ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.08                                                                                 Справа № 5/121

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Промекспорт", м. Алчевськ Луганської області

до Державного підприємства "Луганськвугілля", м. Луганськ

про стягнення 673 125 грн. 19 коп.

в присутності представників:

від позивача – Долженко О.М., дов. б/н від 17.04.08,

від відповідача – не прибув

в с т а н о в и в:

позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені у сумі 251 675 грн. 77 коп., інфляційних нарахувань у сумі 334 457 грн. 54 коп. та відсотків у сумі 86 991 грн. 87 коп. за порушення строків проведення розрахунків за договорами позики.

Відповідач, ДП "Луганськвугілля", відзив на позовну заяву не надав, однак звернувся до суду телеграмою від 13.08.08 з клопотанням про розгляд справи без участі його представника.

В обгрунтування позовних вимог позивач, ТОВ "СП "Промекспорт", посилається на укладені між ним та ДВАТ "шахта імені Артема" ДХК "Луганськвугілля" (далі –Шахта) договори позики, за якими він надав Шахті поворотні позики на загальну суму 1 531 793,50 грн.

У зв'язку із поведеною реорганізацією Шахти шляхом її приєднання до ДП "Луганськвугілля" без збереження статусу юридичної особи за наказом № 236 Мінпалива та енергетики України від 22.05.05, ДП "Луганськвугілля" прийняло на себе всі права і обов'язки реорганізованої Шахти та виступає правонаступником прав та обов'язків останньої та відповідачем за цією справою.

Умовами вищезгаданих договорів позики (п. 4) була передбачена сплата відповідачем пені за порушення встановлених договорами термінів повернення позики у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

З урахуванням встановлених ст. 258 ЦК України скорочених строків позовної давності, позивач нарахував суму пені за порушення строків повернення позики у розмірі 251 675,77 грн.

Посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач нарахував інфляційні втрати від простроченого грошового зобов'язання у розмірі 334 457,54 грн. та 3% річних, що складають 86 991,87 грн.

Посилаючись на ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України та рішення господарського суду Луганської області від 14.04.06 по справі № 6/128, яке набуло чинності та за яким вимоги ТОВ "СП Промекспорт" задоволені у повному обсязі і стягнуто з ДП "Луганськвугілля" борг у сумі 1 531 793,50 грн., позивач обґрунтовує факт переривання позовної давності.

Оцінивши доводи позивача і надані ним документи, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, договори та інші правочини.

Ця норма кореспондується з нормою ч. 3 ст. 174 ГК України, за якою господарські зобов’язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у т.ч. боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші…), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у т.ч. кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем протягом 2003 –2005 років було укладено договори позики:

- від 05.12.2002. на суму 15 000 грн., з терміном дії до 05.06.2003.;

- від 18.12.2002. на суму 301 400 грн. 00 коп., з терміном дії до 31.12.2002.;

- від 26.12.2002. на суму 50 000 грн. 00 коп., з терміном дії до 26.03.2003.;

- від 21.01.2003. на суму 10 000 грн. 00 коп., з терміном дії до 21.01.2004.;

- від 07.02.2003. на суму 200 000 грн. 00 коп., з терміном дії до 07.07.2003.;

- від 30.09.2003. на суму 19 000 грн. 00 коп., з терміном дії до 01.03.2004.;

- від 01.10.2003. на суму 265 400 грн. 00 коп., з терміном дії до 01.04.2004.;

- від 06.10.2003. на суму 163 400 грн. 00 коп., з терміном дії до 06.04.2004.;

- від 16.10.2003. на суму 6 115 грн. 00 коп., з терміном дії до 16.04.2004.;

- від 22.10.2003. на суму 9 000 грн. 00 коп., з терміном дії до 22.04.2004.;

- від 27.10.2003. на суму 1 200 грн. 00 коп., з терміном дії до 27.04.2004.;

- від 28.10.2003. на суму 23 714 грн. 50 коп., з терміном дії до 28.04.2004.;

- від 06.11.2003. на суму 7 500 грн. 00 коп., з терміном дії до 06.11.2004.;

- від 13.11.2003. на суму 5 300 грн. 00 коп., з терміном дії до 13.11.2004.;

- від 14.11.2003. на суму 190 178 грн. 00 коп., з терміном дії до 14.11.2004.;

- від 21.11.2003. на суму 23 500 грн. 00 коп., з терміном дії до 21.11.2004.;

- від 26.11.2003. на суму 9 474 грн. 00 коп., з терміном дії до 26.11.2004.;

- від 28.11.2003. на суму 4 280 грн. 00 коп., з терміном дії до 28.11.2004.;

- від 01.12.2003. на суму 6 000 грн. 00 коп., з терміном дії до 01.05.2004.;

- від 04.12.2003. на суму 232 грн. 00 коп., з терміном дії до 04.05.2004.;

- від 15.12.2003. на суму 500 грн. 00 коп., з терміном дії до 15.12.2004.;

- від 30.12.2003. на суму 522 000 грн. 00 коп., з терміном дії до 30.05.2004

за якими позивач надав відповідачу позики на загальну суму 1 531 793,50 грн.

Відповідач не виконав свої грошові зобов'язання та не повернув отримані позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3 договорів визначено, що відповідач зобов'язується здійснити повернення безпроцентної позики не пізніше терміну закінчення дії вказаних договорів.

За правилами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду… під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Позивач надав до матеріалів справи копію рішення господарського суду Луганської області від 14.04.06 № 6/128, яким доведено факт порушення відповідачем грошових зобов'язань щодо повернення отриманих на підставі вищенаведених договорів позики у загальному розмірі 1 531 793,50 грн.

З огляду на це суд погоджується з доводами позивача з посиланням на ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України щодо поновлення строку позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору… Аналогічна норма міститься й у ст. 526 ЦК України.

Не здійснивши повернення позики відповідно до умов договорів, відповідач порушив своє грошове зобов'язання, оскільки відповідно до ст. 610 ЦК порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання.

Пунктом 4 договорів сторони передбачили майнову відповідальність відповідача за прострочення повернення позики у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від непогашеної суми.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає, що нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних, розрахунки яких надані до матеріалів справи (а.с. 7 –10) є правомірним та обґрунтованим, однак позивач, визначаючи суму позову у розмірі 673 125,19 грн., зробив арифметичну помилку, оскільки фактична сума позову складає 673 125,18 грн. Втім ця арифметична помилка не призвела до негативних наслідків щодо суті позовних вимог.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. 49 з відповідача стягуються судові витрати на користь позивача.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 47-1, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача, ДП "Луганськвугілля", м. Луганськ, вул. Лермонтова, б. 1-в, код 32473323, на користь позивача, ТОВ "Спільне підприємство "Промекспорт", Луганська обл., м. Алчевськ, вул. Липовенко, 2-в, код 24191269, пені у сумі 251 675 грн. 77 коп., інфляційних нарахувань у сумі 334 457 грн. 54 коп. та відсотків у сумі 86 991 грн. 87 коп. за порушення строків проведення розрахунків за договорами позики., крім того, держмито - 6731,25 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,0 грн.

Наказ видати після набрання законної сили даним рішенням.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписане 18.08.08.

Суддя                                А.Г.Ворожцов