ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

29.05.2008

Справа №2-2/4216-2008

За позовом Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Сімферополя» (м. Сімферополь, вул.. Гурзуфська, 5)

до Комунального підприємства «Сельсервіс»(97501,Сімферопольський район,с.Мирне,вул.Білова,1)

про стягнення 10 334грн43коп.

Суддя Толпиго В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача : Міркін, предст, довір.у справі.

Від відповідача : не з’явився.

Суть спору:

Позивач - Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Сімферополя» звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до відповідача - Комунального підприємства «Сельсервіс» про стягнення 10 334грн43коп, з яких заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 9 636грн31коп, пеня у сумі 147грн36коп, інфляція у сумі 487грн12коп та річні у сумі 63грн64коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами був укладений Договір №2632 від 01.4.2002р. на водопостачання з комунального водопроводу та відведення стоків (водовідведення) до комунальної каналізації, у виконання якого позивач надавав відповідачеві послуги, відповідач споживав воду та скидав стоки. До цього договору було укладено Доповнення від 01.11.2003р. На оплату спожитих відповідачем послуг позивач пред’являв рахунки на суму 10 636грн.31коп, які були підписані відповідачем. У порушення умов договору та прийнятих на себе зобов’язань відповідач сплачував послуги не регулярно, не в повному об’ємі та з порушенням строків оплати. Так відповідачем було сплачено лише 1000,00грн, сума боргу у розмірі 9 636грн31коп відповідачем погашена не була, що і стало підставою для нарахування пені, річних, інфляції та звернення позивача з позовом до суду.

Позивач у судовому засіданні надав суду заяву від 29.5.2008р по зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 9 636грн31коп, пеню у сумі 147грн36коп, інфляцію у сумі 234грн52коп та річні у сумі 36,00грн.

Також позивачем у судовому засіданні була надана суду заява про відмову відповідно до п.4 ст.80 ГПК України від стягнення 27грн64коп річних та 252грн60коп інфляційних.

Відповідач у судове засідання не з’явився, відзив на позов не надав, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином: рекомендованою кореспонденцією.

Спір розглядається за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Стаття 638 Цивільного кодексу України передбачає, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції ( Стаття 640 ЦК України).

Відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію ( Стаття 646 ЦК України).

Між Сімферопольським ВП ВКГ та відповідачем був укладений договір №2632 від 01.4.2002р на відпуск води з комунального водопроводу та прийняття стоків в комунальну каналізацію. До цього договору було укладено Доповнення від 01.11.2003р.

Відповідно до п.1.1 статуту КРП «ВП ВКГ м.Сімферополя», зареєстрованого державним реєстратором 16.7.2007р, та п.2 ч.1 ст.512 ЦК України позивач є правонаступником Сімферопольського ВП ВКГ за договором №2632 від 01.4.2002р

Відповідно до вищенаведеного договору (та доповнення до нього) позивач узяв на себе зобов’язання щодо надання послуг відповідачу по водопостачанню питної води, при наявності води в джерелах в об’ємах не більш встановленого ліміту, а також по водовідведенню в об’ємах наведених в п.1 цього договору.

У виконання узятих на себе обов’язків за договором, позивач надав відповідачеві у період з 19.11.2007р по 18.02.2008р передбачені договором послуги, на загальну суму 10 636грн.31коп.

Розрахунки за воду здійснюються згідно тарифам в розмірі за 1м.куб. відпущеної води та за 1м.куб відведених стоків без урахування ПДВ. Зміна тарифів на послуги водопостачання та водовідведення проводиться відповідно до п.1.10 Правил користування системами комунального водозабезпечення та водовідведення у містах та селищах України, позивач повідомляє про це відповідача шляхом пред’явлення платіжного документу без оформлення додаткової угоди (пункти 2, 4 Договору).

На оплату спожитих відповідачем послуг з водовідведення та водопостачання за вищевказаним Договором позивач пред’явив рахунки №2632 від 18.12.2007р на 3 459грн07коп, №2632 від 17.01.2008р на 3 585грн64коп., №2632 від 18.02.2008р на 3 591грн60коп.

Всього було пред’явлено рахунків відповідачу на суму 10 636грн.31коп На вищевказаних рахунках стоїть підпис з боку абонента (відповідача) про згоду з сумами спожитих послуг та їх об’ємом.

Відповідно до п.3.2 договору кінцевий розрахунок за отримані послуги проводиться не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. По скінченню вказаного строку відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення погашення заборгованості.

Однак, відповідачем оплата за вказаним договором та пред’явленими рахунками належним чином не проводилась, відповідач не сплатив послуги у повному об’ємі. Відповідач лише частково сплатив спожиті послуги з водопостачання та водовідведення у сумі 1000,00грн., в зв'язку з чим сума основного боргу відповідача перед позивачем за період з 19.11.2007р по 18.02.2008р складає 9 636грн31коп.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає поняття зобов'язання та підстави його виникнення. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, виконаним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 33 ГПК України на відповідачі лежить обов'язок доведення виконання зобов'язань, або необґрунтованості позовних вимог, тоді як він такі в суд не представив.

Враховуючи вищенаведене суд вважає що позов у частині стягнення боргу за надані послуги за період з 19.11.2007р по 18.02.2008р складає 9 636грн31коп. обґрунтований, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення боргу, позивачем заявлена вимога про стягнення пені у сумі 147грн36коп за період з 01.01.2008р по 24.3.2008р., яка належить стягненню виходячи з наступного:

Стаття 549 ЦК України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Угода по забезпеченню виконання зобов'язання здійснюється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Сторони в договорі передбачили відповідальність відповідача за порушення строків оплати. Так, пунктом 3.2 договору визначено, що за несвоєчасне внесення плати за послуги відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення погашення заборгованості.

Отже, у частині стягнення пені в сумі 147грн36коп, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки пеня позивачем розрахована правильно та підтверджується матеріалами справи.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення річних та інфляції.

Позивач відмовився від стягнення річних у розмірі 27грн64коп та інфляційних у розмірі 252грн60коп та відмова прийнята судом, у зв’язку із чим у цій частині стягнення річних та інфляційних провадження у справі підлягає припиненню відповідно до п. 4 ст. 80 ГПК України.

Що стосується стягнення 36,00грн. річних за період з 11.01.2008р.по 24.3.2008р та 234грн52коп. інфляції за період з січня по лютий 2008р, то у цій позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не передбачений договором або законом.

Витрати по оплаті держмита, інформаційно-технічних послуг судового процесу відносяться на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

За згодою представника позивача в судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення підготовлене і підписане 03.6.2008р.

Керуючись ст.ст. 49,75,п.4 ст.80,ст..ст.82, 84, 85 ГПК України

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Комунального підприємства «Сельсервіс» (97501, Сімферопольський район, с.Мирне, вул.Білова, 1, р/р 0827 в АКБ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» м.Сімферополь, МФО 384577, ) на користь Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Сімферополя» (95053 м. Сімферополь, вул.. Гурзуфська, 5, п/с КДР ОАО «Райффайзен банк Аваль»МФО 324021, ) 9 636грн31коп. боргу, 147грн36коп пені, 36,00грн. річних, 234грн52коп. інфляції, 100грн54коп. держмита, 114грн.80коп. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3.          У частині стягнення річних у розмірі 27грн.64коп та інфляційних у розмірі 252грн60коп припинити провадження по справі у зв'язку з відмовою позивача.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.