ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2008 р.

№ 5/253

Доповідач –суддя Мележик Н.І.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Подоляк О.В.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу                                                   Закритого акціонерного товариства

"Агропромислова компанія"

на рішення           господарського суду Кіровоградської області від 24.12.2007 року

та на постанову          Дніпропетровського апеляційного

господарського суду від 25.02.2008 року

у справі                                                  № 5/253

господарського суду                              Кіровоградської області

за позовом                                                  Закритого акціонерного товариства

"Агропромислова компанія"

до                                                             Відкритого акціонерного товариства

"Державний експортно-імпортний банк

України" в особі філії ВАТ "Державний

експортно-імпортний банк України у м.

Кіровограді"

за участю третьої особи, яка не

заявляє самостійних вимог на

предмет спору на стороні

відповідача                                         Закритого акціонерного товариства

"Олександрія Хліб"

про           визнання відсутнім права застави на майно, зобов"язання виключити запис із реєстру

за участю представників:

позивача –          не з"явились

відповідача –          Донченка Д.Є.

третьої особи -           не з"явились

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2007 року Закрите акціонерне товариство "Агропромислова компанія" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовом до Закритого акціонерного товариства "Олександрія Хліб" про визнання відсутнім у відкритого акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" права застави на майно ЗАТ "Олександрія Хліб", перелік якого наведено в договорі застави № 5505Z170 від 30.11.2005 року, та зобов'язання ВАТ "Державний експертно-імпортний банк України" виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис, внесений на підставі договору застави № 5505Z171 від 30.11.2005 р.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 24.12.2007 року (суддя Змеула О.А.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.02.2008 року (судді: Білецька Л.М., Науменко І.М., Голяшкін О.В.), в задоволенні позовних вимог Закритого акціонерного товариства "Агропромислова компанія" відмовлено.

В касаційній скарзі Закрите акціонерне товариство "Агропромислова компанія" просить скасувати рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів у даній справі та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення або постанова господарського суду прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Матеріали справи свідчать про те, що суди попередніх інстанцій повно та об’єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, дослідили подані, в обґрунтування вимог і заперечень, докази сторін.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, місцевий та апеляційний господарські суди встановили, що 30.11.2005 року між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України", від імені якого діяла філія ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Кіровограді, та ЗАТ "Олександрія Хліб" укладена генеральна угода № 5505N2, за якою банк встановлює позичальнику ліміт кредитних операцій в порядку та на умовах, визначених в додатково укладених договорах (угодах) до цієї генеральної угоди, які є невід'ємною її частиною. Загальна сума ліміту кредитних операцій, які здійснюються сторонами, в будь-який момент під час дії даної генеральної угоди не може перевищувати суми, що еквівалентна 12 000 000 грн. Термін користування позичальником кредитними коштами за даною генеральною угодою встановлюється до 29 листопада 2010 року.

Пунктом 3.1.4. цієї угоди визначено, що вона поширюється на кредитний договір № 5505К41 від 30 листопада 2005 року, відповідно до якого банк відкриває позичальнику відновлювану кредитну лінію в сумі 12 000 000 грн. на умовах, визначених договором, строком до 29 листопада 2006 року та інші угоди (договори), що будуть укладені між банком та позичальником протягом дії даної генеральної угоди в межах ліміту кредитних операцій, встановлених згідно п. 3.1.2 Угоди.

Також 07.12.2006 року між тими ж сторонами укладений кредитний договір № 5506К40, за яким банк відкриває позичальнику в рамках генеральної угоди відновлювану кредитну лінію з сукупним лімітом заборгованості за новою кредитною лінією та кредитною лінією, відкритою згідно кредитного договору №5506К6 від 22.02.2006р. на рівні 12 000 000 грн., строком на 12 місяців на умовах забезпеченості, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання відповідно до положень та умов цього договору. Кредитна лінія відкривається в рамках генеральної угоди №5505N2 від 30.11.2005 року, що укладена з ЗАТ "Олександрія Хліб" строком погашення 29.11.2010 року з усіма чинними та можливими змінами та доповненнями.

На підставі п. 3.8. кредитного договору від 07 грудня 2006 року №5506К40 банк відкрив позичальнику позичковий рахунок та надав останньому в період з 07.12.2006 по 27.02.2007 року кредитні кошти в сумі 13100000 грн.

За кредитним договором №5506К40 від 07.12.2006 року ЗАТ "Олександрія хліб" має перед ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" прострочену заборгованість за кредитом в сумі 12 000 000 грн., заборгованість по сумнівних процентах в сумі 560 031,11 грн., заборгованість за несплаченими процентами - 376 166, 67 грн., а також заборгованість за комісіями та платі за управління.

В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, 30.11.2005 року між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України", від імені якого діє філія ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Кіровограді (заставодержатель), та ЗАТ "Агропромислова компанія" (заставодавець) укладено договір застави № 5505Z170, за умовами якого заставодавець передав заставодержателю у заставу автотранспортні засоби, обладнання та сільськогосподарську техніку, зазначену в п. 1.2. договору застави, забезпечивши, таким чином, вимоги відповідача по кредитному.

На підставі договору застави до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис про обтяження майна.

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання відсутності у останнього права застави на майно позивача, перелік якого міститься в договорі застави №5505Z170 від 30.11.2005 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий та апеляційний господарські суди встановили, що пунктами 1.1., 1.2. договору застави передбачено суть, розмір та строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, в зв"язку з чим сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору відповідно до статті 12 Закону України "Про заставу", а тому договір застави є укладеним та дійсним і відповідає положенням цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Нормами статтей 12 Закону України "Про заставу" та статті 584 ЦК України передбачено, що у договорі застави визначаються істотні умови договору застави - суть, розмір та строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї з сторін повинна бути досягнута згода.

Враховуючи, що предметом даного позову є матеріально-правова вимога щодо визнання відсутності у відповідача права застави на майно позивача через відсутність згоди щодо максимального розміру вимоги, яка забезпечується обтяженням, суди попередніх інстанцій прийшли до обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Закритого акціонерного товариства "Агропромислова компанія", оскільки такі вимоги суперечать чинному законодавству, зокрема, статті 584 ЦК України.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів ґрунтуються на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідають нормам матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги не спростовують висновків господарських судів попередніх інстанцій, в зв’язку з чим підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Агропромислова компанія"залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 24.12.2007 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.02.2008 року у справі № 5/253 залишити без змін.

Головуючий суддя

Т.П. Козир

Судді

Н.І. Мележик

О.А. Подоляк