ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2008 р. Справа № 10/254/08

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю “АТІС”,(55114) Миколаївська

Область, Кривоозерський район, с.Берізки,

До відповідача акціонерного товариства відкритого типу “Гілея”, (55204), Миколаївська

область, м.Первомайськ, бул. Мира, 4,

Про: стягнення заборгованості,-

Суддя Горобченко Д.М.,

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Гроцький О.М., дов. № б/н від 17.03.2008р.

Від відповідача: не з’явився.

СУТЬ СПОРУ: уточненими позовними вимогами позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього заборгованості за поставлений товар (цукровий буряк) по договору № 748/св купівлі-продажу від 28.09.2006р. у розмірі 77414, 11 грн., з яких сума основної заборгованості становить 58 206, 10 грн., індекс інфляції–19208,01 грн. 3% річних –2 079,53 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати отриманої продукції.

Позивач позовні вимоги підтримує.

Відповідач вимогу ухвали господарського суду від 15.04.2008р. щодо надання відзиву по суті позовної заяви, доказів на обґрунтування відзиву і заперечень проти позову не виконав, витребуваних судом документів не надав, свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Господарський суд вважає, що справу можливо розглянути відповідно до ст. 75 ГПК України –за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

18.09.2006р. між ТОВ “АТІС” (далі –Позивач) та АТВТ «Гілея»(далі –Відповідач) був укладений договір купівлі-продажу цукрових буряків врожаю 2006 року № 748/св, за умовами якого позивач зобов’язувався в строк до 28.10.2006р. передати у власність відповідача обумовлений договором товар, а відповідач –прийняти та оплатити його на умовах Договору.

Відповідно до п. 4.4 Договору відповідач зобов’язувався оплати отриманий товар не пізніше 15 днів з моменту поставки товару.

Однак, як зазначає позивач, відповідач прийняв від позивача в заліковій вазі 259, 037 тонни цукрового буряку на загальну суму 58 466 грн. 90 коп. даний факт підтверджується товаро-транспортними накладними : № 69490, № 61054, № 61053, № 61056, № 61055, № 61057, № 1058, № 69489, № 61059, №61044, № 61045, № 61047, № 61046, № 61048, № 61049, № 61050, № 61051, № 61052 від 20.10.2006р. до 23.10.2006р. та довіреністью , яка видана Зінківській А.В., на оримання від ТОВ «АТІС »товару.

Заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар складає 58 206, 10 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків № 78 від 28.08.2007р., підписаним сторонами та засвідченим печатками підприємств.

Загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 58 206, 10 грн.

Станом на 20.03.2008р. в матеріалах справи відсутні докази проведення відповідачем остаточного розрахунку з позивачем за отриманий товар.

Статтями 32, 33 ГПК України передбачено, що сторони, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги та заперечення поданими суду доказами, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 509 ЦК України, в разі зобов’язання одна сторона (боржник) зобов’язана виконати на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

Відповідно до статті 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у відповідний термін, згідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов’язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені).

Відповідач порушив договірні зобов’язання в частині своєчасного та повного проведення розрахунку за отриманий товар та послуги.

За приписами ст. 49 ГПК України такі витрати, як послуги адвоката, при задоволені позову покладаються на відповідача. Позивач не доведено суду наявність зазначених витрат.

Таким чином, вимоги позивача ґрунтуються на договорі сторін, матеріалами справи підтверджені, чинному законодавству не суперечать, відповідачем не заперечені, отже, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, - господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з акціонерного товариства відкритого типу «Гілея»(б-р Миру, 4, м.Первомайськ, Миколаївська область, 55204; р/р № 521 ТОВ «Укрпромбанк», м.Київ, МФО 321228, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АТІС», Миколаївська область, Кривоозерський район, с.Берізки; р/р № 260089662, МОД АППБ «Аваль», МФО 386182, код 33331979) –58 206, 10 грн. основної заборгованості, індекс інфляції–19208,01 грн. 3% річних –2 079,53 грн, а також, державне мито у сумі 713, 97 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118, 00 грн.

3. Стягнути з акціонерного товариства відкритого типу «Гілея»(б-р Миру, 4, м.Первомайськ, Миколаївська область, 55204; р/р № 521 ТОВ «Укрпромбанк», м.Київ, МФО 321228, ) на користь Державного бюджету України - на рахунок 0006, банк одержувача –ГУДКУ у Миколаївській області, МФО банку 826013, отримувач –УДК у м.Миколаєві, - державне мито в розмірі 60 грн. 37 коп.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Д.М.Горобченко