ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2008 р.

№
2-7/8545-2007

Вищий  господарський суд України у складі колегії
суддів:

головуючого,
судді                    М.В.Кузьменка,

судді                                        В.М.Палій,

судді                                        В.І.Шаргала,

розглянувши    касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства
"Крименерго"

на
рішення господарського суду
АР Крим від 07.02.2008р. та

постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду

від 27.03.2008р.

у
справі         №2-7/8545-2007

за позовом
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1

до                      Відкритого акціонерного
товариства "Крименерго"

про                    спонукання до виконання
певних дій,

за участю
представників сторін:

від позивача: не
з'явився,

від відповідача: Ющенко
Т.А. (довіреність у справі),

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Автономної
Республіки Крим з позовом до Відкритого акціонерного товариства
"Крименерго" і просить суд зобов'язати останнього здійснити
коригування особового рахунку споживача -СПД ОСОБА_1. шляхом виключення суми
боргу в розрахунках, нарахованої на підставі акта про порушення Правил
коригування електричною енергією, складеного 25.10.2006р., та рішення комісії
по розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 03.11.2006р.

Відповідач,
заперечуючи заявлений позов, посилається на непідвідомчість даного спору
господарським судам і просить суд припинити провадження у справі.

Рішенням
господарського суду Автономної Республіки Крим від 07.02.2008р. (суддя Дворний
І.І.), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного
господарського суду від 27.03.2008р. (головуючий, суддя Щепанська О.А., судді
Гоголь Ю.М., Черткова І.В.), позов задоволено: зобов'язано відповідача
здійснити коригування особового рахунку споживача -СПД ОСОБА_1 шляхом
виключення з нього суми боргу в рахунках у розмірі 19606,47 грн., нарахованої
на підставі акта про порушення Правил користування електричною енергією,
складеного 25.10.2006р., та рішення комісії по розгляду актів про порушення
Правил користування електричною енергією від 03.11.2006р.

Не
погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та  постановою суду апеляційної інстанції,
відповідач звернувся  до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати,   як такі, що ухвалені з
порушенням норм матеріального та процесуального права, та припинити провадження
у справі.

Колегія
суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції,
обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судами норм матеріального та процесуального
права  при ухваленні оскаржуваних
судових  актів, знаходить касаційну
скаргу такою, що підлягає  задоволенню
частково з таких підстав.

Предметом
позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він
просить ухвалити судове рішення. Предмет позову повинен мати правовий
характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підставою
позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що
стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що
визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні
правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Предмет
і підстава позову сприяють з'ясуванню наявності і характеру спірних
правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права,
визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного
цивільного права і обов'язку.

Із
матеріалів справи вбачається, що предметом позову у даній справі є вимога
зобов'язати відповідача здійснити коригування особового рахунку споживача -СПД
ОСОБА_1. шляхом виключення суми боргу в розрахунках. Підставою позову є
незаконність, на думку позивача, акта про порушення Правил користування
електричною енергією, складеного відповідачем 25.10.2006р., та рішення комісії
по розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 03.11.2006р.

Задовольняючи
позовні вимоги суди двох інстанцій виходили з того, що викладені у вказаних
акті та рішенні комісії факти, не відповідають дійсним обставинам справи; акт
складений з порушенням Правил користування еклектричною енергією, а тому не
можуть бути підставою для здійснення розрахунку вартості недоврахованої
електричної енергії.

Проте
вирішуючи спір по суті заявлених вимог, та ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суди двох інстанцій не врахували таке.

В
силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини,
що виникають у державі.

Відповідно
до ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи
(у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно
ст.2 ГПК України, господарський суд порушує провадження у справі за позовами,
зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за
захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Завданням
суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України “Про судоустрій
України" є, зокрема,  захист гарантованих
Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних
осіб.

За
змістом положень вказаних норм, правом на пред'явлення позову до господарського
суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у
справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси
яких порушені або оспорюються.

Встановивши
наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права
або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує
наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно
ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у
захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Розпорядження
своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке
полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або
оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або
договором.

Так,
предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а
підставою -посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели
до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Господарські
суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога
-спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин.

Спір
про право характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між
суб'єктами правовідносин з приводу їх прав та обов'язків та неможливістю
їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку. Спір про право може мати
місце також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають
перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.

Проте
заявлені у даній справі  вимоги про
зобов'язання відповідача здійснити коригування особового рахунку споживача -СПД
ОСОБА_1. шляхом виключення суми боргу в розрахунках,  колегія суддів вважає необґрунтованими,
оскільки умовами укладеного між сторонами договору про поставку електричної
енергії №5597 від 03.04.2006р.  та
Правилами користування електричною енергією не встановлено обов'язок
відповідача  вчиняти будь-які дії щодо
коригування особистого рахунку споживача.

Наведене
свідчить про відсутність у позивача права вимагати від відповідача вчинити дії,
які не ґрунтується на матеріальних правовідносинах, що склалися між сторонами.

Відповідно
до пункту 2 ст.14 ЦК України, особа не може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

Окрім
того, заявлені вимоги не призводять до поновлення порушеного права з огляду на
ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України.

Не враховано
судами й положенням пункту 6 статті 6 ГК України, яким встановлено заборону
незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого управління,
їх посадових осіб у господарські відносини.

За
таких обставин ухвалені у справі  судові
рішення підлягають скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у
задоволенні позову з огляду на те, що предметом позову у даній справі є вимога
про зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а не визнання недійсними  акта про порушення Правил користування
електричною енергією від 25.10.2006р. та рішення комісії по розгляду актів про
порушення Правил користування електричною енергією від 03.11.2006р., як
помилково вважає відповідач, звертаючись з клопотання про припинення
провадження у справі.

Керуючись
ст.ст.1115, 1117, 1119 -11111
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1.
Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Крименерго"  задовольнити частково.

2.
Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 07.02.2008р. та
постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.03.2008р. у
справі №2-7/8545-2007    скасувати.

3. У
задоволенні позову відмовити.

Головуючий, суддя
М.В.Кузьменко

Суддя
В.М.Палій

Суддя
В.І.Шаргало