КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

12.05.08 р.                                                                                          № 17/452-07

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Жук Г. А. (доповідач по справі),

суддів:

Агрикової О.В.

Разіної Т. І

при секретарі судового засідання: Рустам’яні Е.А.,

за участю представників сторін:

від позивача:           Борисенко А.М. –представник за дов. № 21 від 15.05.06 р.;

від відповідача:           не з’явились

розглянувши матеріали апеляційної скарги Київського обласного комунального автотранспортного підприємства 13254 на рішення господарського суду Київської області від 18.02.2008р.

у справі № 17/452-07 (суддя Суховий В.Г.)

за позовом          Малого приватного підприємства «Агач», м. Біла Церква, Київської області;

до           Київського обласного комунального автотранспортного підприємства 13254, м. Біла Церква, Київської області;

про           стягнення 42 406,51 грн.

В С Т А Н О В И В :

Мале приватне підприємство «Агач»звернулося до господарського суду Київської області з позовною заявою до Київського обласного комунального автотранспортного підприємства 13254 про стягнення 42 406,51 грн., що становлять заборгованість за договором № 33 від 17.11.2007 року в сумі 36 252,00 грн., 3% річних –1 015,06 грн., інфляційні втрати –5 139,45 грн. (а.с.2-3).

Рішенням господарського суду Київської області від 18.02.2008р. у справі № 17/452-07 позов Малого приватного підприємства «Агач»задоволено. Стягнуто з Київського обласного комунального автотранспортного підприємства 13254 на користь Малого приватного підприємства «Агач»36 252,00 грн. основного боргу, 5 139,45 грн. –інфляційних втрат, 1 015,06 грн. –3% річних (а.с.44-46).

Суд першої інстанції посилаючись ст. ст. 525, 526, 601, 625 ЦК України відповідно до яких зобов’язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач, Київське обласне комунальне автотранспортне підприємство 13254 через місцевий господарський суд подало апеляційну скаргу (вх. № 2-04/1/206/489 від 11.03.2008р.) в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 18.02.2008 року у справі № 17/452-07 та прийняти нове рішення, яким залишити позов без задоволення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовуються тим, що вказане рішення винесене за відсутності представника скаржника, який належним чином не повідомлений про час та місце судового засідання.

Зокрема, скаржник зазначає, що не отримував ухвали господарського суду Київської області від 07.02.2008 року, а тому судом першої інстанції порушено принцип рівності сторін та вимоги ст. ст. 42, 22 ГПК України, ст. 129 Конституції України та ст. 7 Закону України «Про судоустрій України».

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 17.03.2008 року вказана апеляційна скарга прийнята до провадження у складі колегії суддів: Жук Г.А. –головуючий по справі, судді –Агрикова О.В., Мазур Л.М.

Розпорядженням заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 25.04.2008 року склад судової колегії змінено.

Представник Малого приватного підприємства «Агач»(позивач у справі) проти задоволення апеляційної скарги заперечував, рішення господарського суду Київської області від 18.02.2008р. у справі № 17/452-07 вважає законним та обґрунтованим.

Скаржник у справі не направив свого представника в судове засідання 12.05.2008р., хоча про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського міжобласного апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

17.11.2006 року АТП – 13254 «Київоблкомунтранс»(замовник) та Мале приватне підприємство «Агач»(підрядник) уклали договір № 33 відповідно до умов якого підрядник зобов’язався виконати ремонт прохідної АТП 13254, а замовник, в свою чергу, зобов’язався прийняти роботу та оплатити її вартість (а.с.8).

Відповідно до п. 4.1 договору загальна вартість робіт становить 47 334,00 грн.

Пунктом 4.2 договору сторони передбачили обов’язок замовника перерахувати підряднику аванс в розмірі 50 % від загальної вартості договору.

Згідно п. 4.3 договору остаточна оплата вартості виконаних підрядником робіт проводиться замовником протягом 30 днів з моменту підписання останнього акту виконаних робіт.

Виконання позивачем підрядних робіт згідно договору № 33 від 17.11.2006 року на загальну суму 47 334,00 підтверджено представленими в матеріалах справи копіями актів приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2006 року від 28.11.2006 року (а.с.9-12).

Мале приватне підприємство «Агач»стверджує, що станом на 31.10.2006 року за надані автотранспортні послуги він мав борг перед Київським обласним комунальним автотранспортним підприємством 13254 в розмірі 10 592,00 грн., з яких 5 000,00 грн. було сплачено 01.11.2006 року.

Крім того, 01.11.2006 року відповідачем були надані позивачу автотранспортні послуги на суму 1 170,00 грн., 30.11.2006 року – на суму 3 240,00 грн., 07.12.2006 року –на суму 1 080,00 грн., всього на суму 5490,00 грн., про прийняття яких між сторонами було підписано відповідні акти.

Таким чином, заборгованість МПП «Агач»перед Київським обласним комунальним автотранспортним підприємством 13254 на час звернення до суду становила 11 082,00 грн. (10592,00-5000,00+5490,00).

Матеріали справи містять заяву МПП «Агач» про зарахування зустрічних однорідних вимог № 98 від 11.12.2007 року (а.с.14) з якої вбачається, що заборгованість Київського обласного комунального автотранспортного підприємства 13254 перед Малим приватним підприємством «Агач»за виконані підрядні роботи у відповідності до умов договору № 33 від 17.11.2006 року становить 47 334,00 грн.

На підставі ст. 601 ЦК України, позивач зарахував власні зобов’язання по оплаті наданих автотранспортних послуг в розмірі 11 082,00 грн. в рахунок часткової оплати вартості підрядних робіт, які виконувалися ним на підставі договору № 33 від 17.11.2006 року.

Після зарахування зустрічних однорідних вимог заборгованість Київського обласного комунального автотранспортного підприємства 13254 перед малим приватним підприємством «Агач»за виконані підрядні роботи у відповідності до договору № 33 від 17.11.2006 року становить 36 252,00 грн., що підтверджується актом звірки від 02.04.2007 року (а.с.13).

Мале приватне підприємство «Агач»05.12.2007 року направило на адресу Київського обласного комунального автотранспортного підприємства 13254 лист-вимогу № 89 про виконання зобов’язань, в якому просить в семиденний строк сплатити суму боргу в розмірі 36 252,00 грн., інфляційних втрат в сумі 4 248,37 грн. та 3 % річних в розмірі 961,67 грн. (а.с.15-16).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм матеріального та процесуального права, при винесені оскаржуваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов’язання з договору підряду (виконання робіт), згідно якого, в силу ст. 837 ЦК України, одна сторона (виконавець) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За змістом даної норми Цивільного кодексу України договір підряду - це консунсуальний, двосторонній та оплатний договір.

Ст. 854 ЦК України до обов’язків замовника, зокрема, відносить оплату виконаної підрядником роботи після здачі всієї роботи, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов’язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Проте всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх зобов’язань перед позивачем щодо проведення розрахунків за виконані роботи, у зв’язку з чим заборгованість станом на час звернення позивача з позовом, становить 36 252,00 грн.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Факт виконання робіт за договором підряду № 33 від 17.11.2006 року МПП «Агач» підтверджено представленими позивачем актами приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2006 року від 28.11.2006 року, які містять підпис повноважних осіб сторін за договором.

Відповідач в апеляційній скарзі факт підписання актів виконаних робіт не заперечив, не представив доказів сплати заборгованості.

Враховуючи вимоги ст.599 ЦК України, згідно якої зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, колегія суддів апеляційного суду визнає правомірним та обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог позивача про стягнення боргу в сумі 36 252,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що інфляційні втрати пов’язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних –платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, колегія суддів визнає правомірними позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 5 139,45 грн. та 3 % річних в сумі 1 015,06 грн.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає недоведеними та необгрунтованими твердження скаржника про те, що ним не отримано копії ухвали господарського суду Київської області від 07.02.2008 року про відкладення розгляду справи, чим було порушено його процесуальні права на захист, оскільки з матеріалів справи вбачається, що поштова адреса, на яку направлялися всі документи було вказано самим відповідачем в договорі підряду, а також в апеляційній скарзі.

Стаття 87 ГПК України передбачає, що рішення та ухвали розсилаються сторонам не пізніше 5 днів після їх прийняття або вручаються їм під розписку. Судові акти розсилаються поштою звичайним листом за адресою, яка вказана особою, що бере участь у справі або за місцезнаходженням юридичної особи. Рішення та ухвали можуть бути вручені зазначеним особам під розписку у приміщенні суду.

В силу статті 33 ГПК України на сторони покладено обов’язок доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи адреса відповідача –09100, Київська область, м.Біла Церква, вул. Київська,33, що не заперечено скаржником в апеляційній скарзі, та зазначено ним в договорі та апеляційній скарзі.

Дану адресу Київського обласного комунального автотранспортного підприємства 13254 зазначено і позивачем в позовній заяві, на дану адресу направлялися місцевим господарським судом всі процесуальні документи, в тому числі і ухвала про відкладення розгляду справи у даній справі від 07.02.2008 року.

Своєчасне направлення відповідачу ухвали суду від 07.02.2008 року про відкладення розгляду справи підтверджено відміткою канцелярії суду на звороті ухвали (а.с.39) та реєстром відправки поштової кореспонденції від 09.02.2008 року (а.с.47), що спростовує твердження скаржника про не отримання ним ухвали місцевого господарського суду від 07.02.2008 року у справі № 17/452-07.

За даних обставин, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, тому рішення господарського суду Київської області від 18.02.2008р. у справі № 17/452-07 відповідає фактичним обставинам справи та не суперечить чинному законодавству України, а відтак передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.          Апеляційну скаргу Київського обласного комунального автотранспортного підприємства 13254 на рішення господарського суду Київської області від 18.02.2008р. у справі № 17/452-07 - залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Київської області від 18.02.2008р. у справі № 17/452-07 - залишити без змін.

3.          Справу № 17/452-07 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя:                                                                      Жук Г. А.

Судді:

Агрикова О.В.

Разіна Т. І

Дата відправки 16.05.08