ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.07.08 р.                     Справа № 9/87

Господарський суд Донецької області у складі судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання Гуревич С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Краса”, с.Роздольне Херсонської області

до відповідача: Приватного підприємства „Овочі Півдня України”, м.Маріуполь

про: стягнення 37 987грн.55коп.

За участю представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „Краса”, с.Роздольне Херсонської області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного підприємства „Овочі Півдня України”, м.Маріуполь про стягнення заборгованості в розмірі 37 987грн.55коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 28 850грн.00коп., 3% річних в розмірі 1 090грн.77коп. та інфляційних витрат в розмірі 8 046грн.78коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір контрактації сільськогосподарської продукції №10 від 13.05.2005р., накладну №203 від 13.05.2005р., вимогу №4 від 17.01.2007р.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами господарського суду від 19.05.2008р., 05.06.2008р., заявлені вимоги не оспорив, відзив на позов не представив, в судове засідання не з’явився, тому згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, справу розглянуто за наявними матеріалами.

Згідно довідки Головного управління статистики у Донецькій області №22-10/1632 від 29.05.2008р. Приватне підприємство „Овочі Півдня України”, м.Маріуполь станом на 29.05.2008р. в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України значиться як юридична особа.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

13.05.2008р. між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю „Краса”, с.Роздольне Херсонської області та Приватним підприємством „Овочі Півдня України”, м.Маріуполь був укладений договір контрактації сільськогосподарської продукції №10, відповідно з яким заготівельник (позивач) надає виробнику (відповідачу) посівний матеріал в кількості і в асортименті, зазначеному у додатку №1 до даного договору, яке є його невід`ємною частиною. Виробник сільськогосподарської продукції зобов`язується виростити із посівного матеріалу, наданого заготівельником, та передати у власність визначену договором сільськогосподарську продукцію заготівельнику, а заготівельник зобов`язується прийняти цю продукцію та оплатити її по встановленим цінам у відповідності до умов договору (п.2.1, 2.2 договору).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що виробник зобов`язаний виростити сільськогосподарську продукцію, яка відповідає умовам, викладеним в специфікації №RМ-07-2004 та специфікації №RМ-08-2004, які є невід`ємною частиною даного договору, в кількості 234 тон та реалізувати її виключно заготівельнику.

В свою чергу, відповідно до п.4.1 договору, позивач зобов`язаний надати відповідачу посівний матеріал та документи, які підтверджують його якість.

На виконання умов договору та додатку №1 до договору, позивач передав відповідачу насіння капусти брюссельської в кількості 340 тис. шт. та насіння капусти брокколі в кількості 265 тис.шт. на загальну суму 28 850грн.00коп., що підтверджується накладною №203 від 13.05.2005р., копія якої наявна в матеріалах справи.

Фактичне отримання відповідачем зазначеної продукції підтверджується підписом представника відповідача на зазначеній накладній в графі „одержав” та печаткою підприємства.

Відповідно до п.6.1 договору, ціна однієї тони с/г продукції становить: капуста брюссельська 2 200грн. (з урахуванням вартості посівного матеріалу, наданого заготівельником); капуста брокколі 1 900грн. (з урахуванням вартості посівного матеріалу, наданого заготівельником).

З наведеного вбачається, що вартість отриманого відповідачем насіння є сумою попередньої оплати за вирощений в майбутньому товар.

За твердженням позивача, відповідач до теперішнього часу не передав сільськогосподарську продукцію, обумовлену договором.

Пунктом 2 ст.713 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору контрактації застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ст.663 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Оскільки сторонами в договорі не встановлений термін виконання відповідачем зобов`язань з поставки сільськогосподарської продукції, тому при визначенні моменту виникнення відповідного зобов`язання суд вважає за доцільне застосувати положення ч.2 ст.530 ЦК України, відповідно з якими, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

20.01.2007р. позивачем на адресу відповідача відправлена вимога №4 від 17.01.2007р. про поставку сільськогосподарської продукції. Зазначена вимога отримана відповідачем 24.01.2007р., про що свідчить відмітка на поштовому повідомленні. Однак дана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

На підставі зазначеного, кінцевим терміном виконання відповідачем зобов`язань з поставки сільськогосподарської продукції є 01.02.2007р. (сплив семиденного строку з моменту пред'явлення вимоги).

Відповідно до п.7.4 договору, в разі недопоставки с/г продукції з вини виробника, останній виплачує заготівельнику штраф в розмірі 10% від вартості недопоставленої с/г продукції та відшкодовує вартість посівного матеріалу, переданого заготівельником.

Відповідних доказів того, що відповідач поставив вищевказану сільськогосподарську продукцію позивачу, суду не надано. Також суду не представлено доказів відшкодування вартості посівного матеріалу.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

В свою чергу, згідно ст.509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, надавши відповідачу насіння, обумовлене договором, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач всупереч вимогам договору та закону своїх зобов`язань не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 28 850грн.00коп. (як зазначено вище, дана сума вважається передоплатою в розумінні ст.693 Цивільного кодексу України).

За приписом ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Оскільки відповідач не представив суду доказів перерахування на рахунок позивача повернення грошових коштів за договором №10 від 13.05.2005р. та накладною №203 від 13.05.2005р. в розмірі 28 850грн.00коп., суд робить висновок, що дана сума не перерахована до теперішнього часу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Краса”, с.Роздольне Херсонської області в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 28 850грн.00коп. є обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

На ряду з зазначеним, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 1 090грн.77коп. та інфляційні витрати в розмірі 8 046грн.78коп.

За приписом ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі даної норми, позивачем нараховано суму індексу інфляції за період прострочення з січня 2007р. по березень 2007р. в розмірі 8 046грн.78коп. та 3% річних в розмірі 1 090грн.77коп. за період прострочення з 01.02.2007р. по 05.05.2008р.

Суд не приймає посилання позивача з огляду на наступне:

В розумінні ст.625 Цивільного кодексу України, нарахування індексу інфляції та 3% річних здійснюються за невиконання грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов договору, відповідач повинен був поставити позивачу відповідну продукцію. Тобто, позивач помилково визначає зобов`язання відповідача з вирощування та реалізації сільськогосподарської продукції як грошове, застосовуючи відповідальність, передбачену нормами ст.625 Цивільного кодексу України.

Крім того, як зазначено вище, вимогою №4 від 17.01.2007р. позивач звертався до відповідача про поставку сільськогосподарської продукції. Доказів того, що позивач звертався до відповідача з грошовою вимогою суду не представлено.

Оскільки, грошове зобов`язання відповідача перед позивачем стосовно повернення суми передоплати виникло з моменту пред`явлення позову, а позивач здійснює нарахування суми індексу інфляції та 3% річних до моменту подання позовної заяви, тому суд дійшов висновку, що розрахунок позивача є необґрунтованим.

З огляду на зазначене, господарський суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення суми індексу інфляції та 3% річних суперечать вимогам чинного законодавства, а тому підлягають залишенню без задоволення.

На підставі наведеного, судові витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають розподілу між сторонами в порядку, встановленому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.509, 525, 526, 530, 625, 663, 693, 713 Цивільного кодексу України, ст.174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Краса”, с.Роздольне Херсонської області до відповідача, Приватного підприємства „Овочі Півдня України”, м.Маріуполь про стягнення заборгованості в розмірі 37 987грн.55коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 28 850грн.00коп., 3% річних в розмірі 1 090грн.77коп. та інфляційних витрат в розмірі 8 046грн.78коп. – задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства „Овочі Півдня України” (за адресою: пр.Металургів, б.158, кв.28, м.Маріуполь, Донецька область, 87524, р/р 35528 в Іллічівськом головному відділенні „Промінвестбанку” в м.Марікполі, МФО 334442, ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Краса” (за адресою: вул.Макаренко, б.2, кв.6, с.Роздольне, Каховський район, Херсонська область, 74840, р/р 4431 ХФАКБ „Укрсоцбанк”, МФО 352015, ) суму заборгованості в розмірі 28 850грн.00коп., витрати по сплаті державного мита в розмірі 288грн.50коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 89грн.62коп.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У судовому засіданні 14.07.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя