ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2008 р.

№ 1/52

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г., –головуючий,

Воліка І.М.,

Михайлюка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Київської міської ради Товариства винахідників і раціоналізаторів України на рішення Господарського суду міста Києва від 28 березня 2008 року у справі № 1/52 за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація", м. Київ, до Київської міської ради Товариства винахідників і раціоналізаторів України про виселення та повернення нежитлового приміщення,

за участю представників:

позивача – Соколова Р.І. (дов. від 17.01.2008 №155/1/11/174)

відповідача –Хаперський (дов. від 25.12.2007 №55)

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2008 року позивач, КП "Київжитлоспецексплуатація", пред’явив у господарському суді позов до відповідача, Київської міської ради Товариства винахідників і раціоналізаторів України про виселення та повернення нежитлового приміщення.

Вказував, що 02.02.2006 між ним та відповідачем було укладено договір оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Києва №10/2344, відповідно до умов якого КП "Київжитлоспецексплуатація" (орендодавець), на підставі рішення Київської міської ради від 02.02.2006 №23/3114, передає, а він (орендар) приймає у строкове платне користування нежиле приміщення, загальною площею 87,6 кв.м. в будинку під № 4Б по бул. Шевченка Тараса в м. Києві

Строк дії договору визначено сторонами з 02.02.2006 до початку реконструкції, але не більше 364 днів до 31.01.2007

Посилаючись на невиконання відповідачем зобов’язання, передбаченого п.7.5 договору, щодо звільнення займаного приміщення після закінчення строку дії договору, просив висилити відповідача зі спірного приміщення та повернути його КП "Київжитлоспецексплуатація".

Рішенням Господарського суду м. Києва від 28 березня 2008 року (суддя: Мельник В.І.) позов задоволено.

Постановлено виселити позивача з нежитлового приміщення в будинку під № 4Б по бул. Шевченка в м. Києві, повернувши зазначене приміщення позивачу.

Рішення мотивоване посиланнями на ст. 26, 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та невиконання відповідачем умов договору оренди №23/3114 від 02.02.2006 щодо повернення об'єкта оренди після закінчення строку дії договору.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, зокрема п.2 ст. 11110 ГПК України, просить рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, представників сторін, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12. 1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосування до даних правовідносин.

Рішення місцевого суду не відповідає зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Закріплений у ст. 42 ГПК України принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено ст.129 Конституції України до основних засад судочинства. Зазначений принцип полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав та законних інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 06.02.2008 позовну заяву КП "Київжитлоспецексплуатація" прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 15.02.2008 та зобов'язано сторін, зокрема направити своїх представників в судове засідання.

Між тим, представник відповідача в судове засідання 15.02.2008 не з'явився, в зв'язку з чим розгляд справи було відкладено на 28.03.2008.

28.03.2008 місцевий господарський суд, вважаючи, що відповідач був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання та не скористався свої правом брати в ньому участь, розглянув справу за відсутності відповідача та постановив рішення.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що ухвала про порушення провадження у справі надсилалась відповідачу за місцезнаходженням орендованого ним приміщення та не була йому вручена, ухвала про відкладення розгляду справи надсилалась за тією ж адресою, хоча в матеріалах справи містяться реквізити юридичної адреси (місцезнаходження) Київської міської ради ТВРУ.

Відповідно до ч. 2 ст. 11110 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо: справу розглянуто судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду.

Неповідомлення сторони про час і місце судового засідання призвело до неповного з’ясування обставин справи, оскільки, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача без перевірки доводів та заперечень відповідача.

Так, у касаційній скарзі Київська міська рада ТВРУ посилається на те, що судом при вирішенні спору не досліджено докази, які мають суттєве значення для справи, зокрема лист Головного управління комунальної власності м. Києва №042/11/10-9309 від 27.12.2007 щодо продовження дії договору оренди спірного приміщення.

Крім того, всупереч вимог ст.65 ГПК України щодо правильного і своєчасного вирішення спору та ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного і об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд не витребував, не дослідив та відповідно не надав належної юридичної оцінки Рішенню Київської міської ради №23/3114 від 2.02.2006, на підставі якого між сторонами було укладено договір оренди спірного приміщення.

За таких обставин та враховуючи, що відповідно до вимог ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що рішення підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, встановити дійсні права та обов'язки сторін, і залежно від встановленого правильно застосувати норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та зробити законний й обґрунтований висновок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Київської міської ради Товариства винахідників і раціоналізаторів України задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 28 березня 2008 року у справі № 1/52 скасувати.

Справу № 1/52 передати на новий судовий розгляд Господарському суду м. Києва в іншому складі.

Головуючий:                                                                       Дунаєвська Н.Г.

Судді:                                                                                           Волік І.М.

Михайлюк М.В.