СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

27 травня 2008 року

Справа № 20-12/445

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Антонової І.В.,

суддів                                                                      Котлярової О.Л.,

Маслової З.Д.,

секретар судового засідання                                        Змейкова Г.В.

за участю представників сторін:

позивача: Гаркуша Олена Віталіївна, довіреність б/н від 26.05.08, Південна товарна біржа "Том-Некст";

відповідача: Куцеконь Роман Іванович, довіреність № 2/589 від 16.04.08, Управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Севастополі;

розглянувши апеляційну скаргу Південної товарної біржі "Том-Некст" на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя Харченко І.А.) від 20 березня 2008 року у справі № 20-12/445

за позовом           Південної товарної біржі "Том-Некст" (пр. Острякова, 1, оф. 83-а,Севастополь,99029)

до           Управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Севастополі (вул. Пушкіна, 10,Севастополь,99011)

про визнання незаконним та скасування Наказу Управління внутрішніх справ України в місті Севастополі № 665 від 07.04.2006

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Південна товарна біржа „Том-Некст”, звернувся до господарського суду міста Севастополя з позовними вимогами до Управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Севастополі про визнання незаконним та скасування наказу № 665 від 07 квітня 2006 року.

Постановою господарського суду міста Севастополя від 20 березня 2008 року у справі № 20-12/445 (суддя Харченко І.А.) у задоволенні позову Південної товарної біржі „Том-Некст” відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, Південна товарна біржа „Том-Некст” звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати судове рішення та постановити нове, яким задовольнити позов у справі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані неповним з’ясуванням господарським судом міста Севастополя обставин, що мають значення для справи, а також порушенням норм матеріального права.

Так, за твердженням апелянта, місцевим господарським судом не було надано належної уваги тому факту, що оспорюваний наказ не відповідає вимогам статті 19 Конституції України, яка містить пряму вказівку не те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з чого випливає, що до повноважень співробітників ДАІ України не відноситься оціночна діяльність.

З аналогічних підстав, як твердить апелянт, місцевим господарським судом було порушено вимоги Законів України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” та „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

У зв’язку з відпусткою судді Прокопанич Г.К. на підставі розпорядження заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 13 травня 2008 року здійснено заміну судді Прокопанич Г.К. на суддю Дугаренко О.В..

У зв’язку з неможливістю брати участь у судовому засіданні з поважних причин судді Дугаренко О.В. на підставі розпорядження заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 27 травня 2008 року здійснено заміну судді Дугаренко О.В. на суддю Маслову З.Д..

Розглянувши адміністративну справу в межах апеляційної скарги відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Наказом Міністерства внутрішніх справ № 555 від 30 червня 2005 року затверджено Тимчасовий порядок здійснення контролю за сплатою збору на обов’язкове державне пенсійне страхування та податку з власників транспортних засобів при проведенні державної реєстрації транспортних засобів.

На підставі наказу № 555 від 30 червня 2005 року Управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Севастополі видало наказ № 665 від 07 квітня 2006 року, яким також затверджено Тимчасовий порядок здійснення контролю за сплатою збору на обов’язкове державне пенсійне страхування та податку з власників транспортних засобів при проведенні державної реєстрації транспортних засобів.

Пунктом 2.3 наказу № 665 від 07 квітня 2006 року визначено, що з метою виконання пункту 2.2 Тимчасового порядку співробітникам реєстраційно - екзаменаційних підрозділів Державтоінспекції МВС України приймати акти (висновки) оцінки вартості поданого для реєстрації (перереєстрації) легкових автомобіля необхідно тільки після їхнього вивчення та узгодження працівником НДЕКЦ при УМВС, що має свідоцтво про право проведення відповідного виду експертних досліджень.

Вважаючи, що наказом № 665 від 07 квітня 2006 року порушуються права та інтереси Південної товарної біржі „Том-Некст” як суб’єкта оціночної діяльності, біржа звернулась до господарського суду Автономної Республіки Крим із даною позовною заявою.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги Південної товарної біржі „Том-Некст”, виходячи з наступного.

Статтею 4 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” передбачено, що практична діяльність з оцінки майна може здійснюватися виключно суб'єктами оціночної діяльності, визнаними такими відповідно до статті 5 цього Закону.

Згідно зі статтею 5 даного Закону суб'єктами оціночної діяльності є, зокрема, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі.

У відповідності до статті 10 Закону у випадках, визначених нормативно-правовими актами з оцінки майна, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, суб'єкти оціночної діяльності - органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють оцінку майна самостійно на підставі наказу керівника.

Частиною 2 статті 18 Закону передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, зазначені в статті 5 цього Закону, визнаються суб'єктами оціночної діяльності відповідно до положень, що регулюють їх діяльність.

Відповідно до статті 30 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” суб'єкти оціночної діяльності мають право: доступу до майна, що оцінюється, документації та іншої інформації, яка є необхідною або має суттєве значення для оцінки; отримувати роз'яснення та додаткові відомості, необхідні для проведення оцінки майна, майнових прав та складання звіту про оцінку майна, від замовника оцінки та інших осіб щодо інформації, яка містить державну або комерційну таємницю, за наявності у суб'єкта оціночної діяльності (оцінювачів, які працюють у його штатному складі) відповідного дозволу або угоди про конфіденційність інформації; відмовитися від проведення оцінки майна у разі виникнення обставин, які перешкоджають проведенню об'єктивної оцінки, у тому числі будь-яких форм примусу; страхувати свою відповідальність перед третіми особами, пов'язану з оціночною діяльністю; залучати додатково у разі необхідності до участі у проведенні оцінки майна інших оцінювачів або інших фахівців, а також суб'єктів підприємницької діяльності; забезпечувати присутність своїх представників на засіданні Наглядової ради під час розгляду питання про анулювання сертифіката суб'єкта оціночної діяльності; оскаржувати дії посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, рішення Наглядової ради, Екзаменаційної комісії в судовому порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення місцевим господарським судом вимог Законів України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” та „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, однак не зазначає у якій саме частині оспорюваний наказ не відповідає вказаним нормам.

Твердження позивача про те, що чинним законодавством, зокрема, вказаними правовими нормами не передбачене право співробітників Державтоінспекції МВС України здійснювати оціночну діяльність транспортних засобів судова колегія вважає неспроможними, оскільки право Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України на цю діяльність визначено відповідним дозволом (ліцензією).

Згідно з пунктом 1.6 Тимчасового порядку здійснення контролю за сплатою збору на обов’язкове державне пенсійне страхування та податку з власників транспортних засобів при проведенні державної реєстрації транспортних засобів та у відповідності до статті 6 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” оцінку вартості транспортного засобу здійснюють оцінювачі, які в установленому Законом порядку пройшли відповідну підготовку, кваліфікаційний іспит, одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача та внесені до Державного реєстру оцінювачів.

Таким чином, доводи апелянта про невідповідність оспорюваного наказу № 665 від 07 квітня 2006 року, виданого Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в місті Севастополі вимогам Тимчасового порядку здійснення контролю за сплатою збору на обов’язкове державне пенсійне страхування та податку з власників транспортних засобів при проведенні державної реєстрації транспортних засобів та Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” є необгрунтованими.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказаний наказ винесено у межах повноважень керівника Управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Севастополі та відповідно до вимог Закону України „Про міліцію”, Закону України „Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів” та постанови Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 431 „Про положення про Державну автомобільну інспекцію МВС”.

Також, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що права та інтереси позивача оспорюваним наказом не зачіпаються та не порушуються, оскільки він не позбавлений права здійснювати оцінку вартості транспортних засобів нарівні з Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України у відповідності до законодавства.

Оскільки, зазначені обставини вказують на те, що господарський суд першої інстанції повно з'ясував всі фактичні обставини справи, при прийнятті оскаржуваного рішення не порушив норми процесуального права, правильно застосував норми матеріального права, надав належну юридичну оцінку доказам, які представлені сторонами, судове рішення у справі судова колегія вважає обґрунтованим та законним.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 статті 198,статтєю 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Південної товарної біржі „Том-Некст” залишити без задоволення.

2.Постанову господарського суду міста Севастополя від 20 березня 2008 року у справі № 2-12/445 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної сили цією ухвалою та в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        І.В. Антонова

Судді                                                                      О.Л. Котлярова

З.Д. Маслова