ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 квітня 2008 р.

№ 6/98-07

Вищий  господарський
суд  України  у
складі  колегії  суддів:

Муравйов О. В. -головуючого

Полянський А. Г. Фролова Г. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1.

на постанову

Житомирського апеляційного
господарського суду від 27.12.2007року

у справі   за позовом

№ 6/98-07 Господарського суду
Вінницької області  Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1.

до  третя особа

Відкритого акціонерного
товариства “Вінницьке обласне підприємство автобусних станції 10599”
Вінницька міська рада

про  та за зустрічним позовом  до   про

визнання договору № 611 від
28.04.2006 року продовженим на один рік
Відкритого акціонерного товариства “Вінницьке обласне підприємство
автобусних станції 10599” Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1. звільнення площ та стягнення неустойки

За участю представників сторін: від
позивача:

ОСОБА_2 - дов. від 19.05.07р.

від відповідача:  від третьої особи:

Сергійчук О. І. - дов. від
04.04.08р. Путілін Є. В. - дов. від 04.04.08р. не з'явився

В С Т А Н О В
И В:

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1. звернулась до Господарського суду Вінницької області з
позовом до ВАТ "Вінницьке обласне підприємство автобусних станцій
10599" про зобов'язання укласти договір оренди нежитлового приміщення.

Згідно заяви від 23.05.2007 р. було
змінено предмет позову та викладено позовні вимоги в наступній редакції:
визнати договір № 611 оренди нежитлового приміщення на Вінницькій АС-1 від 28
квітня 2006р. продовженим (пролонгованим) на один рік.

Водночас, відповідач за первісним
позовом - ВАТ "ВОПАС 10599" звернувся до суду з зустрічною позовною
заявою про примусове звільнення незаконно займаних площ Вінницької АС-1, які
знаходяться за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 8, фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1. та про стягнення неустойки у розмірі 6566,4 грн. за
користування приміщенням після закінчення строку дії договору.

У подальшому ВАТ "ВОПАС
10599" уточнив позовні вимоги та просив суд в примусовому порядку
зобов'язати СПД ОСОБА_1 звільнити приміщення і територію Вінницької АС-1, яке
знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Київська, 8, а саме: приміщення № 7
(кімната відпочинку) площею 9,3 кв. м на першому поверсі будівлі згідно
експлікації внутрішніх площ інвентаризаційної справи автовокзалу
"Центральний", а також територію площею 23 кв. м, а також зліва від
входу дві ділянки площами 16 кв. м і 23 кв. м.

Рішенням Господарського суду
Вінницької області від 31.05.2007р. по справі № 6/98-07 (суддя Н. Говор) в
первісному позові СПД ОСОБА_1до ВАТ "Вінницьке обласне підприємство
автобусних станцій 10599" відмовлено. Зустрічний позов Ват "Вінницьке
обласне підприємство автобусних станцій 10599" до фізичної особи ОСОБА_1.
задоволений частково: визнано недійсним договір оренди від 28.04.2006 № 611 в
частині передачі в оренду земельних ділянок площею 23 м2, 23 м2
та 16 м2 та крім того, вирішено: застосувати до договору оренди від
28.04.2006 № 611 в частині передачі в оренду земельних ділянок площею 23 м2,
23 м2 та 16 м2 наслідки недійсності правочину на
майбутнє; суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 звільнити три земельні
ділянки, які прилягають до північної сторони будівлі автовокзалу, зі сторони
посадочних платформ, а саме: 1) праворуч від входу в будівлю автовокзалу
земельну ділянку  площею 23 кв. м, 2)
зліва від входу земельну ділянку площею 16 кв. м, 3) зліва від входу земельну
ділянку площею 23 кв. м і передати їх Відкритому акціонерному товариству
"Вінницьке обласне підприємство автобусних станцій 10599";
зобов'язано суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_1
звільнити приміщення Вінницької АС-1, яка знаходиться за адресою м.
Вінниця, вул. Київська, 8, а саме: приміщення №7 (кімнату відпочинку) площею
9,3 кв. м на першому поверсі будівлі згідно експлікації внутрішніх площ
інвентаризаційної справи автовокзалу "Центральний" та передати його
Відкритому акціонерному товариству "Вінницьке обласне підприємство
автобусних станцій 10599"; стягнуто з Суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_1на користь Відкритого акціонерного товариства
"Вінницьке обласне підприємство автобусних станцій 10599" 6566 грн.
40 коп. неустойки, 144,5 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті вимог
зустрічного позову відмовлено.

Постановою Житомирського
апеляційного господарського суду від 27.12.2007 року по справі № 6/98-07
(головуючий суддя Ляхевич А. А., судді Вечірко І. О., Зарудяна Л. О.)
апеляційна скарга Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1.
задоволена частково, рішення господарського суду першої інстанції змінено,  виключено з абзацу другого резолютивної
частини рішення слова "на майбутнє" та щодо розміру судових витрат, а
також скасовано в частині стягнення 6105,60 грн. неустойки, прийняте нове
рішення в цій частині про відмову в позові. В іншій частині рішення залишено
без змін. Абзац сьомий резолютивної частини рішення викладено в наступній
редакції: "Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1на
користь Відкритого акціонерного товариства "Вінницьке обласне підприємство
автобусних станцій 10599" - 460,80 грн. неустойки, 92,15 грн. витрат по
оплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу."

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1. подала до Вищого господарського суду України касаційну
скаргу на постанову Житомирського
апеляційного господарського суду, в якій просить прийняті у справі судові
рішення в частині задоволення зустрічних позовних вимог скасувати та прийняти
нове рішення в цій частині, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення
судами норм процесуального права.

Відповідач за первісним позов проти
вимог та доводів заявника заперечує.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення присутніх в судовому засіданні представників позивача та відповідача,
перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної
оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові  у даній справі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга  не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117
Господарського процесуального кодексу України,
Вищий господарський суд переглядає за касаційною скаргою (поданням)
рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських
судів та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і
процесуального права.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанції, 28.04.2006р. між сторонами укладено договір № 611
оренди нежитлового приміщення на Вінницькій АС-1, згідно з п. 1.1 якого
об'єктом оренди є приміщення загальною площею 71,3 кв. м, яке знаходиться на
Вінницькій АС-1 за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 8.

Судами встановлено, що фактично за
вказаним договором ВАТ "ВОПАС 10599" передало підприємцю ОСОБА_1. в
оренду приміщення № 7 площею 9,3 кв. м на першому поверсі будівлі (згідно
експлікації внутрішніх площ інвентаризаційної справи автовокзалу
"Центральний") та три земельних ділянки площею 23 кв. м, 23 кв. м та
16 кв. м.

Розмір щомісячної орендної плати з
врахуванням ПДВ сторони погодили в сумі 1641,60 грн. (п. 7.2. договору). Разом
з тим з розрахунку, наведеному у даному пункті договору, вбачається, що орендна
плата (без ПДВ) за приміщення складу 9,3 кв. м становить 192 грн., а за
ділянки, означені під номерами "І" -23 кв. м, "II" - 16 кв.
м, "III" -23 кв. м становить відповідно - 408 грн., 360 грн. та 408
грн.

У п. 1.4 договору сторони визначили
термін оренди - з 01.05.2006р. до 31.12.2006р.

Відповідно до умов п.1.6 договору,
у разі, якщо жодна із сторін в місячний термін до закінчення договору оренди
письмово не повідомила про свій намір щодо його розірвання, даний договір
автоматично пролонгується на один рік.

ВАТ "ВОПАС 10599"
неодноразово повідомляв підприємця ОСОБА_1, що дію договору оренди продовжено
не буде та наполягав на звільненні об'єкту оренди, тобто волевиявлення
орендодавця було направлено на припинення дії договору.

На підставі наявних в справі
доказів суди дійшли висновку про намір та потребу відповідача за первісним
позовом використовувати об'єкти оренди за договором від 28.04.2006р. для
власних потреб, у тому числі для вивозу демонтованого обладнання та
встановлення його у офісі у приміщенні АС-1 по вул. Київській, 8.

Відповідно до ч. 1 ст. 777 ЦК
України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після
спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення
договору найму на новий строк.

За змістом цієї норми переважне
право полягає в тому, що наймач (орендар), який належним чином виконував умови
договору оренди має право в подальшому продовжувати користуватися майном, якщо
орендодавець буде мати бажання здавати майно в оренду.

Оскільки судами першої та
апеляційної інстанції встановлено, що орендодавець не має наміру здавати спірне
майно в оренду і бажає використовувати його для власних потреб, підстав у
позивача за первісним позовом для користування спірним майном після закінчення
строку дії договору оренди немає.

За таких обставин правомірним є
висновок господарських судів щодо відмови у первісному позові

Фактично за укладеним договором №
611, окрім нежитлового приміщення №7 площею 9,3 кв. м на першому поверсі
будівлі по вул. Київській, 8, передано три земельні ділянки площею 23 кв. м, 23
кв. м та 16 кв. м.

З Державного акта на право
користування землею Б№ 000059 за 1981р. вбачається, що акт видано Вінницькому
обласному об'єднанню автобусних станцій 30199 про те, що за зазначеним землекористувачем
закріплюються в безстрокове і безоплатне користування 3,61 га землі з цільовим
призначенням - для будівництва.

Згідно наказу Міністерства
автомобільного транспорту УРСР №91 від 29.04.86р. та додатку № 3 до нього
зазначену юридичну особу було перейменоване з присвоєнням нового коду -
Вінницьке обласне об'єднання автобусних станцій 10599. В подальшому на базі
Вінницького ВОПАС 10599 було створено орендне підприємство (рішення конференції
трудового колективу Вінницького обласного підприємство автобусних станцій
10599, оформлене протоколом № 8 від 28.06.1994р.), яке згідно наказу
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області №
64-П від 28.02.97р. було перетворено у ВАТ "ВОПАС 10599". Зі статуту
останнього вбачається, що воно є правонаступником Вінницького обласного
підприємства автобусних станцій 10599.

Судами встановлено, що договір в
частині передачі оренду земельних ділянок не відповідає вимогам Земельного
кодексу та Закону України "Про оренду землі", оскільки в ньому
відсутні суттєві умови договору, які повинні бути згідно вимог ст. 15 цього ж
Закону, при його укладанні недотриманий передбачений законодавством (ст. ст.
116, 123, 125 ЗК України) порядок.

Згідно з ч. 1 ст. 203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК
України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення
правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п'ятою та
шостою ст.203 цього Кодексу, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому
кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам
суспільства.

Частиною 1 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у
певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить чинному
законодавству.

У відповідності до ч. 5 ст. 216 ЦК
України суд може застосовувати наслідки недійсності нікчемного правочину з
власної ініціативи.

Як передбачено п. 2 ст. 83 ГПК
України господарський суд також може вийти за межі позовних вимог і застосувати
наслідки недійсності оспорюваного правочину, якщо про це є клопотання
заінтересованої сторони.

У даному випадку таке клопотання
фактично висловлене у заяві про внесення уточнень до позовних вимог.

Однак, спірний договір не
передбачав прав та обов'язків сторін на майбутнє. Таким чином, суд апеляційної
інстанції вірно застосував положення ст. 236 ЦК України і дійшов правильного висновку
про недійсність спірного правочину в частині оренди земельних ділянок з моменту
його укладення.

Суди дійшли вірного висновку про
повернення земельних ділянок їх користувачеві - ВАТ "ВОПАС 10599",
оскільки саме останнє як правонаступник Вінницького обласного об'єднання
автобусних станцій 3015999 користується земельними  ділянками згідно зазначеного вище Державного
акта на право користування землею Б №000059.

Судами обґрунтовано задоволено
зустрічний позов ВАТ "ВОПАС 10599" в частині звільнення підприємцем
ОСОБА_1 приміщення №7 площею 9,3 кв. м на першому поверсі будівлі Вінницької
АС-1 по вул. Київській, 8 в м. Вінниці з огляду на закінчення терміну дії
договору оренди №611 та відсутність у орендодавця наміру щодо використання
цього приміщення шляхом передачі його в оренду, з урахуванням пункту п. 3.2.9
договору.

Згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно, зокрема, умов договору
та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 785 ЦК
України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального
зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно ч. 2 цієї ж статті, якщо
наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право
вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування
річчю за час прострочки.

Згідно вимог зустрічного позову ВАТ
"ВОПАС 10599" просив стягнути з СПД ОСОБА_1. неустойку в сумі 6566,40
грн. за користування приміщенням після закінчення договору оренди в розмірі
подвійної орендної плати за січень-лютий 2007 р. виходячи з розміру орендної
плати, встановленої договором як за користування приміщенням №7, так і за користування
земельними ділянками, прилеглими до будівлі.

На підставі наявних в справі
доказів судом апеляційної інстанції зроблений висновок щодо стягнення неустойки
в сумі 460,80грн. з посиланням на статтю 785 Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене, Вищий
господарський суд України вважає, що підстав для скасування постанови
Житомирського апеляційного господарського суду від 27.12.2007року в даному
випадку немає, а тому касаційна скарга Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1. задоволенню не підлягає.

Доводи, викладені скаржником в
касаційній скарзі, не приймаються Вищим господарським судом України, оскільки
вони зводяться до переоцінки встановлених місцевим та апеляційним
господарськими судами обставин справи, що не входить до компетенції суду
касаційної інстанції в силу положень ст. ст. 1115, 1117
ГПК України.

Керуючись ст. 1115, 1117,
1119, 11111 Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1. залишити без задоволення.

Постанову Житомирського
апеляційного господарського суду від 27.12.2007року у справі № 6/98-07
Господарського суду Вінницької області залишити без змін.

Головуючий суддя

О. В. Муравйов

Судді

А. Г. Полянський  Г. М. Фролова