СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

22 вересня 2008 року

Справа № 2-16/210-2008А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря В.І.,

суддів                                                                      Борисової Ю.В.,

Голика В.С.,

секретар судового засідання                                        Єгорова О.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: Чурочкіна Андрія Борисовича, довіреність № 2454/9/10-014 від 03.12.07;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Омельченко В.А.) від 13.05.2008 у справі № 2-16/210-2008А

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" (вул. Перемоги, 19, смт. Партеніт, Алушта, 98500)

до Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим (вул. Леніна 22-а, Алушта, 98500)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 13.05.2008 у справі № 2-16/210-2008А позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій ДПІ в м. Алушті за № від 01.08.2007, яким до товариства з обмеженою відповідальністю “Мрія” було застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 18700,75 грн. за порушення законодавства про патентування норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів.

В іншій частині в позові відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Мрія” 3,40 грн. державного мита.

Задовольняючи частину позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що сума штрафних санкцій в сумі 18700,75 грн. застосовані до позивача неправомірно, так як сума грошових коштів в розмірі 3170,00 грн. яка була виявлена під час перевірки являлася коштами, які були призначені для здачі в банк і ці кошти не знаходились на місці проведення розрахунків.

Не погодившись з цим судовим актом, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати в частині задоволених позовних вимог, прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, при невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи.

Так, відповідач наводить зміст статті 2 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та посилається на те, що поняття „місце проведення розрахунків” не обмежується яким-небудь предметом, а лише встановлюються ознаки такого місця.

Таким чином, відповідач вважає, що сума наявних грошових коштів, яка була виявлена під час проведення перевірки, була виручкою позивача за реалізований товар, зберігалась на місці розрахунків та не була врахована у звіті РРО.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 01.09.2008 суддю Гоголя Ю.М. замінено на суддю Черткову І.В.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.09.2008 суддю Черткову І.В. замінено на суддю Борисову Ю.В.

Позивач у судове засідання не з'явився, своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, до початку розгляду справи надіслав до суду клопотання про відкладення слухання справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника у судове засідання. Однак, будь-яких доказів в обґрунтування заявленого клопотання позивач суду не представив.

Враховуючи, що чинне законодавство не обмежує коло представників юридичних осіб при розгляді адміністративної справи, а також те, що згідно з пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи, судова колегія вважає можливим розглянути скаргу за відсутності нез’явившихся представників сторін.

Розглянувши справу у порядку статей 185, 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши матеріали справи на предмет правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 21 липня 2007 року працівниками ДПІ в м. Алушті була здійснена перевірка по контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності господарської одиниці торговий павільйон “Люкс”, розташований за адресою м. Алушта, вул. Сонячна, 1а., що належить ТОВ “Мрія”.

За результатами перевірки складений акт № 03/000498 яким зафіксовані порушення п. 6,11, 13 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, а саме: позивачем не було забезпечено зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення.

Відповідальність за вказане порушення передбачена пунктом 3 статті 17 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” в розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 340,00 грн.

Обставини справи також свідчать про те, що суб’єктом господарювання не було проведено розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Відповідальність за вказане порушення передбачена пунктом 6 статті 17 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” в розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян –85,00 грн.

Крім того, в акті перевірки податковим органом було зазначено, що позивачем не забезпечено відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Невідповідність склала 3740,15 грн.

За вищенаведене порушення відповідачем застосована фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на підставі статті 22 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

За вказані вище порушення Державною податковою інспекцією у місті Алушті Автономної Республіки Крим винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 01.08.2007 року № , яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 19125,75 грн. (340,00 грн. + 85,00 грн. + 18700,75 грн.).

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що нарахуванням штрафних санкцій в сумі 18700,75 грн. є неправомірним. Так, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що сума, за яку були нараховані санкції у розмірі 18700,75 грн., не знаходилась на місці проведення розрахунків за товар. Обставини справи свідчать про те, що вказані кошти знаходилися в окремому пакеті з фіскальними чеками на вказану суму з написом “в банк”, при цьому, ці кошти знаходилися у холодильній шафі, що не підпадає під розуміння статті 2 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Таким чином, посилання Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим на те, що позивачем не забезпечено відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що постанова господарського суду Автономної Республіки Крим є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1. ст. 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 13.05.2008 у справі № 2-16/210-2008А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.І. Гонтар

Судді                                                                      Ю.В. Борисова

В.С. Голик