ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2008 р.

№ 42/468

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Харченка В.М., Борденюк Є.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги

Житлово-будівельного кооперативу "Чайка"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2008

у справі

№ 42/468

за позовом

Акціонерної компанії "Київенерго"

до

Житлово-будівельного кооперативу "Чайка"

про

стягнення 237 721, 44 грн.

В С Т А Н О В И В:

у жовтні 2007 року, акціонерна компанія "Київенерго" звернулася до господарського суду м. Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Чайка" про стягнення з останнього 237 721,44 грн., з яких 181 364,26 грн. заборгованість за поставлену теплову енергію за договором №6090201 від 01.01.1999 року, 17 509,07 грн. пені, 29 853,71 грн. на відшкодування втрат від знецінення коштів в наслідок інфляції, 8 994,40 грн. річних за користування чужими коштами.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору на постачання теплової енергії в гарячій воді №609201 від 01.01.1999 року, зокрема, в частині розрахунків, і просив постановити про стягнення боргу за період 01.10.2004 року –01.09.2007 року із застосуванням відповідальності за порушення договірних зобов’язань у примусовому порядку.

Рішенням господарського суду м. Києва від 27.11.2007 року позов задоволено частково, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 154 406,25 грн. боргу, 25 375,65 грн. на відшкодування втрат від знецінення коштів внаслідок інфляції, 7 645,24 грн. річних, 14 907,22 грн. пені та 2 123,77 грн. судових витрат.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2008 року апеляційну скаргу житлово-будівельного кооперативу "Чайка" залишено без задоволення, а рішення господарського суду м. Києва від 27.11.2007 року –без змін.

Постановлені у справі попередніми судовими інстанціями рішення оскаржено у касаційному порядку й ухвалою Вищого господарського суду України від 22.04.2008 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою відповідача, у якій він посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення процесуальних норм і, визнаючи борг перед позивачем у сумі 77 072,82 грн., просить рішення господарського суду м. Києва від 27.11.2007 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2008 року скасувати, постановивши нове рішення про задоволення позову у частині 77 072,82 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені у касаційній скарзі доводи, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями та підтверджується наявними в справі матеріалами, взаємовідносини сторін щодо надання відповідачу послуг з постачання гарячої води та порядок розрахунків за ці послуги врегульовані договором №609201 від 01.01.1999 року. за умовами якого позивач зобов’язався постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач, в свою чергу, зобов’язувався її оплачувати за встановленими тарифами своєчасно та в повному обсязі

На виконання цього договору, у період з жовтня 2004 року –вересня 2007 року відповідачу надано послуг на загальну суму 477 997,26 грн., що останнім не оспорюється.

Проте, в порушення взятих на себе зобов’язань щодо оплати послуг до 25 числа поточного місяця, відповідач здійснив розрахунки не у повному обсязі сплативши лише 323 591,01 грн. і, станом на 01.09.2007 року, обсяг його заборгованості складав 154 406,25 грн., що підтверджується даними обліку наданих послуг та розрахунків за них.

Обставин, які б спростовували правильність визначення позивачем обсягу поставленої та спожитої відповідачем теплової енергії, останній у касаційній скарзі не наводить, не оспорює і відповідність спірного договору вимогам законодавства, чинного на час його укладання, а посилається лише на неправомірність нарахування з 01.12.2006 року вартості спожитої теплової енергії за тарифами, затвердженими після 30.10.2006 року.

Але, ці доводи, на які відповідач посилався і під розгляду справи попередніми судовими інстанціями, не виключають відповідальності відповідача здійснити розрахунки у повному обсязі, оскільки, як особливий учасник відносин у сфері житлово-комунальних послуг (ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"), відповідач зобов’язаний у встановлені договором строки оплачувати житлово-комунальні послуги, прийняти які за зміненими тарифами він не відмовився, а тому, при такому положенні, суди правомірно постановили про задоволення позову і підстав для скасування судових рішень, за наведених у касаційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2008 - без змін.

Головуючий М.І. Остапенко

Судді                                                                        В.М. Харченко

Є.М.Борденюк