РІШЕННЯ

"04"
квітня 2008 р.

Справа №
9/23-628

Господарський суд Тернопільської області

у
складі

Розглянув
справу

за позовом
Приватного виробничого підприємства "Вибір" вул. Харківська,
107, м.Суми.

до
Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1

За участі
представників:

позивача:   не з'явився.

відповідача: не з'явився.

Суть
справи:  Позивач - Приватне виробниче
підприємство“Вибір”, м. Суми, звернувся
18.02.2008 р.  (вх. № 0568)  до господарського суду Тернопільської області
з позовом до Відповідача - Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_1, с. Великі Бірки, Тернопільського
району,  Тернопільської
області,  про стягнення   3 386,23 грн. заборгованості, з яких   2 030,00 грн. основного боргу,  324,80 грн. штрафу,  877,81 грн. інфляційних збитків та  135,62 грн. - 3%  річних, посилаючись на таке:

05
лютого 2007 р. між  ПП“Вибір”, як
Постачальником, та  Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1, як
Покупцем, укладено договір
поставки  за    №
01/02-07,  у відповідності до   п. 1 якого
Постачальник  зобов'язався  протягом 2007 року поставляти, а  Покупець
-  приймати  і оплачувати
товар в порядку і на умовах, визначених цим договором .

На виконання
умов вказаної угоди, згідно видаткових
накладних : № РН-0000041 від 06.02.2007 р., № РН-0000042 від 09.02.2007
р., № РН-0000056 від 19.02.2007 р., № РН-0000103 від 06.03.2007 р. (копії яких
містяться в матеріалах справи) Позивач передав, а  Відповідач
прийняв через  свого представника
, який діяв на підставі довіреностей: ЯМИ № 756113 від 06.02.2007 р., ЯМИ №
756114 від 09.02.2007 р., ЯМИ № 756115 від 19.02.2007 р., ЯМИ № 756160 від
05.03.2007 р.,  передбачений  у договорі
товар (яйце куряче С1),  на  загальну суму
34 560,00  грн.

У
відповідності до п.  6.1 договору  Покупець зобов'язався здійснити передоплату
за товар шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника в
розмірі 100% вартості партії згідно виставленого рахунка-фактури.

Як
стверджує Позивач,  Суб'єкт
підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1 порушив господарське
зобов'язання,  адже   попередньої оплати не здійснив , а станом
на  06.02.2007 р.  заборгував
2 030,00.

Направлена  Відповідачу
претензія № 148 від  04.07.2007 р.
з вимогою про сплату  2 030,00 грн.
боргу,   залишена  ним без відповіді та  задоволення.

Станом
на 18.02.2008 р., день звернення з позовом до суду, борг Відповідача  за
поставлений йому  товар становить  2 030,00   грн.

За
неналежне виконання грошового зобов'язання
на підставі  п.п. 8.1,  8.3 договору та  ст. 625 ЦК України  Позивач нарахував боржнику,  Суб'єкту підприємницької діяльності-фізичній
особі ОСОБА_1 ,  324,80  грн. штрафу,
877,81 грн. інфляційних збитків та
135,62  грн. -3%  річних.

Ухвалою
від  21.02.2008 р. порушено
провадження  та призначено розгляд справи
на    11:20 год.  17 березня
2008 р. У клопотанні  позивача -
Приватного виробничого підприємства “Вибір”, м. Суми, про накладення арешту на
майно Відповідача та грошові кошти на рахунках у банківських установах в межах
суми позовних вимог, відмовлено.

В
судове засідання 07.03.2008 р. представники сторін не прибули, хоча були
повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить
підпис уповноважених представників на повідомленні про вручення поштового
відправлення, витребуваних судом документів не подали.

На підставі ст. 77 ГПК України
розгляд справи відкладався до 16:30 год. 04 квітня 2008 р.

01.04.2008
р. від Позивача надійшло  пояснення (вх.
№ 11692 від 01.04.2008 р.), в якому
подано обгрунтування нарахованих
Відповідачу штрафних санкцій, а також клопотання про розгляд справи без
участі його представника.

Відповідач  відзиву на позов не подав,  представника в судове засідання 04.04.2008 р.
не направив.

Справа
розглядається за наявними  у ній
матеріалами згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку, що
позов підлягає до задоволення,  виходячи
з наступного.

Спір  виник
внаслідок  невиконання   Відповідачем, як Покупцем, зобов'язань  по оплаті
Постачальнику вартості
поставленого ним   товару  на
суму  2 030,00  грн.
на підставі       договору   поставки
№ 01/02-07  від   05 лютого 2007 р.

Відповідно до  ст. 33 ГПК України  кожна сторона повинна  довести
ті  обставини,  на
які  вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Докази, наведені Позивачем в
обґрунтування  своїх матеріально-правових
вимог,  Відповідач не спростував   і не заперечив , тому  суд
вважає переконливими  та
документально доведеними  обставини,  з яких подано
позов.

До
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених  Господарським кодексом України.

Так,
статями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено обов'язок  учасників господарських відносин  належним чином виконувати свої зобов'язання
відповідно до вказівок закону, інших правових актів, договору, а при
відсутності таких вказівок -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

У
відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 712 ЦК
України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк
(строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій
діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Як визначається ч. 1 1 ст. 693 ЦК
України, якщо договором встановлено обов'язок покупця частково або повністю
оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений  договором , - у
строк, визначений відповідно до статті 530 цього кодексу.

Згідно
ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару .

Як
вбачається з матеріалів справи, доказів,
що підтверджують  виконання  Відповідачем
оплати  повної ціни   переданого
йому  товару  та відновлення тим самим   порушених
майнових прав  кредитора  на момент
розгляду спору судом,
Відповідачем  суду не подано,   тому
правомірними є вимоги  щодо
стягнення  з Відповідача   2 030,00 грн.  заборгованості за    переданий
йому   Позивачем   товар.

За
загальним правилом  , викладеним у
статті  611 ЦК України ,   у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:     1) припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або
законом, або розірвання договору;    2)
зміна умов зобов'язання;     3) сплата
неустойки;    4) відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Згідно
ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а
також  три проценти річних від
простроченої суми.

В
силу положень ч. 4 ст.  232 ГК
України  відсотки за неправомірне
користування  чужим коштами
справляються  по день сплати  суми цих коштів кредитору, якщо законом або
договором  не встановлено   для нарахування  відсотків
інший строк.

Відтак,
такими, що підлягають до задоволення, оскільки грунтуються на положеннях ст.
625 ЦК України та  ч. 4 ст.  232 ГК України,    є
вимоги позову про стягнення
з  Відповідача   877,81 грн.
інфляційних    за  період з 06.02.2007 р. по  25.01.2008 р. та  135,62 грн. -3% річних за період  06.02.2007 р.
по  25.01.2008 р.

У
відповідності до  п. 8.3 договору  за прострочення терміну розрахунку вартості
товару покупець   сплачує постачальнику
штраф у розмірі двох подвійних облікових ставок НБУ .

Відповідно до  ч. 1
ст. 230 Господарського  Кодексу
України    штрафними    санкціями
у   цьому   Кодексі
визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського зобов'язання.

Враховуючи   те, що
Відповідач порушив  господарське
зобов'язання стосовно оплати  повної
вартості переданого йому товару,  а
договором поставки № 01/02-07 від 05.02.2007 р. встановлено  стягнення
штрафу  за прострочку в оплаті
товару,  тому    підлягають
до задоволення  вимоги  стосовно стягнення   324,80
грн.  штрафу, нарахованого  у розмірі
двох подвійних облікових ставок
НБУ , яка діяла   на час  виникнення        боргу у розмірі 2030 грн. ,   і становила
8%.

За
таких обставин справи, позовні вимоги задовольняються  повністю
на заявлену  суму, а саме:  2 030,00 грн. заборгованості  в оплаті товару,  324,80 грн. штрафу,  135,62 грн. -3% річних та  877,81
грн. інфляційних збитків.

Судові
витрати, які складаються із 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК
України покладаються на  Відповідача.

З
огляду на наведене, керуючись ст. ст. 15, 526, 527, 625, ч. 1 ст. 712 ЦК
України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 4, 22, 33, 34, 43, 49, 75,  82, 84, 85, 116, 117 ГПК України,
Господарський суд

Вирішив:

1.          Позов задовольнити .

2. Стягнути
2 030,00 грн. боргу,  324,80
грн.  штрафу, 877,81 грн. інфляційних за
період  з 06.02.2007 р. по  25.01.2008 р .,  135,62 грн. -3% річних за період  з
06.02.2007 р. по  25.01.2008
р  та
220,00 грн. судових витрат із
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_1 ТРУ “Надра”, МФО
338705, ІПН НОМЕР_2)) в користь
Приватного виробничого підприємства “Вибір”  (вул. Харківська, 107, м. Суми, р/р №
156 в СФ АКБ “Правекс-банк”, МФО 337858, ід. код 30608151).

Наказ видати після
набрання рішенням законної сили.

На
рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати
апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня
прийняття (підписання) “14” квітня
2008 р. рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя