ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2008 Справа № 15/174

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Чохи Л.В. (доповідача)

суддів: Сизько І.А., Тищик І.В.

при секретарі судового засідання: Врони С.В.

представники сторін у судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор”, м. Кіровоград на рішення господарського суду Кіровоградської області від 21.08.2008р. у справі №15/174;

за позовом відкритого акціонерного товариства “Первомайськавтотранс”, м. Первомайськ Миколаївської області

до товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор”, м. Кіровоград

про стягнення 11 255, 74 грн,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2008р. відкрите акціонерне товариство “Первомайськавтотранс” звернулося в господарський суд Кіроворадської області до товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор” з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 11 187, 22 грн, що виникла через невиконання договору №209 від 23.10.2007р. в частині оплати вартості наданих послуг по перевезенню цукрових буряків врожаю 2007р. (а. с. 4 –5)

Відповідач відзив на позов не надав.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 17.07.2006р. товариству з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор” у прийняття касаційної скарги на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 09.06.2008р. про відкладення розгляду справи відмовлено. (а. с. 37)

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 21.08.2008р. (суддя Мохонько К.М.) позовні вимоги задоволено частково: з товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор” на користь відкритого акціонерного товариства “Первомайськавтотранс” стягнуто основний борг у сумі 9 137, 22 грн, 3% річних у сумі 68, 52 грн. і судові витрати. (а. с. 46 –47)

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.09.2008р. товариству з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор” відмовлено в прийнятті апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 15.08.2008р. про поновлення провадження після повернення справи з Вищого господарського суду України і призначення її до розгляду. (а. с. 49)

17.09.2008р. Дніпропетровським апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор” порушено апеляційне провадження з перегляду рішення господарського суду Кіровоградської області від 21.08.2008р. Скарга мотивується порушенням судом процесуального та матеріального законодавства при розгляді даної справи, а саме: 20.08.2008р. ним була оскаржена ухвала господарського суду Кіровоградської області від 15.08.2008р. про поновлення провадження і про призначення справи на 21.08.2008р, однак суд, провадження по справі не зупинив і 21.08.2008р. прийняв по справі оскаржене рішення, що не відповідає вимогам статті 129 Конституції України, статтям 79, 91, 98 Господарського процесуального кодексу України. Інших підстав для скасування рішення суду відповідач не вказує. (а. с. 56 –57)

Сторони в судове засідання не з’явились, належним чином повідомлені про час і місце слухання справи. (а. с. 59 –60)

Заслухавши доповідь судді –доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Припис статті 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, до якого віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 12 Закону України “Про судоустрій України”, згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадку і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Господарський процесуальний кодекс містить імперативні норми про те, в яких випадках учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Відповідно до частини 1 статті 106 Господарського процесуального кодексу України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених кодексом та Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Ухвалою від 15.08.2008р. господарським судом поновлено провадження у справі після її повернення з Вищого господарського суду України, де відповідачу також було відмовлено в оскарженні ухвали, і справа була призначена на розгляд на 21.08.2008р.

Оскарження вказаної ухвали в апеляційному порядку Господарським процесуальним кодексом не передбачено, а тому апеляційна скарга на ухвалу про поновлення провадження і призначення її до розгляду не може бути прийнята до розгляду, про що було вказано відповідачеві Дніпропетровським апеляційним господарським судом в ухвалі від 01.09.2008р.

Відповідач своєчасно отримав ухвалу від 15.08.2008р. про призначення справи до розгляду на 21.08.2008р, і 20.08.2008р. оскаржив її, отже, був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи. Заслухавши справу по суті у відсутності відповідача 21.08.2008р, суд не порушив його права і охоронювані законом інтереси.

Разом з тим, касаційна інстанція зазначає, що відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, якою закріплені права і обов’язки сторін, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи наведене, скаржнику не слід було зловживати своїми процесуальними правами і затягувати судовий процес.

Як вказано в статті 101 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено господарськими судами першої та апеляційної інстанцій, 23.10.2007р. між товариством з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор” та відкритим акціонерним товариством “Первомайськавтотранс” укладено договір №209 про перевезення цукрових буряків врожаю 2007р. Виходячи з умов договору, відкрите акціонерне товариство “Первомайськавтотранс”, як виконавець, зобов’язалось надати товариству з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор”, як замовнику, послуги на перевезення цукрових буряків у відповідності до вимог останнього, а замовник зобов’язався прийняти та оплатити надані послуги. (а. с. 9)

Пункт 4.1 договору встановлює, що вартість 1 тонно –кілометра перевезення вантажу, тобто вартість послуги з перевезення, становить 0, 52 грн.

В силу положень статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов’язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов’язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з відомостю нарахування автопослуг по відкритому акціонерному товариству “Первомайськавтотранс” та акту здач –прийняття робіт (наданих послуг) №11, затвердженим керівниками обох підприємств, за період з 23.10.2007р. по 05.11.2007р. позивачем виконано робіт в тоннокілометрах –166 634,34 на суму 89 316, 07грн. (а. с. 10 –12)

На підставі платіжних відомостей на а. с. 13 –15 встановлено, що відповідачем за виконані роботи сплачено тільки 80 165, 46 грн. Доказів оплати послуг на суму 9 137, 22 грн. відповідачем не надано.

Згідно з вимогами статті 625 Цивільного кодексу України відповідач повинен сплатити за прострочення виконання грошового зобов’язання 3% річних у сумі 68, 52 грн.

З врахуванням наведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 101 –103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор” залишити без задоволення, а рішення господарського суду Кіровоградської області від 21.08.2008р. у справі №15/174 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий                                                              Л.В. Чоха

Судді: І.А. Сизько

І.В. Тищик