ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2008 р.

№ 2-28/9772-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючий суддя

Муравйов О.В.

судді

Полянський А.Г.

Фролова Г.М.

розглянувши

касаційну скаргу

ВАТ "Племінний завод "Славне"

на

постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 28.05.2008 р.

у справі

№ 2-28/9772-2007 господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом

ВАТ "Племінний завод "Славне"

до

Сільськогосподарського виробничого кооперативу КАТП "Джанкой"

про

стягнення 8 086,45 грн.

За участю представників сторін:

позивача – Мельник В.Д. дов. № 01/25 від 26.02.2008 р.,

відповідача – не з'явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.02.2008 р. (суддя – Альошина С.М.) в частині позовних вимог про стягнення 1 449 грн. спричиненої матеріальної шкоди та 20 % штрафу за поставку неякісної продукції в сумі 5 637, 45 у позові відмовлено. В частині позовних вимог про стягнення 1 000 грн. моральної шкоди провадження у справі припинено. Стягнуто з ВАТ "Племінний завод "Славне" 85 грн. державного мита.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 28.05.2008 р. (судді – Плут В.М., Борисова Ю.В., Гонтарь В.І.) рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.02.2008 р. залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду та постановою суду апеляційної інстанції, ВАТ "Племінний завод "Славне" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідач не скористався наданим процесуальним правом участі у суду касаційної інстанції

Відзиву від відповідача не надходило.

Розпорядженням В.о. Голови судової палати від 29.09.2008 р. у зв’язку з виходом судді Фролової Г.М. з відпустки, для перегляду в касаційному порядку справи № 2-28/9772-2007, призначеної до розгляду на 30.09.2008 р., утворено колегію суддів в наступному складі: головуючий –Муравйов О.В., судді – Полянський А.Г., Фролова Г.М.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.04.2006 р. між сторонами був укладений договір на закупівлю племінних тварин.

Умовами договору були визначені відомості про товар, зокрема: найменування товару, комплектність та якість - крупний рогатий скот породи "Червона степова" живою вагою приблизно 50 голів; одиниця виміру - один кг. живої ваги; ціна за одиницю - з урахуванням ПДВ складає 16 гривень, у тому числі за рахунок покупця 8 грн., за рахунок бюджету 8 грн.

06.06.2006 р. позивач отримав від відповідача племінних тварин на суму 84 562,50 грн.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, судами було надано оцінку ветеринарному свідоцтву серії РДОО № 0062466 від 06.06.2006 р. на тварин, згідно якого відповідач передавав позивачу скот благополучний щодо заразних хвороб тварин.

13.06.2006 року, сироватка крові 30 нетелів була передана ВАТ "Племінний завод "Славне" до Роздольненської міжрайонної державної лабораторії ветеринарної медицини для дослідження на лептоспіроз, 10 з яких були передані з ознаками захворювання на лептоспіроз.

Відповідно до результату досліджень по експертизі № 274-304 від 13.06.2006 року, наданого 16.06.2006 року Роздольненською міжрайонною державною лабораторією ветеринарної медицини, проби 20 тварин були повернені із указанням на негативну реакцію на лептоспіроз та приміткою про те, що проби решти 10 тварин реагують на вказане захворювання.

Також відповідно до результату досліджень по експертизі № 369-378 від 03.07.2006 року, наданого також Роздольненською міжрайонною державною лабораторією ветеринарної медицини, вказані проби 10 нетелів негативно реагували на лептоспіроз.

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач просив стягнути з стягнути з відповідача 7 086,45 грн., у тому числі 1 449,00 грн. витрат, пов'язаних з усуненням джерела захворювання, та 20 % штрафу за поставку неякісної продукції в сумі 5 637,45 грн., а в частині стягнення 1 000 грн. моральної шкоди позивач відмовився від позову.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Рішення попередніх судових інстанцій обґрунтовані тим, що відповідно до абзацу 7 пункту 2.7. Інструкції про заходи з профілактики та боротьби з анаплазмозом великої і дрібної рогатої худоби, затвердженої Наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини України № 47 від 10.10.2000 року, лептоспіроз проявляється пропасницею, гемоглобінурією, жовтяницею та некрозами слизових оболонок та шкіри, атонією шлунково-кишкового тракту, абортами, народженням нежиттєздатного молодняку, зниженням продуктивності. Інкубаційний період триває 3-20 днів. Для встановлення діагнозу лептоспірозу в лабораторію ветеринарної медицини відправляють патологічний матеріал, сироватку крові від хворих тварин для серологічних досліджень.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судами встановлено, що племінні тварини були одержані ВАТ "Племінний завод "Славне" 06.06.2006 р., а сироватка крові 30 нетелів була передана позивачем до Роздольненської міжрайонної державної лабораторії ветеринарної медицини для дослідження на лептоспіроз лише 13.06.2006 р.

Тобто, сироватка була передана через 7 днів після одержання нетелів, тоді як згідно Інструкції про заходи з профілактики та боротьби з анаплазмозом великої і дрібної рогатої худоби, інкубаційний період захворювання тварин на лептоспіроз триває від 3 днів.

Крім того, судами надано оцінку довідці Джанкойської районної державної лікарні ветеринарної медицини № 357-4/к700 від 09.08.2007 року, згідно якої Сільськогосподарський виробничий кооператив КАТП "Джанкой" являється благополучним по інфекційних захворюваннях сільськогосподарських тварин.

Відповідно до довідки Управління ветеринарної медицини в Джанкойському районі № 01-34/2-3/140 від 31.10.2007 р., крупний рогатий скот (нетелі) в кількості 10 голів, ідентифікаційні номери яких співпадають з номерами тварин, які, за даними позивача, станом на 13.06.2006 року проявляли ознаки захворювання на лептоспіроз, станом на 06.06.2006 року не були хворими лептоспірозом та не були носіями лептоспір.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з цим, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання (ст. 614 ЦК України).

Однак, в порушення вимог ст. ст. 33, 34 ГПК України позивачем не було доведено, що станом на 06.06.2006 р. відповідачем передано позивачу хворих тварин.

За таких обставин, судом першої інстанції обґрунтовано було відмовлено у стягненні з відповідача 1 449 грн. витрат, пов'язаних з усуненням джерела захворювання.

В частині вимог про стягнення штрафу, попередніми судовими інстанціями обґрунтовано зазначено про те, що відповідно до пункту 59 Положення про поставки продукції виробничо-технічного призначення, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 25.07.1988 року № 888, якщо поставлена продукція не відповідає за якістю стандартам, технічним умовам, іншої документації, зразкам (еталонам) або умовам договору, а також якщо поставлена некомплектна продукція, виробник (постачальник) сплачує покупцю (одержувачу) штраф у розмірі 20 відсотків вартості продукції неналежної якості або некомплектної. Вказаний штраф стягується з виробника, а у випадках, передбачених в договорі, - з постачальника. В тих випадках, коли продукція відповідає стандартам, технічним умовам, іншій документації, зразкам (еталонам), але не відповідає підвищеним вимогам до якості, передбаченим договором, штраф за поставку такої продукції передбачається в договорі. Якщо виробник (постачальник) в установлені терміни усунув дефекти в поставленій продукції (доукомплектував її), штрафи, передбачені даний пунктом, не стягуються.

З матеріалів справи вбачається, що штраф у розмірі 20 % за поставку неякісної продукції не був передбачений в договорі та ВАТ "Племінний завод "Славне" не зверталось до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "КАТП "Джанкой" з вимогами про необхідність лікування або про заміну хворих тварин.

Враховуючи викладене, судами також правомірно було відмовлено у задоволенні цієї частині позовних вимог.

Приймаючи відмову від позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, місцевий господарський суд обґрунтовано застосував п. 4 ст. 80 ГПК України.

Враховуючи викладене, перевіривши у відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого суду та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що суди в порядку ст. ст. 43, 47, 43, 99, 101 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним чином проаналізували відносини сторін.

На підставі встановлених фактичних обставин, місцевим господарським судом з’ясовано дійсні права і обов'язки сторін, правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини та обґрунтовано відмовлено у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу, апеляційний суд повно з’ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Посилання оскаржувача на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117 ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з цим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.ст. 85, 1115 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою присутнього представника позивача оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Племінний завод "Славне" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.02.2008 року у справі № 2-28/9772-2007 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 28.05.2008 року у справі № 2-28/9772-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя Муравйов О.В.

Судді Полянський А.Г.

Фролова Г.М.