СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.03.2008
Справа  № 12/3

за
позовом приватного
підприємця ОСОБА_1,
м. Миколаїв

до
відповідача  приватного підприємства „Синевир
- К”, м. Свалява

про стягнення суми 4 500 грн. -
основного боргу  та 1 500 грн. -
втраченої вигоди.

Суддя  Тисянчин В. М.

Представники:

Від
позивача - не
з'явився (не викликався, явка на розсуд сторін)

Від
відповідача   - не з'явився (не викликався, явка на
розсуд сторін)

СУТЬ
СПОРУ: заявлено
позов приватним підприємцем ОСОБА_1, м. Миколаїв до приватного підприємства „Синевир
- К”, м. Свалява про стягнення суми 4 500 грн. -основного боргу  та 1 500 грн. - втраченої вигоди.

Письмовим відзивом на позов (вх. №
913 від 30.01.2008 року) відповідач визнав факт перевезення позивачем
вантажу  - мінеральної води (за накладною
№ 28 від 14.10.2007 року) по маршруту Свалява - Дніпропетровськ, однак
заперечив наявність боргу з підстав викладених у відзиві на позов, зокрема,
посилається на обов'язок оплати за доставку вантажу - вантажоотримувачем.

Водночас, у відзиві на позов
відповідач зазначив, що печатка та підпис вантажовідправника (відповідача по справі)
на договорі - заявці від 14.10.2007 року про транспортування вантажу за
маршрутом Свалява - Дніпропетровськ - підробні, оскільки подібних договорів не
укладалось.

З метою з'ясування ступеня
обґрунтування позову, отримання додаткових доказів в підсилення позовних вимог,
ухвалою суду від 30.01.2008 року зобов'язано позивача надати суду:

-                    оригінал договору - заявки на
перевезення вантажу від 14.10.2007 року;

-          товарно -  транспортну накладну (копію, засвідчену відповідно
до ст. 36 ГПК України) на перевезення вантажу;

-
шляховий лист за 14.10.2007 року за маршрутом Свалява -
Дніпропетровськ;

-          письмові пояснення на відзив  на позов відповідача (копія якого, разом з
ухвалою суду завчасно надіслана позивачу).

Однак,
на протязі 48 днів позивач не надіслав суду вищезазначені документи та
матеріали, чим не виконав ухвалу суду від 30.01.2008 року, хоча про наслідки
невиконання чого був попереджений в порядку п. 5 ст. 81 ГПК України.

Відповідач
надіслав суду документи та матеріали вказані в ухвалі суду від 30.01.2008 року
(чим виконав її) і які, на думку суду, спростовують позов, а повідомлення (факс
від 17.03.2008 року) ТзОВ „ДТК - Дніпровська Торгова Компанія” спростовує позов
відносно суб'єкта зобов'язальних відносин.

Отже, неподання витребуваних судом
документів суттєво перешкоджає розгляду заяви по суті вимог, всебічному та
об'єктивному дослідженню всіх обставин справи, має наслідком невиконання ч.2
ст. 43 ГПК України, що зобов'язує сторони, які беруть участь у справі
обґрунтувати свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками
судового процесу (ст. 33 ГПК України).

Обставини
справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Письмовими
доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають
значення для правильного вирішення спору.

При
цьому, заяви та пояснення не приймаються судом за преюдицію, а перевіряються на
достовірність.

Між
тим, законність кредиторських вимог повинна бути підтверджена оригіналами документів
(Постанова Верховного Суду України від 08.06.2004 року).

За
таких обставин позовні вимоги не можуть бути задоволені в судовому засіданні,
тому позов підлягає залишенню без розгляду.

Залишаючи
позов без розгляду, суд констатує відсутність поважних причин невиконання його
вимог позивачем в межах призначеного строку визначеного законодавством щодо
розгляду спору господарським судом.

Поважні причини визнаються лише ті
обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони
та пов'язані з дійсно істотними труднощами для своєчасного вчинення зобов'язань
процесуальних дій.

При
ухваленні даного висновку суду враховується характер зобов'язання, наслідки
його невиконання, особа відповідача, ступінь його вини, суспільно - державну
значимість господарської діяльності сторін, обставини, що впливають на
неможливість виконання відповідачем зобов'язання належним чином та межі
здійснення цивільних прав (п.3 ст. 13 ЦК України), де не допускаються дії
особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання
правом в інших формах, безпідставного збагачення за рахунок погіршення
фінансово -майнового стану сторони у спорі.

Досліджуючи
критерії розмежування вини і недобросовісності суб'єктів спірних відносин суд
притримувався лінії розмежування специфічних для різних видів цивільних
відносин форм дотримання або порушення обов'язкових з погляду права моральних
велінь вочевидь, що має визначатися
колом обставин, які зумовлюють застосування  до правопорушника заходів цивільно - правової
відповідальності.

Позак, невідповідність параметрам
добросовісності конкретних характеристик діяння учасника цивільних відносин
залежно від мети правового регулювання може призводити не тільки до ненабуття
ним певного права або відмови йому у праві на використання того чи іншого
засобу правового захисту, а й до зміни його правового становища.

Виходячи
з викладеного, оцінюючи повноту і достатність позовних матеріалів,
проаналізувавши подані по справі доказові документи для вирішення спору,
керуючись ст. ст. 124, 129 Конституції України, ст. ст. 2, 11 Закону України
„Про судоустрій України,” ст. ст. 4, 32-34, 36, 43, 81 (п.5), 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя
Тисянчин В. М.