КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
№ 03/202
міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:
судді:                    Жук Г. А. (доповідач по справі),
суддів:
секретарі судового засідання:
участю представників сторін:
позивача:           не з'явились;
відповідача:           Коваленко О.М. -представник за дов. №
матеріали апеляційної скарги Відкритого акціонерного товариства «Смілянський
цукровий завод»на рішення господарського суду Черкаської області від
у справі № 03/202 (суддя Єфіменко В.В.)
за позовом          Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1, м. Шпола, Черкаської області;
до                    Відкритого акціонерного товариства
«Смілянський цукровий завод», м. Сміла, Черкаської області;
про          стягнення 16 541,18 грн.
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1звернувся до господарського
суду Черкаської області з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства
«Смілянський цукровий завод»про стягнення 16 541,18 грн., що становить 13
551,78 грн. - заборгованість за договором № 873 від 17.10.2006 року, 411,01
грн. -три відсотки річних та 2 578,40 грн. -інфляційні втрати (а.с.2-3).
Рішенням
господарського суду Черкаської області від 06.02.2008р. позов Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 задоволено повністю.
Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Смілянський цукровий завод»на
користь Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 13 551,78
грн. заборгованості, 411,01 грн. -3% річних та 2 578,40 -інфляційних втрат
(а.с.32).

В
обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції посилається на ст. 193 ГК
України та ст. ст. 526, 625 Цивільного кодексу України, відповідно до яких
господарські зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений
строк, боржник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми.

Не
погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач, Відкрите акціонерне товариство
«Смілянський цукровий завод», через місцевий господарський суд подав апеляційну
скаргу № 11-2/451 від 13.02.2008 року (вх. 2-04/3/95/446 від 05.03.2008р.) на
рішення суду першої інстанції, в якій просить скасувати рішення господарського
суду Черкаської області від 06.02.2008р. по справі № 03/202 та прийняти нове
рішення.

Доводи
апеляційної скарги обґрунтовуються тим, що при винесені вказаного рішення судом
першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального
права та неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Зокрема,
скаржник вказує, що відповідно до п. 4.3 договору № 873 від 17.10.2006 року
розрахунки між сторонами проводяться щомісячно згідно акту виконаних робіт.
Проте, позивачем такий акт складено лише 07.12.2007 року в зв'язку з чим,
позивач не мав права на стягнення з відповідача трьох відсотків річних та
інфляційних втрат за одинадцять місяців прострочення зобов'язання.

Ухвалою
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10.03.2008 року
вказана апеляційна скарга  прийнята до
провадження у складі колегії суддів: Жук Г.А. -головуючий по справі, судді
-Агрикова О.В., Мазур Л.М.

Розпорядженням
заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від
25.04.2008 року склад судової колегії змінено.

Представник
Відкритого акціонерного товариства
«Смілянський цукровий завод»(відповідач у справі) підтримав вимоги
апеляційної скарги, просить суд скасувати рішення господарського суду
Черкаської області від 06.02.2008р. у справі № 03/202 та прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу.

Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1(позивач у справі) в судове
засідання 05.05.2008 року не з'явився, хоча про час і місце судового засідання
був повідомлений належним чином.

Відповідно
до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський
суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не
залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість
рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова
колегія Київського міжобласного апеляційного господарського суду, розглянувши
матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши
правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та
процесуального права встановила наступне.

17.10.2006
року Відкрите акціонерне товариство «Смілянський цукровий завод»(заготівельник)
та Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1(транспортувальник)
уклали договір № 873 на перевезення цукрових буряків відповідно до умов якого
заготівельник зобов'язується забезпечити своєчасне приймання та розвантаження
автотранспорту транспортувальника з буряком згідно графіку доставки, а
транспортувальник зобов'язується забезпечити подачу технічно справного
автотранспорту до всіх пунктів навантаження сільських господарств згідно
графіку доставки (а.с.4).

Згідно
Додатку № 1 до договору № 873 від 17.10.2006 року перевезення цукрових буряків
на територію ВАТ «Смілянський цукровий завод»здійснюється водіями: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 автомобілями відповідно:
КАМАЗ 55102 (державний номерний знак НОМЕР_1), МАЗ 5334 (державний номерний
знак НОМЕР_2), КАМАЗ 5320 (державний номерний знак НОМЕР_3), МАЗ супер
(державний номерний знак НОМЕР_4), МАЗ 5334 (державний номерний знак НОМЕР_5),
КАМАЗ 5511 (державний номерний знак НОМЕР_6), КАМАЗ 5511 (державний номерний
знак НОМЕР_7, КАМАЗ 5320 (а.с.5).

Матеріали
справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов'язання з
договору перевезення вантажу, згідно якого, в силу вимог ст. 909 ЦК України та
ст. 307 ГК України транспортна організація (перевізник) зобов'язується
доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення в установлений
законодавством чи договором строк і видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за
перевезенням вантажу встановлену плату.

У
відповідності до вимог ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України в силу зобов'язання
одна  сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна
його  умов не допускається.

В
підтвердження виконання перевізником зобов'язань за договором позивачем
представлено копії талонів на приймання буряків за період з 19.10.2006 року по
28.10.2006 року (наявні в матеріалах справи (а.с.20-24)). Факт здійснення
позивачем перевезення буряків, об'єм перевезення не заперечене відповідачем, як
не заперечене і суми заборгованості 13 551,78 грн., що становить вартість
виконаних робіт по перевезенню вантажу, однак, в заперечення позову відповідач
стверджує, що позивачем не направлено на його адресу претензії - вимоги  на оплату.

Пунктом
4.3 договору № 873 від 17.10.2006 року сторони передбачили, що розрахунки між
транспортувальником і заготівельником проводяться щомісячно згідно акту
виконаних робіт.

Проте
сторонами акт виконаних робіт не складався. Позивач посилається на акт звірки
взаємних розрахунків станом на 07.11.2007 року, яким, на його думку, відповідач
підтвердив заборгованість в сумі 13551,78 грн., розцінює даний акт, як акт
прийняття виконаних робіт.

На
думку колегії суддів апеляційного господарського суду акт звірки взаємних
розрахунків по своїй суті є тільки документом по якому бухгалтерії підприємств
звіряють бухгалтерський облік операцій, а наявність чи відсутність будь-яких
зобов'язань сторін підтверджується первинними бухгалтерськими документами,
такими як: договір, накладні, рахунки, акти приймання  робіт, тощо.

Таким
чином, акт звірки взаємних розрахунків ( а.с. 6), не може бути взятий до уваги,
як належний доказ в підтвердження виконання робіт, а відтак і підтвердження
настання строку оплати, у порядку передбаченому умовами п. 4.3 договору.

Відповідно
до ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись
іншими засобами доказування.

Приймаючи
до уваги, що договором передбачено обов'язок заготівельника проводити
розрахунки за перевезення буряка щомісячно, але на підставі актів виконаних
робіт, які не складалися сторонами, колегія суддів вважає, що невиконання
сторонами умови договору по складенню актів виконаних робіт, які передбачають
узгодження об'єму та вартості перевезення, виключає можливість та
обов'язковість щомісячної оплати.

За
даних обставин, строк виконання обов'язку по оплаті вартості перевезення у
відповідача настає з моменту пред'явлення вимоги на оплату і відповідно до ч. 2
ст. 530 ЦК України, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк
від дня пред'явлення вимоги.

Як
стверджує позивач та підтверджено матеріалами справи 27.11.2007 року позивач,
СПД ФО ОСОБА_1 направив скаржнику претензію № 1 в якій просить в семиденний
строк перерахувати на розрахунковий рахунок позивача  16 541,18 грн., що становить заборгованість
за договором № 873 від 17.10.2006 року та штрафні санкції (а.с.7-8).

З
огляду на приписи ст.5 ГПК України, колегія суддів вважає, що претензія
позивача № 1 від 27.11.2007 року є вимогою на оплату в розумінні ст. 530 ЦК
України.

Факт
забезпечення подачі технічно справного автотранспорту та перевезення вантажу
доведено матеріалами справи та не заперечене скаржником ні під час провадження
в суді першої інстанції ні в апеляційній скарзі.

За
даних обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського суду, що позивачем доведено належними та
допустимими доказами невиконання відповідачем зобов'язань по остаточному
розрахунку за договором № 873 від 17.10.2006 року в сумі 13 551,78 грн. та
правомірно стягнуто з відповідача суму заборгованості по оплаті вартості
перевезення.

У
відповідності до листа Верхового Суду України від 03.04.1997 р. № 62-97р з
рекомендаціями стосовно порядку застосування індексів інфляції при розгляді
судових справ при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс
розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць; тому слід
вважати, що сума, внесена за період с 1 по 15 число відповідного місяця,
індексується за період з врахуванням цього місяця, а якщо с 16 по 31 число, то
розрахунок починається з наступного місяця.

Однак,
враховуючи,  що позивачем претензію №
1  направлено боржнику 27.11.2007 року
право вимоги на стягнення боргу в судовому порядку настало 05.12.2007 року, а
до господарського суду Черкаської області, як свідчить штемпель канцелярії
господарського суду, позивач звернувся 13.12.2007 року.

Враховуючи
вищенаведене, судова колегія дійшла до висновку, що на час звернення позивача з
позовом, останній не набув права на застосування вимоги про стягнення річних та
інфляційних втрат, а тому позовні вимоги в частині стягнення 2 578,40 грн.
інфляційних втрат та 411,01 грн. річних не підлягають до задоволення.

За
даних обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що позивачем неправомірно і
безпідставно нараховано річні і інфляційні втрати з моменту підписання
сторонами акту звірки розрахунків, а тому відмовляє позивачу у стягненні 411,01
грн. -3% річних та 2 578,40 грн. інфляційних втрат.

Враховуючи
наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла до висновку, що рішення
господарського суду Черкаської області від 06.02.2008р. у справі № 03/202
прийняте місцевим господарським судом за неповним з'ясуванням обставин, що
мають значення для справи, за недоведеністю обставин, що мають значення для
справи та недоведеністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, що
є підставою  скасування рішення суду на
підставі ст. 104 ГПК.

Судові
витрати за розгляд справи розподіляються пропорційно розміру задоволених позовних
вимог  у відповідності до п. 2 ч. 1ст. 49
ГПК України.

Керуючись
ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, ГПК України, Київський міжобласний апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Смілянський цукровий завод» на рішення господарського
суду Черкаської області від 06.02.2008р. у справі № 03/202 задовольнити
частково.

2.          Рішення господарського суду
Черкаської області від 06.02.2008р. у справі № 03/202 скасувати частково.

3.          Прийняти нове рішення, яким частково
задовольнити позовні вимоги Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1.

4.          Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Смілянський цукровий завод»(20702, Черкаська область, м.Сміла, вул.
Р.Люксембург,6, р/р 260030003 в Черкаській філії АКБ «Легбанк», МФО 354853, ) на користь Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1ідентифікаційний номер НОМЕР_8) 13 551,78 грн.
основного боргу.

5.          В решті частини позову відмовити.

6.          Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Смілянський цукровий завод»(20702, Черкаська область, м.Сміла, вул.
Р.Люксембург,6, р/р 260030003 в Черкаській філії АКБ «Легбанк», МФО 354853, ) на користь Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_8) 135,52 грн. в
повернення державного мита та 96,76 грн. в повернення витрат за
судово-інформаційне забезпечення судового процесу за розгляд справи в суді
першої інстанції.

7.          Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1ідентифікаційний номер
НОМЕР_8) на користь Відкритого акціонерного товариства «Смілянський цукровий
завод»(20702, Черкаська область, м.Сміла, вул. Р.Люксембург,6, р/р 260030003 в
Черкаській філії АКБ «Легбанк», МФО 354853, ) 67,82 грн. в
повернення державного мита   за розгляд
справи в суді апеляційної інстанції.

8.          Доручити господарському суду Черкаської
області видати відповідні виконавчі документи.

Справу
№ 03/202 повернути до господарського суду Черкаської області.

Головуючий
суддя:
Жук Г. А.

Судді:

Агрикова  О.В.

Разіна Т. І

Дата відправки  15.05.08