ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"22" травня 2008 р.

15:50

Справа №  7/237/08

м. Миколаїв

За позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

До відповідача: Державної
податкової інспекції у Центральному районі м.Миколаєва, 54030, м.Миколаїв,
вул.Потьомкінська, 24

Про: визнання
протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 31.03.2008 року № /0 Державної податкової інспекції у
Центральному районі м.Миколаєва в частині застосування штрафної санкції в
розмірі 5000,00 грн.

Суддя -Семенчук Н.О.

Секретар судового засідання
Кушніренко І.С.

Представники:

від
позивача: ОСОБА_2., дов. № б/н від 20.05.2008р.

ОСОБА_1.

від відповідача: Чаричанський П.О.,
дов. № 5/9/10-011 від 08.01.2008р.

Долгошея Ю.Л., дов.
№ 2661/9/10-011 від 12.05.2008р.

Суть спору:
Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 звернулась до
господарського суду з позовними вимогами про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від
31.03.2008 року № /0 Державної податкової інспекції у Центральному
районі м.Миколаєва в частині застосування штрафної санкції в розмірі 5000,00
грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що висновок перевіряючих є помилковим та зроблений без
урахування фактичних обставин, а саме в приміщені кафетерію здійснюють
діяльність два суб'єкта господарювання СПД ОСОБА_1. яка здійснює діяльність з
продажу напоїв та горілчаних виробів та СПД ОСОБА_3. яка здійснює діяльність
їдалень та постачання готової їжі. При прийнятті замовлення за обслуговування
банкету бармен ОСОБА_4узгоджувала тільки вид та кількість напоїв та горілчаних
виробів.

Відповідач проти позову заперечує,
вказує на те, що перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій
у сфері готівкового та безготівкового обігу проводилась саме СПД ОСОБА_1.,
замовлення на обслуговування банкету здійснювалось у СПД ОСОБА_1. кошти за
замовлення були отримані її робітником, порушення позивачем п. 1, 2, 13 ст. 3
Закону України № 265/95-ВР встановлені актом перевірки який підписаний СПД ОСОБА_1.
без зауважень.

Заслухавши
представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд -

встановив:

21.03.2008 року Державна податкова
адміністрація у Миколаївській області здійснила перевірку щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу
господарської одиниці “кафетерій”, що розташована за адресою: м. Миколаїв, вул.
Радянська 3/1 та належить СПД ОСОБА_1., за результатами якої складено акт №
14000376/23-50 від 21.03.2008 року.

На підставі акту перевірки ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва прийняла рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № від 31.03.2008 року яким застосувала до СПД
ОСОБА_1. суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 5135,00 грн.

Позивач не погодився з оскаржуваним
рішенням та звернувся до суду з позовними вимогами про його скасування в
частині застосування штрафної санкції в розмірі 5000,00 грн.

Позовні вимоги задоволенню не
підлягають виходячи з наступного.

Згідно п.2 ст.11 Закону України
„Про державну податкову службу в Україні” від 4 грудня 1990 року № 509-XII (із
змінами та доповненнями) (далі Закон України № 509-XII), - органи державної
податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених
законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом
порядку.

Відповідно до норм ст.ст. 15, 16
Закону України № 265/95-ВР, контроль за додержанням суб'єктами підприємницької
діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог
цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом
проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством
України. Планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори
розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових
операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи,
21.03.2008р. ДПА у Миколаївській області на підставі ст. 11 Закону України “Про
державну податкову службу в Україні” проведена перевірка щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу
СПД ОСОБА_1.

В ході перевірки встановлено
порушення позивачем п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР, а саме: не
проведення через РРО розрахункової операції з надання послуги громадського
харчування (у тому числі продуктів харчування та алкогольних напоїв) на суму
1000,00 грн. шляхом авансової сплати за замовлення, незабезпечення відповідності
сум на місці проведення розрахунків сумі коштів яка зазначена в денному звіті
РРО та не оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних
надходжень у КОРО.

Відповідно до абзацу 4 статті 2
Закону України № 265/95-ВР розрахункова операція - це приймання від
покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за
повернутий товар (ненадану послугу), а в разі застосування банківської
платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати
в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення
товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо
перерахування коштів у банк покупця. Передбачена законодавцем можливість
повернення грошових коштів у разі відмови покупця від товару чи послуги
означає, що здійснення розрахункової операції при реалізації товарів
(послуг) не вимагає збігу в часі цієї операції, зокрема, з фактичним наданням
послуг. Необхідною умовою здійснення такої операції є реалізація товарів
(послуг), тобто їх продаж у результаті вчиненого продавцем і покупцем
правочину.

Згідно з наведеним в абзаці 15
статті 2 Закону України № 265/95-ВР визначенням, розрахунковим документом є
документ установленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова
квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення)
товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу
іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і
зареєстрований у встановленому порядку РРО або заповнений вручну.

У пункті 3.1 Положення про форму
та зміст розрахункового документа (затверджене наказом Державної податкової
адміністрації України від 1 грудня 2000 року № 614, зареєстроване в
Міністерстві юстиції України 5 лютого 2001 року за № 105/5296) зазначено, що
фіскальний касовий чек на товари (послуги) - це розрахунковий документ,
надрукований РРО при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги).
Обов'язковими реквізитами фіскального касового чека є, зокрема, його порядковий
номер, найменування, кількість і вартість товару (послуг), дата й час
проведення розрахункової операції та напис “фіскальний чек”.

Пунктом 4.4 Порядку реєстрації, опломбування
та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги)
(затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 1 грудня
2000 року №614, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 5 лютого 2001 року за №
107/5298) передбачено, що: реєстрація
продажу товару  (оплати
послуги)  через  РРО
проводиться  одночасно  з розрахунковою операцією; розрахунковий
документ має видаватися покупцеві не пізніше завершення цієї операції; вона
вважається проведеною через РРО, якщо дані про її обсяг уведені в режимі
реєстрації.

Пунктом 4.5 названого Порядку
встановлено, що внесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків
повинні реєструватися через РРО з використанням операцій “службове внесення” та
“службова видача”, якщо таке внесення чи видача не пов'язані з проведенням
розрахункових операцій.

Суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в
безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування і послуг, зобов'язані проводити розрахункові операції
на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані в
установленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи РРО з
роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання
розрахункових операцій, і видавати такий розрахунковий документ на повну суму
проведеної операції особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї (пункти 1, 2 статті 3 Закону України № 265/95-ВР).

Відповідальність за невиконання
зазначеного обов'язку передбачена пунктом 1 статті 17 Закону України №
265/95-ВР у вигляді фінансової санкції у розмірі п'ятикратного розміру вартості
проданих товарів (наданих послуг).

З матеріалів перевірки та з наданих
суду пояснень перевіряючого вбачається, що при замовлені на організацію
обслуговування банкету робітником позивача не повідомлялось, що в приміщені
кафетерію здійснюють діяльність два суб'єкта господарювання, обговорення списку
меню та напоїв здійснювалось з участю робітника позивача ОСОБА_4., якою був
отриманий аванс за попереднє замовлення в розмірі 1000,00 грн. та складена
розписка про отримання авансу та складений список замовлення.

Посилання позивача на те, що не
надає послуги по обслуговуванню, а тільки здійснює продаж горілчаних виробів не
заслуговують на увагу, оскільки СПД ОСОБА_1. не заперечує, що барменом
ОСОБА_4прийнята передплата в сумі 1000,00 грн. за послуги в організації обслуговування
банкету, самостійно склала список замовлення, та розписку про отримання авансу
в розмірі 1000,00 грн. акт перевірки підписано без зауважень.

Отже, оскільки позивачем не були
виконані вимоги пунктів 1, 2 статті 3 Закону України № 265/95-ВР, то відповідач
правомірно застосував до нього штрафні санкції
у розмірі 5000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 160-163, 167, 254
КАСУ Господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ

1.          В позові відмовити.

Постанова у відповідності зі ст.
254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано.

Сторони,
які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку
постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суддя