по вул.Лазурній на території 2-ої черги мікрорайону "Намив" у Заводському районі м.Миколаєва було прийнято в експлуатацію, виконавчий комітет Миколаївської міськради повинен був затвердити вказаний акт або відмовити в затвердженні акта.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що висновки господарського суду апеляційної інстанції про те, що правовідносини між сторонами щодо визнання права власності на автостоянку є цивільно-правовими, у зв'язку з чим даний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а рішення господарського суду першої інстанції (який розглянув спір в порядку адміністративного судочинства) підлягає скасуванню, є законними та обґрунтованими.

Що стосується висновків апеляційного господарського суду щодо наявності підстав для визнання за позивачем права власності на автостоянку (не введену в експлуатацію), слід зазначити, що вказані висновки не є такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації; до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про основи містобудування" закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 29 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 р. №1243, встановлено, що датою введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію цього об'єкта органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив комісію.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що акт про прийняття в експлуатацію спірної автостоянки виконкомом Миколаївської міської ради не затверджено.

В матеріалах справи взагалі відсутня будь-яка відповідь відповідача на заяву позивача про затвердження акта державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію спірної автостоянки.

Доказів оскарження дій відповідача матеріали справи не містять.

Окрім того, апеляційним господарським судом не було надано будь-якої оцінки доводам відповідача, викладеним у запереченнях на апеляційну скаргу, про те, що: по-перше, в основу рішення міськради від 12.02.2004 р. №18/12 про надання позивачу в оренду терміном лише на 1 рік земельної ділянки для розміщення і обслуговування автостоянки було покладено в т.ч. висновки Головного управління містобудування та архітектури Миколаївської міськради від 26.01.2004 р. №17-4320/2 (а.с. 143), якими було погоджено відведення земельної ділянки позивачу під тимчасове (тільки на 1 рік) розміщення автостоянки у зв'язку з необхідністю подальшої забудови ІІ мікрорайону "Намив"; по-друге, робочим проектом будівництва тимчасової автостоянки по вул.Лазурній на території 2-ої черги мікрорайону "Намив" (а.с. 144) передбачено встановлення павільйону охорони з легких збірно-розбірних конструкцій без заглиблення фундаменту, а будівництво будь-яких інших об'єктів на території автостоянки робочим проектом не передбачалося, що свідчить про те, що споруди автостоянки є тимчасовими, не пов'язаними з фундаментом і землею, тобто такими, що не підлягають державній реєстрації; по-третє, пунктом 9 договору оренди земельної ділянки від 16.06.2005 р., укладеного між позивачем і Миколаївською міськрадою (термін якого закінчився 12.02.2006 р. — а.с. 69–72), передбачено обов'язок позивача демонтувати споруди і привести земельну ділянку у стан, придатний для використання за призначенням.

Викладене свідчить про те, що судами зроблено висновки при неповно встановлених обставинах справи.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 Постанови "Про судове рішення" від 29.12.1976 р. №11 рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

У зв'язку з наведеним та врахуванням меж повноважень касаційної інстанції, встановлених ч. 2 ст. 1115 та ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, постанова апеляційного господарського суду підлягає частковому скасуванню, а справа —передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене у зазначеній постанові, вжити всі передбачені чинним законодавством засоби для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін і, в залежності від встановленого та у відповідності з вимогами закону, вирішити спір.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, п. 3 ст. 1119, ст.ст. 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу виконавчого комітету Миколаївської міської ради на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.09.2006 р. у справі №10/316/06 задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.09.2006 р. у справі №10/316/06 скасувати в частині прийняття нового рішення у справі і в цій частині справу направити на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області.

В іншій частині постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.09.2006 р. у справі №10/316/06 залишити без змін.

Головуючий К.Грейц

Судді О.Глос

С.Бакуліна