ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

07.07.2008

Справа №2-7/6458-2008

За позовом Закритого акціонерного товариства «Київстар Дж.Ес.Ем» (03110, м. Київ, пр-кт Червонозоряний, 51, ідентифікаційний код 21673832) в особі Кримської філії Закритого акціонерного товариства «Київстар Дж.Ес.Ем» (95011, м. Сімферополь, вул. Самокиша, 4, ідентифікаційний код 23666411)

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Ріос» (95000, м. Сімферополь, вул. Монтажна, 2Б, ідентифікаційний код 32966320)

Про стягнення 767,47 грн.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача – Куліченко В. М., предст., дов. №145 від 21.05.2008 р.

Від відповідача - не з’явився.

Суть справи: Закрите акціонерне товариство «Київстар Дж.Ес.Ем» звернулося до Господарського суду АР Крим в особі Кримської філії Закритого акціонерного товариства «Київстар Дж.Ес.Ем» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Ріос» про стягнення 767,47 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов’язків по повній та своєчасній оплаті вартості наданих позивачем за договором №1126848 від 23.09.2004 р. послуг стільникового мобільного зв’язку, через що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Ріос» перед Закритим акціонерним товариством «Київстар Дж.Ес.Ем» складає 581,81 грн., яка до часу подачі позову до суду в добровільному порядку не погашена. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 165,22 грн. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 20,44 грн.

Відповідач у судове засідання двічі не з’явився, відзив на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи був проінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін – це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо неявка цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розгляд справи відкладався у порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи судом не вбачається.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами справи у порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ :

23.09.2004 р. між Закритим акціонерним товариством «Київстар Дж.Ес.Ем» в особі Кримської філії (Оператор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Ріос» (Абонент) була укладена угода №1126848 про надання послуг стільникового мобільного зв’язку, пунктом 2 якої передбачено, що Оператор надає Абоненту послуги стільникового мобільного зв’язку стандартів GSM-900 та GSM-1800, а Абонент користується вищенаведеними послугами та своєчасно оплачує їх вартість Оператору на умовах, викладених в цій угоді.

Пунктом 3.2.1 Угоди встановлений обов’язок Абонента своєчасно оплачувати послуги стільникового мобільного зв’язку Оператора згідно з діючими тарифами, підтримувати авансовий платіж на рівні не нижче мінімального та сплачувати щомісячну абонентську плату.

Відповідно до п. 4.2 Угоди оплата Абонентом послуг стільникового мобільного зв’язку здійснюється згідно діючого тарифного плану.

Згідно з п. 4.7 Угоди при припиненні дії угоди сторони здійснюють взаєморозрахунки протягом 45 днів. Взаєморозрахунки здійснюються згідно з остаточним рахунком, наданим Оператором.

Матеріали справи свідчать, що у зв’язку з припиненням дії угоди позивачем був направлений на адресу ТОВ «Торговий дім Ріос» остаточний рахунок-фактура №30-1258612 від 01.03.2008 р., з якого вбачається, що заборгованість відповідача станом на 01.03.2007 р. складає 581,81 грн., у тому числі ПДВ та збір до Пенсійного фонду.

Згідно з п. 7.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 р. (з наступними змінами та доповненнями), порядок сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, а саме операцій з купівлі-продажу валют, продажу ювелірних виробів із золота (крім обручок), платини і дорогоцінного каміння, відчуження легкових автомобілів, купівлі-продажу нерухомого майна, послуг стільникового рухомого зв’язку, здійснюється відповідно до Порядку сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 року N 1740.

П. 15-12 вказаного Порядку передбачено, що збір на обов’язкове державне пенсійне страхування з вартості послуг стільникового рухомого зв’язку сплачують підприємства, установи та організації, фізичні особи, які користуються послугами стільникового рухомого зв’язку, а також оператори цього зв’язку, які надають свої послуги безоплатно.

Збір на обов’язкове державне пенсійне страхування з вартості послуг стільникового рухомого зв’язку сплачується у розмірі 7,5 відсотка вартості будь-яких послуг стільникового рухомого зв’язку, сплаченої споживачами цих послуг оператору, що їх надає, включаючи вартість вхідних та вихідних телефонних дзвінків, абонентську плату, плату (надбавку) за роумінг, суму страхового завдатку, авансу, вартість інших спеціальних послуг, зазначених у рахунку на оплату послуг стільникового рухомого зв’язку (п. 15-14 Порядку).

Відповідно до п. 15-15 Порядку збір на обов’язкове державне пенсійне страхування з вартості послуг стільникового рухомого зв’язку сплачується платниками збору оператору одночасно з оплатою ними зазначених послуг.

За таких обставин, включення позивачем до складу вартості наданих послуг мобільного звязку внесків до Пенсійнорго фонду України відповідають положенням чинного законодавства України.

Підставою для звернення позивача до суду стало саме несплата відповідачем виставленого рахунку-фактури №30-1258612 від 01.03.2008 р.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. При цьому, майново-господарськими, згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України, визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення стосовно господарських зобов’язань міститься в ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідач не надав суду доказів оплати ним заборгованості у розмірі 581,81 грн. перед позивачем, у той час як відповідно до приписів статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, способом, передбаченим чинним законодавством для доведення такого роду фактів. При таких обставинах матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем обов’язків по оплаті наданих йому послуг за угодою №1126848 від 23.09.2004 р., через що вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Ріос» заборгованості у розмірі 581,81 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем також заявлені вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Ріос» 165,22 грн. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 20,44 грн.

Так, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що суми інфляційних втрат та 3% річних розраховані позивачем правомірно, через що підлягають стягненню з відповідача.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Ріос» (95000, м. Сімферополь, вул. Монтажна, 2Б, ідентифікаційний код 32966320) на користь Закритого акціонерного товариства «Київстар Дж.Ес.Ем» (03110, м. Київ, пр-кт Червонозоряний, 51, ідентифікаційний код 21673832) суму заборгованості у розмірі 581,81 грн., 165,22 грн. інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 20,44 грн., 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.