ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2008 р.

09:55

Справа № 13/159/08

16.09.2008 р. 09 год. 55 хв. м. Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22.каб. № 921

Господарський суд Миколаївської області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко О.О.

за позовом

Прокурора Заводського району м. Миколаєва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, 2-а.

до відповідача

Приватного підприємства «Лікор», м. Миколаїв, вул. Біла, 82, кв. 95.

про

Стягнення за рахунок активів податкового бору в сумі 35030,93 грн.

Суддя Ткаченко О.В.

Представники:

Від позивача

Давидченко І.М., довіреність № 50/9/10-00 від 10.01.08 р.

Від відповідача

Забродська Л.М. - директор

У судовому засіданні приймає участь прокурор Брезіцький В.С.

Предмет спору: Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення за рахунок активів податкового бору в сумі 35030,93 грн.

Відповідач згідно із запереченнями від 26.08.2008 року проти позову заперечує, зазначаючи, що у вересні 2006 року до податкової інспекції було подано заяву про анулювання реєстрації як платника ПДВ.

Господарський суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора,

встановив:

Відповідач, зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності –юридична особа Миколаївським міськвиконкомом 19.02.1997 року, про що свідчить копія свідоцтва про держреєстрацію.

На підставі ст. 4 Закону України “Про систему оподаткування” від 25.06.1991 № 1251-XII відповідач є платником податків та зборів до бюджету та державних цільових фондів та має заборгованість перед бюджетом в сумі 35030,93 грн, у тому числі:

-          податок на додану вартість в сумі 34805,99 грн.

-          Податок на прибуток в сумі 224,94 грн.

Заборгованість зі сплати податку на додану вартість виникла у зв’язку з неповною сплатою визначеного згідно податкового повідомлення-рішення від 04.03.2008 року № /0 податкового зобов’язання в загальному розмірі 34812,00 грн. (у тому числі 11604,00 грн. - штрафних санкцій). Враховуючи, що за відповідачем рахувалась переплата в сумі 6,1 грн., розмір боргу з ПДВ склав 34805,99 грн.

Заборгованість з податку на прибуток виникла у зв’язку з неповною сплатою визначених за цим податком згідно податкового повідомлення-рішення від 04.03.2008 року № /0 штрафних санкцій в сумі 232,00 грн. Враховуючи, що за відповідачем рахувалась переплата в сумі 7,06 грн., розмір боргу з податку на прибуток склав 224,94 грн.

Зазначені повідомлення-рішення отримані відповідачем, що підтверджується підписом керівника на корінцях рішень.

Виходячи з встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Оскільки вищезазначені податкові повідомлення-рішення відповідачем отримані та не оскаржені в адміністративному та судовому порядках, визначені позивачем податкові зобов’язання вважаються узгодженими в розумінні ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідно до п. 11 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу»від 04.12.1990 року № 509-XII Державні податкові інспекції мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Відповідно до п. п. 3.1.1. п. 3.1. ст. 3 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” активи платника податків можуть бути примусово стягнуті в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду (господарського суду).

Станом на день розгляду справи податковий борг в сумі 35030,93 грн. відповідачем не сплачений.

За таких обставин позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 161-163 КАС України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2.          Стягнути за рахунок активів з Приватного підприємства «Лікор», м. Миколаїв, вул. Біла, 82, кв. 95, ід. код 24054495 на користь Державного бюджету України податковий борг в сумі 35030,93 грн.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

О.В.Ткаченко