ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2008 Справа № 22/37-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач)

суддів: Пруднікова В.В., Ясир Л.О.,

секретар судового засідання: Геворгян Е.М.,

за участю представників сторін:

представник позивача: Петрухін В.М.;

представники відповідача не з’явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином,

розглянувши апеляційну скаргу державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ,

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.08р.

у справі № 22/37-08

за позовом приватного підприємства “Фірма “Глорія”, м. Запоріжжя

до державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ,

про стягнення 5 959 грн. 40 коп.

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду Дніпропетровської області звернулось з позовом приватне підприємство “Фірма “Глорія”, м. Запоріжжя до державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ про стягнення 5 959 грн. 40 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не обґрунтовано при відправки порожніх спеціалізованих платформ проводив додаткове стягнення провізної плати. Крім того, просить суд зобов’язати відповідача терміново припинити додаткове стягнення провізної плати по схемі №17 при перевезенні порожніх спеціалізованих платформ з пристроями для кріплення вантажів, як таке, що не передбачено законодавством.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2008р.(суддя –доповідач Л.Д. Пуппо) позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 740 грн. 18 коп. основної суми, 12 грн. 67 коп. державного мита, 14 грн. 66 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2008 р., відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду повністю та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Вказує, що рішення господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 05.08.2008 року представник позивача заперечую проти апеляційної скарги; представник відповідача в судове засідання не з’явився, про час та місце слухання справи був попереджений належним чином.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, дослідивши матеріали справи та аналізуючи докази по справі, в їх сукупності, Дніпропетровський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 17.8 Тарифного керівництва №1 встановлено, що за перевезення порожніх приватних або орендованих універсальних вагонів, обладнаних спеціальними пристроями (турнікети, стояки, касети, призми, піраміди) для завантаження і кріплення вантажів, плата визначається за тарифною схемою 18; крім того стягується плата за схемою 17 зі знижкою 90% за масу додаткового обладнання, рахуючи неповну тону за повну.

Перевезення в порожньому стані приватних або орендованих вагонів, локомотивів та іншого майнового рухомого складу локомотивом парку залізниць сплачується відповідно до тарифної схеми 18 (пункт 17.6 Тарифного керівництва №1).

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Відповідач, при нарахуванні провізної платні керувався пунктом 17.8 Тарифного керівництва №1 де встановлено, що за перевезення порожніх приватних або орендованих універсальних вагонів, обладнаних спеціальними пристроями (турнікети, стояки, касети, призми, піраміди) для завантаження і кріплення вантажів, плата визначається за тарифною схемою 18; крім того стягується плата за схемою 17 зі знижкою 90% за масу додаткового обладнання, рахуючи неповну тону за повну.

Тобто в дана норма стосується універсальних вагонів, тоді як спірні вагони були спеціалізованими.

Суд вважає, що відповідач при розрахунках провізної плати неправомірно керувався даним пунктом, оскільки в ньому йдеться про універсальні вагони. Нарахування плати за перевезення пристроїв, встановлених на спеціалізованих порожніх приватних або орендованих вагонах Тарифним керівництвом №1 не передбачене.

В пункті 17.6 Тарифного керівництва №1 зазначено, що перевезення в порожньому стані приватних або орендованих вагонів, локомотивів та іншого майнового рухомого складу локомотивом парку залізниць сплачується відповідно до тарифної схеми 18.

Позовна давність стосовно позовів до залізниць встановлена, зокрема, статтею 136 Статуту залізниць України, якою передбачено, що позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту.

Цивільний кодекс України, який є основним актом цивільного законодавства, регулює особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. У тому числі цей Кодекс поширюється на господарські відносини, що мають вказані ознаки.

Частиною другою статті 9 Цивільного кодексу України встановлено, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання. Таким законом є Господарський кодекс України, який набрав чинності одночасно з Цивільним кодексом України, та норми якого при застосуванні до майнових відносин суб’єктів господарювання є спеціальними, по відношенню до норм Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 Господарського кодексу України передбачено, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний і скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 315 Господарського кодексу України для пред’явлення заявником до перевізника позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк. Такий же строк для подання позовів до залізниць встановлено, зокрема, статтею 136 Статуту залізниць України, де передбачено, що позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог пункту 134 цього Статуту.

Зважаючи на положення ст. ст. 134, 136 Статуту залізниць України, вказаний термін позовної давності у даній справі пов’язаний з днем настання подій, що були підставою для подання позову, а саме –днем списання залізницею грошових коштів.

Таким чином, задоволенню підлягають лише позовні вимоги по перерахуванню провізної плати за період з 19.06.07р. по 19.12.07р. (тобто дня звернення з позовом до суду).

Тому суд обґрунтовано стягнув з відповідача суму 740 грн. 18 коп., як суму завищення провізної плати за перевізними документами від 03.07.07р.; від 05.07.07р.; від 06.07.07р., та відмовив в іншій частині позову, з посиланням на пропуск строку позовної давності.

Також судом обґрунтовано було відмовлено в задоволенні позовних вимог про припинення додаткового стягнення провізної плати на майбутнє, в зв’язку з тим, що підлягають захисту в судовому порядку лише ті права та інтереси, порушення яких фактично відбулося.

Таким чином, підстави для зміни чи скасування рішення суду, передбачені ст. 104 ГПК України, відсутні, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ –залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2008 року у справі № 22/37-08 –залишити без змін.

Головуючий І.М. Герасименко

Судді В.В. Прудніков

Л.О. Ясир