СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.08                                                                                 Справа № 8/586

Суддя господарського суду Луганської області Середа А.П., розглянувши матеріали справи за позовом

Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», місто Київ,

до Комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Рубіжнетеплокомуненерго»Рубіжанської міської ради, місто Рубіжне Луганської області,

за участю Третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Виконавчий комітет Рубіжанської міської ради Луганської області, місто Рубіжне, -

про стягнення 2592013 грн. 70 коп.,

при секретарі судових засідань Качановській О.А.,

в присутності представників сторін:

від позивача –Коваленко Л.М. –головний юрисконсульт, - довіреність №214/10 від 29.12.07 року;

від відповідача –Тоцький О.І. –юрисконсульт, - довіреність №б/н від 01.11.05 року;

від третьої особи –не з’явився, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача:

заборгованості за поставлений природний газ у сумі 2137537 грн. 21 коп., пені у сумі 173333 грн. 97 коп., інфляційних нарахувань у сумі 256253 грн. 04 коп. та 3% річних у сумі 24889 грн. 48 коп., - а всього 2592013 грн. 70 коп.;

судових витрат у сумі 25618 грн. 00 коп.

Розпорядженням заступника голови господарського суду Луганської області Воронька В.Д. від 04.12.07 року розгляд справи доручено судді цього суду Середі А.П.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено: з 04 грудня до 18 грудня 2007 року –у зв’язку з неявкою сторін до судового засідання; крім того, розгляд справи відкладено з 18 грудня 2007 року до 11 січня 2008 року, з 11 січня до 18 січня 2008 року та з 18 січня до 08 лютого 2008 року –у зв’язку з необхідністю надання сторонам можливості подати до суду додаткові докази, а також витребування останніх з ініціативи суду; з 08 лютого до 19 лютого 2008 року –у зв’язку з клопотанням відповідача та третьої особи, а також неявкою до судового засідання представника позивача.

Розпорядженням заступника голови господарського суду Луганської області Рябцевої О.В. від 18.01.08 року термін розгляду справи продовжено на один місяць –до 20 лютого 2008 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 19.02.08 року, представники сторін звернулися до суду з клопотанням про відмову від здійснення фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить вимогам ст.4.-4 та 9891-1 ГПК України, а тому його задоволено судом.

Представник позивача, з урахуванням доказів часткового погашення відповідачем основного боргу у сумі 470000,00 грн., що підтверджується наданими ним до справи платіжними дорученнями: №2674 від 28.11.07 року на суму 170000,00 грн.; №2810 від 17.12.07 року на суму 150000,00 грн. та №154 від 31.01.08 року на суму 150000,00 грн., - не змінюючи позовних вимог, просить врахувати цю обставину при вирішенні спору по суті.

Представник відповідача, не заперечуючи проти наявності боргу, який є предметом спору по цій справі, - позов не визнав; про це також зазначено у відзиві відповідача на позовну заяву (вих. №1543 від 11.12.07 року) та поясненні (вих. №200 від 18.02.08 року); суть заперечень зводиться до того, що між сторонами за цим спором, за участю виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області, узгоджено графік погашення основного боргу у сумі 2140,1 тис. грн. на період з листопада 2007 року по грудень 2008 року включно, який відповідачем виконується, на підтвердження чого ним до справи надано вищезгадані документальні докази.

У судовому засіданні представник відповідача погодився з доводом представника позивача про те, що графік реструктуризації боргу стосується тільки основного боргу, а не і штрафних санкцій за порушення зобов’язань за договором у тому числі.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Виконавчий комітет Рубіжанської міської ради Луганської області, - відзив на позов та витребувані судом документи не надав, до судового засідання не прибув, участь у ньому свого представника не забезпечив, про причини неявки до суду не повідомив, хоча належним чином поставлений до відома про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується матеріалами справи.

Представники сторін не заперечують проти розгляду спору по суті за відсутності третьої особи.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги думку представників сторін з цього приводу, а також те, що термін судового розгляду справи закінчується 20.02.08 року, що позбавляє суд можливості відкласти її розгляд, керуючись ст.ст. 22, 43 та 75 ГПК України, він здійснив розгляд справи по суті за відсутності третьої особи.

І.Заслухавши представників сторін, дослідивши обставини справи та додатково надані докази, суд дійшов наступного.

1. 30.12.05 року між Дочірньою компанією «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»(далі –ДП «Газ України», - Постачальник), - з одного боку, - та Комунальне спеціалізоване теплозабезпечуюче підприємство «Рубіжнетеплокомуненерго»(далі –Підприємство, - Покупець), - з іншого боку, - уклали договір №06/05-2035ТЕ-20, - згідно якому Постачальник зобов’язується передати у власність покупцю у 2006 році природний газ, а Покупець зобов’язується прийняти та оплатити газ на умовах даного договору (п. 1.1).

Газ, що постачається за даним договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій. Використання газу Покупцем для інших потреб не є предметом даного договору (п. 1.2).

Постачальник передає Покупцю у період з 01 січня 2006 року по 30 квітня 2006 року газ в обсязі 22000,00 тис. куб. м (п. 2.1).

Ціна за 1000,00 куб.м газу на момент укладення даного договору, без врахування транспортування газу на територію України, для платників ПДВ становить 206,40 грн., крім того, цільова надбавка до тарифу на газ (2%) становить 4,128 грн., крім того, ПДВ –0%;

вартість транспортування газу на територію України становить 47,50 грн., крім того, ПДВ 20% - 9,50 грн.;

Разом до сплати за 1000 куб. м газу –267,528 грн., з врахуванням ПДВ на вартість транспортування територією України (п.5.1).

Ціна за 1000 куб.м газу, без врахування вартості транспортування газу територією України, для неплатників ПДВ становить 206,25 грн. , крім того, цільова надбавка до тарифу на газ (2%) становить 4,125 грн., крім того, ПДВ за ставкою 20% - 42,075 грн.;

вартість транспортування газу територією України становить 47,50 грн., крім того, ПДВ 20% - 9,50 грн.;

Разом до сплати за 1000 куб. м газу –309,45 грн., з врахуванням ПДВ (п. 5.1.1).

Сторони домовилися, що ціна за 1000,00 куб. м газу у відповідному періоді споживання газу, без врахування вартості транспортування газу територією України, встановлюється на рівні граничної ціни, затвердженої Національною комісією з регулювання електроенергетики України для категорії споживачів, до якої належить Покупець. Крім того, Покупець сплачує усі податки і збори, встановлені чинним законодавством України (п. 5.2).

Сторони домовилися, що ціна на газ, змінена у відповідності до п. 5.2 даного договору, є обов’язковою для сторін за даним договором з моменту введення її в дію. У разі зміни ціни на газ сторонами здійснюється перерахунок за спожитий газ за новими цінами (п.5.3).

Загальна сума даного договору складається із сум вартості місячних поставок газу (п. 5.4).

Оплата за газ та послуги з його транспортування проводиться грошовими коштами у такому порядку:

перша оплата у розмірі 34 % від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування проводиться не пізніше 10 числа поточного місяця;

подальші оплати проводяться плановими платежами по 33% від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу до 20 та 30 (31) числа поточного місяця.

Остаточний розрахунок за фактично спожиті та протранспортовані обсяги газу здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу до 10 числа, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1).

При невиконанні Покупцем вимог, передбачених п. 6.1 даного договору, Постачальник має право обмежити постачання газу Покупцеві або припинити у встановленому законодавством порядку(п. 6.2).

Кошти, які надійшли від Покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості по даному договору 9п. 6.5).

Звірка розрахунків здійснюється сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитого газу Покупцем по акту приймання-передачі протягом 10 днів з моменту вимоги однієї із сторін. Вказана звірка оформляється актом звірки (п. 6.6).

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов’язань по даному договору сторони несуть відповідальність у відповідності з чинним законодавством України (п. 7.1).

В разі неоплати або несвоєчасної оплати у строки, зазначені п. 6.1 даного договору, Покупець сплачує на користь Постачальника, крім сум заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу (п. 7.2).

В разі наявності заборгованості Покупця за даним договором більше одного місяця та/або невиконання Покупцем умов, передбачених п. 3.5, 10.7 даного договору, Постачальник має право в односторонньому порядку розірвати цей договір (п. 7.3).

У разі несвоєчасної оплати за спожитий газ Постачальник має право в односторонньому порядку змінити порядок оплати за газ, а саме: застосувати до Покупця попередню оплату; відмовитися від виконання свого зобов’язання, повідомивши про це Покупця письмово (п. 7.4).

Неустойка нараховується Постачальником протягом шести місяців, що передують моменту звернення з позовом (п. 7.5).

В разі виникнення спорів (розбіжностей) по даному договору спір передається на вирішення у господарські суди України і розглядається у встановленому порядку згідно з чинним законодавством України (п. 9.1).

Сторони домовилися, що строк позовної давності по даному договору та стягнення неустойки встановлюється тривалістю у 3 роки (п. 10.6).

Даний договір набирає чинності з 01 січня 2006 року і діє в частині поставки газу до 30 квітня 2006 року, а в частині провадження розрахунків за газ –до їх повного здійснення (п. 11.1).

15.03.06 року сторони уклали між собою Додаткову угоду №1 до вищецитованого договору, згідно п. 3 якої (що має значення для вирішення цього спору) домовилися викласти пункт 5.1.2 договору у наступній редакції: «5.1.2. В разі поставок газу згідно п. 1.4 даного договору, отриманого не на виконання міжнародних договорів України, ціна за 1000 куб.м газу, без врахування вартості транспортування газу територією України для платників ПДВ становить 206,25 грн. , крім того, цільова надбавка до тарифу (2%) становить 4,125 грн., крім того, ПДВ за ставкою 20% - 42,075 грн.;

вартість транспортування газу територією України становить 47,50 грн., крім того, ПДВ за ставкою 20% - 9,50 грн.».

Згідно п.4 Додаткової угоди №1 строк дії , вона поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01 січня 2006 року і діє протягом дії договору.

Решта умов договору залишається незмінною і обов’язковою до виконання сторонами (п.5).

13.10.06 року сторони уклали між собою Додаткову угоду №2 до основного договору, згідно якій:

основний договір доповнено пунктом 2.1. наступного змісту: «2.1.1. Постачальник передає Покупцю у період з 01 жовтня 2006 року по 31 жовтня 2006 року газ у обсязі до 2540, тис. куб.м (п.1 Додаткової угоди №2);

Пункт 5.1. договору викладено у такій редакції:

«5.1. З 01 жовтня 2006 року у разі поставки газу, отриманого на виконання міжнародних договорів України, ціна за 1000,00 куб.м газу, без врахування транспортування газу на територію України, для платників ПДВ, з урахуванням цільової надбавки до тарифу на газ (2%) становить 501,60 грн., крім того, ПДВ –0%;

вартість транспортування газу на територію України становить 70,00 грн., крім того, ПДВ 20%;

Разом до сплати за 1000 куб. м газу –867,00 грн., з врахуванням ПДВ»(п.2);

Пункт 5.1.1 викласти у такій редакції:

«5.1.1. З 01 жовтня 2006 року ціна за 1000 куб.м газу, без врахування вартості транспортування газу територією України, для неплатників ПДВ становить 491,83 грн. , крім того, цільова надбавка до тарифу на газ (2%), крім того, ПДВ за ставкою 20%;

вартість транспортування газу територією України становить 70,00 грн., крім того, ПДВ 20%;

Разом до сплати за 1000 куб. м газу –686,00 грн., з врахуванням ПДВ (п.3);

Пункт 5.1.2 викласти у такій редакції:

«5.1.2. З 01 жовтня 2006 року в разі поставки газу згідно п. 1.4 даного договору, отриманого не на виконання міжнародних договорів України, ціна за 1000 куб.м газу, без врахування вартості транспортування газу територією України для платників ПДВ становить 491,83 грн. , крім того, цільова надбавка до тарифу (2%), крім того, ПДВ за ставкою 20%;

вартість транспортування газу територією України становить 70,00 грн., крім того, ПДВ за ставкою 20%.

Разом до сплати за 1000 куб. м газу –686,00 грн., з врахуванням ПДВ.»(п.4);

Пункт 11. договору викласти у наступній редакції:

«11.1. Даний договір набирає чинності з 01 січня 2006 року і діє до 31жовтня 2006 року (включно). Закінчення строку дії або розірвання даного договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов’язань, які виникли під час його дії»(п. 5).

Дана додаткова угода поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01 січня 2006 року і діє протягом дії договору (п. 6).

Решта умов договору залишається незмінною і обов’язковою для виконання сторонами (п. 7).

23.10.06 року сторони уклали Додаткову угоду №3, згідно якій:

доповнили основний договір п. 2.1.2 у такій редакції:

«2.1.2.Постачалтьник передає Покупцю у період з 01 листопада 2006 року по 30 листопада 2006 року газ в обсязі 5120,00 тис. куб. м»(п. 1 Додаткової угоди №3);

Пункт 11.1 виклали у такій редакції:

«11.1.Даний договір набирає чинності з 01 січня 2006 року і діє до 30 листопада 2006 року (включно). Закінчення строку дії або розірвання даного договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов’язань, які виникли під час його дії»(п. 2).

Решта умов договору залишається незмінною і обов’язковою для виконання сторонами (п. 3).

24.11.06 року сторони уклали Додаткову угоду №3 до основного договору, згідно якій:

Пункт 2.1 договору доповнено пунктом 2.1.3 наступного змісту:

«2.1.3. Постачальник передає Покупцю у період з 01 грудня 2006 року по 31 грудня 2006 року газ у обсязі до 6440,00 куб. м»(п. 1Додаткової угоди №4);

Пункт 11.1 договору викладено у такій редакції:

«11.1.Даний договір набирає чинності з 01 січня 2006 року і діє до 31 грудня 2006 року (включно). Закінчення строку дії або розірвання даного договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов’язань, які виникли під час його дії»(п. 2).

Решта умов договору залишається незмінною і обов’язковою для виконання сторонами (п. 3).

Станом на час розгляду цього спору договір та додаткові угоди до нього не скасовано, не розірвано та не визнано нечинними.

На виконання їх умов Постачальник за період з 01 січня по 31 грудня 2006 року відпустив на користь Покупця 25940,481 тис. куб м газу загальною вартістю 11.116.7623,10 грн., що підтверджується:

актами приймання-передачі природного газу:

від 31.01.06 року №3202-55, згідно якому Постачальник відпустив, а Покупець отримав 6171,116 куб.м газу на суму 1650946,32 грн.;

від 28.02.06 року №7202-55, згідно якому Постачальник відпустив, а Покупець отримав 6171,116 куб.м газу на суму 1909651,85 грн.;

від 28.02.06 року №7202-55, згідно якому Постачальник відпустив, а Покупець отримав 5986,463 куб.м газу на суму 1852510,97 грн.;

від 31.03.06 року №7202-55, згідно якому Постачальник відпустив, а Покупець отримав 4645,155 куб.м газу на суму 1437443,21 грн.;

від 30.04.06 року №7202-55, згідно якому Постачальник відпустив, а Покупець отримав 933,044 куб.м газу на суму 288730,47 грн.;

від 30.10.06 року №б/н, згідно якому Постачальник відпустив, а Покупець отримав 630,398 куб.м газу на суму 432452,97 грн.;

від 30.11.06 року №7202-55, згідно якому Постачальник відпустив, а Покупець отримав 2974,258 куб.м газу на суму 2040340,75 грн.;

від 31.12.06 року №б/н, згідно якому Постачальник відпустив, а Покупець отримав 4600,047 куб.м газу на суму 3155631,88 грн.

Позивач стверджує, що відповідач вжив заходів до часткового погашення боргу, а саме: він сплатив вартість газу, поставленого у період з січня по квітень та у жовтні-листопаді 2006 року, –всього на суму 8.979.224,89 грн.

Залишок боргу на день звернення позивача з позовом до суду (20.11.07 року) становить 2.137.537,21 грн., - що є частиною несплаченого боргу за грудень 2006 року.

Відповідач не спростував та не заперечив факт порушення ним своїх зобов’язань за договором.

Розмір боргу (основного платежу) підтверджується: розрахунком його суми, наведеним позивачем у тексті позовної заяви (вих. №31/10-11684 від 16.11.07 року); поясненням позивача (вих. №31/10-1195 від 05.02.08 року); актами взаємозвірок, складеними сторонами у відповідності до умов вищезгаданого договору, - остання така звірка ними здійснена станом на 31.01.08 року, згідно акту якої сума основного боргу становить 1.667.537,21 грн., - з чим погодилися представники обох сторін.

Крім того, позивач надав до справи розрахунки пені, інфляційних нарахувань та 3% річних від суми боргу, а саме:

пеня за період з 15.05.07 року по 15.11.07 року становить 173.333,97 грн. (вирахувана відповідно до умов п. 7.5 договору);

інфляційні нарахування за період з 01 січня 2007 року по 31 жовтня 2007 року становлять 256.253,04 грн.;

3% річних за період з 11.01.07 року по 15.11.07 року становлять 24.889,48 грн.

Відповідач не спростував цих розрахунків, не надав власний контррозрахунок, а у судовому засіданні, яке відбулося 19.02.08 року, погодився з правомірністю нарахування вищезгаданих сум.

2. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач та третя особа на його стороні, у зв’язку з наявністю вищезгаданого боргу, звернулися до ДК «Газ України»з клопотанням про реструктуризацію основного боргу.

08.06.07 року Рада директорі ДК «Газ України»на своєму засіданні розглянула це клопотання та задовольнила його, узгодивши та затвердивши графік реструктуризації заборгованості відповідача за спожитий газ згідно вищезгаданому договору №06/05-2035-ТЕ-20 від 30.12.05 року, погодившись з тим, щоб Покупець сплатив основний борг в період з 01 листопада 2007 року по 31 грудня 2008 року включно у такому порядку:

у листопаді 2007 року та у грудні 2008 року –по 170000,00 грн. щомісячно;

у грудні 2007 року, а також з лютого по листопад 2008 року включно –по 150000,00 грн. щомісячно;

у січні 2008 року –150000,1 грн.

З цим графіком погодилися відповідач та третя особа.

У такий спосіб сторони за договором здійснили та зафіксували своє волевиявлення щодо долі основного боргу за спірним договором.

Відповідач документально довів суду, що він дотримується цього графіка (про докази у цій частині йдеться вище у цьому рішенні).

Таким чином, сторони домовилися про реструктуризацію сплати основного боргу.

Що стосується реструктуризації сплати Покупцем (відповідачем) неустойки, інфляційних нарахувань та 3% річних, які підлягають нарахуванню у зв’язку з порушенням ним умов договору, то сторони у цій частині питання не вирішили, їх волевиявлення у цій частині у інший, ніж вказано у договорі, спосіб не зафіксовано, а тому суд при вирішенні цього спору керується умовами укладеного між ними договору №06/05-2035-ТЕ-20 від 30.12.05 року.

З урахуванням викладеного суд вважає, що предметом спору по справі на час її розгляду по суті є:

основний борг - 1.667.537,21 грн. (згідно акту взаємозвірки);

пеня - 173.333,97 грн.;

інфляційні нарахування - 256.253,04 грн.;

3% річних - 24.889,48 грн.

ІІ.Заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України (далі –ЦКУ) зобов'язання для фізичних та юридичних осіб виникають внаслідок вчинення ними дій, передбачених цим Кодексом, у т.ч. - укладення договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків ( частина 1 ст. 626 ЦКУ).

Зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (частина 1 ст.509 ЦКУ).

Закон –ст.525 ЦКУ – не передбачає права сторони на односторонню відмову від виконання зобов'язань.

Згідно ст.526 ЦКУ зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 527 ЦКУ встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання.

Як сказано у частині 1 ст. 530 ЦКУ, якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Правовідносини, які існують між сторонами за цим спором, належать до купівлі-продажу.

Згідно ст.655 ЦКУ за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач по справі належним чином виконав вимоги ст.ст.662 та 663 ЦКУ, - тобто передав відповідачу обумовлену договором кількість товару.

Відповідач припустився порушення вимог чинного цивільного законодавства та умов договору.

Так, статтею 691 ЦКУ встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Якщо ціну встановлено залежно від ваги товару, вона визначається за вагою нетто, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.

Якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо), але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на момент передання товару.

Якщо продавець прострочив виконання обов'язку щодо передання товару, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на день передання товару, встановлений у договорі, а якщо такий день не встановлений договором, - на день, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Положення цієї частини про визначення ціни товару застосовуються, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання.

Тобто відповідач, отримавши від позивача у грудні 2006 року вищезгадану кількість газу, повинен був у визначений договором строк (не пізніше 10.01.07 року) оплатити його вартість, тобто дотримуватися як вимог вищецитованої статті, так і умов пункту 6.1 договору.

Такий його обов’язок передбачено частинами 1 та 2 ст. 692 ЦКУ, якими встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

З огляду на те, що відповідач не вчинив таких дій, позивач цілком правомірно скористався правилом частини 3 ст. 692 ЦКУ, в якій сказано, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позивач належним чином довів наявність вини відповідача у невиконанні умов договору, а тому особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу чи необережності), якщо інше не встановлено законом або договором (частина 1 ст.614 ЦКУ).

Боржник, який порушив зобов'язання, повинен відшкодувати кредиторові спричинені збитки.

Розмір збитків, спричинених порушенням зобов'язання, доказується кредитором (частини 1 та 2 ст.623 ЦКУ).

Згідно частині 1 статті 624 ЦКУ, якщо за порушення зобов’язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Частиною 2 статі 625 ЦКУ, визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак, суд вважає, що по справі належним чином доказано, що сторони домовилися тільки про реструктуризацію сплати суми основного боргу шляхом підписання вищезгаданого графіка, який є чинним на час розгляду цього спору (пояснення позивача за вих. №31/10-1195 від 05.02.08 року) та ретельно виконується відповідачем, - а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми основного боргу задоволенню не підлягають.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 173.333,97 грн.; інфляційних нарахувань у сумі 256.253,04 грн. та 3% річних у сумі 24.889,48 грн., а всього 454476 грн. 49 коп., –є доведеними, обґрунтованими та законними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 47-1 та 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача як на сторону, яка порушила закон та умови укладеного договору, - пропорційно сумі задоволених вимог, а саме: державне мито у сумі 4544,76 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 20,69 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 11, 16, 525, 526, 530, 560, 610-612, 614, 623-625, 655, 691 та 692 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 32-34, 47-1,49,75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Рубіжнетеплокомуненерго»Рубіжанської міської ради, ідентифікаційний код 33515421, яке знаходиться за адресою: місто Рубіжне, вул. Іванова, 157 Луганської області, - на користь Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», ідентифікаційний код 31301827, яке знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Шолуденка, 1, - пеню у сумі 173333 (сто сімдесят три тисячі триста тридцять три) грн. 97 коп.; 3% річних у сумі 24889 (двадцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят дев’ять) грн. 48 коп. та інфляційні нарахування у сумі 256253 (двісті п’ятдесят шість тисяч двісті п’ятдесят три) грн. 04 коп., - а всього 454476 грн. 49 коп., а також витрати по сплаті державного мита у сумі 4544 (чотири тисячі п’ятсот сорок чотири) грн. 76 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 20 (двадцять) грн. 69 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні 19.02.08 року за згодою представників сторін оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного господарського суду у 10-денний термін з дня підписання.

Рішення складено у повному обсязі та підписано – 25 лютого 2008 року.

Суддя                                                    А.П.Середа