КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06.02.2008
№ 2-240/1

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Мартюк А.І.

суддів:            Зубець Л.П.

Лосєва
А.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -ОСОБА_2, дов. б/н від
05.02.2008р.

відповідача                          Орел П.В., дов. б/н
від 01.11.2006р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Повне товариство "Ломбард "Софія" Чернявського
і компанії"

на рішенняДніпровського районного суду м.
Києва  від 12.11.2007

у справі № 2-240/1

за позовом                            ОСОБА_1

до                                                   Повне
товариство "Ломбард "Софія" Чернявського і компанії"

про
зобов"язання виплатити частину майна товариства як учаснику, який
вийшов

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
про зобов'язання відповідача ПТ “Ломбард “Софія” Чернявського і компанії” про
визначення вартості частки майна товариства, яка підлягає виплаті учаснику,
який вийшов та зобов'язання її виплатити.

В
процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просить зобов'язати
Повне товариство “Ломбард “Софія” Чернявського і компанії” виплатити ОСОБА_1 як
учаснику, який вийшов, вартість частки майна товариства в розмірі 760970 грн.
Судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва від 12.11.2007р. у справі № 2-240/1 позов
задоволено. Зобов'язано Повне товариство “Ломбард “Софія” Чернявського і
компанії” виплатити ОСОБА_1 як учаснику, який вийшов, вартість частки майна
товариства в розмірі 760970 грн. Стягнуто з Повного товариства “Ломбард “Софія”
Чернявського і компанії” на користь ОСОБА_1судові витрати в сумі 4513 грн.

Не
погоджуючись з зазначеним рішенням, Повне товариство “Ломбард “Софія”
Чернявського і компанії” звернулось до Київського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 12.11.2007р. у справі № 2-240/1 та прийняти нове
рішення, яким відмовити в повному обсязі ОСОБА_1 у задоволенні позову до
Повного товариства “Ломбард “Софія” Чернявського і компанії” про зобов'язання
виплати частину майна товариства як учаснику, яки вийшов. Стягнути з ОСОБА_1на
користь Повного товариства “Ломбард “Софія” Чернявського і компанії” суму
сплаченого державного мита 3 804,85 грн., оплати послуг адвоката в сумі 60
600,00 грн. Решту судових витрат покласти на позивача.

Свої
вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого суду прийняте з
неправильним застосуванням та порушенням норм матеріального права і положень
засновницького договору товариства.

Представник
позивача ОСОБА_1 проти вимог, викладених в апеляційній скарзі, заперечував та
просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши
пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного суду
встановила наступне.

Згідно
протоколу загальних зборів учасників Повного товариства „Софія” від
16.06.2006р. загальними зборами товариства розглянуто та задоволено нотаріально
посвідчену заяву ОСОБА_1про його вихід із складу учасників, та вирішено
визначити суму внеску та прибутку, що належить йому до 31.12.2006р.

Крім
того, позивач отримав повідомлення, яким відповідач пропонував йому отримати
належний внесок в розмірі 49% від статутного фонду товариства, що складає 19
600,00 грн. та можливість отримати належну позивачу частину прибутку після
підведення фінансових результатів роботи товариства за перше півріччя.

Повним
товариством „Софія” здійснено державну реєстрацію змін назви товариства на
Повне товариство „Ломбард „Софія” Чернявського і компанії”.

Згідно
статті 130 Цивільного кодексу України учасникові, що вийшов, якого виключено
або який вибув з повного товариства з підстав, встановлених у статтях 126, 128
і 129 цього Кодексу, виплачується вартість частини майна товариства,
пропорційна частці цього учасника у складеному капіталі товариства, якщо інше
не встановлено засновницьким договором.

У
пункті 41 Засновницького договору відповідача встановлено, якщо при виході
учасника з товариства зберігається товариство, учаснику сплачується вартість
його внеску відповідно до балансу, складеного на день виходу. На вимогу
учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або
частково в натуральній формі.

Пунктом
42 Засновницького договору встановлено, що учаснику, який вибув, сплачується
належна йому частина прибутку, одержаного товариством у даному році.

Крім
того, пунктом 69 Засновницького договору встановлено, що у разі ліквідації
товариства, кожному із учасників виплачується вартість частини майна
товариства, пропорційна його частці в статному фонді товариства.

Згідно
частини 3 статті 71 Закону України „Про господарські товариства” якщо при
виході учасника з повного товариства це товариство зберігається, то учаснику
виплачується вартість його внеску відповідно до балансу, складеного на день
виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто
повністю або частково в натуральній формі.

Частиною
4 статті 71 Закону України „Про господарські товариства” передбачено, що
учаснику, який вибув, виплачується належна йому частина прибутку, одержаного
товариством у даному році. Майно, передане учасникам товариства тільки для
користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Отже,
судом встановлено, що засновницьким договором товариства передбачений інший
порядок розрахунку з учасником, який вийшов із складу повного товариства. Якщо
товариство зберігається, то учасник, який вийшов із його складу має право
отримати вартість свого внеску до статутного фонду та належну частину прибутку
отриману товариством в поточному році. Лише у випадку ліквідації товариства
його учасникам виплачується вартість частини майна товариства.

При
виході позивача із складу учасників Повного товариства „Софія”, зазначене
товариства збереглось, а отже відсутні правові підстави для виплату позивачу
частини майна товариства.

Згідно
п.п. 41 та 42 Засновницького договору та статті 71 Закону України „Про
господарські товариства” позивач має право отримати вартість його внеску до
статутного фонду повного товариства, що складає 19 600,00 грн. та належну
частину прибутку отриману товариством в даному році.

Згідно
висновку судово-бухгалтерської експертизи від 27.06.2007р. за № 1691
господарська діяльність відповідача за І півріччя 2006р. була збитковою, то
частка прибутку товариства, яка належить позивачу станом на 30.06.2006р., тобто
у поточному році його виходу зі складу учасників товариства 16.06.2006р.,
відсутня, що позивачем не оспорювалось та визнано представником в судовому
засіданні.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню , а на користь позивача підлягає стягненню  19 600, 00 грн.

Згідно
статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати
складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової
експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача,
адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та
інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно
до статті 49 ГПК України державне мито покладається у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Як
вбачається з матеріалів справи, відповідачем надано договір про надання
адвокатських послуг № 739 від 02.06.2006р.; копія рахунку № 1559-2006 від
01.11.2006р. про передоплату адвокатських послуг; копія платіжного доручення
про перерахунок коштів з відміткою банку; довіреність видана відповідачем на
ім'я ОСОБА_3 для представництва інтересів в даній справі; довідка про те, що
представникОСОБА_3 займає посаду адвоката. Зазначені документи підтверджують
витрати відповідача за послуги адвоката в сумі 60 600,00 гривень.

Виходячи
з наведеного, колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла
висновку, що апеляційна скарга Повного товариства “Ломбард “Софія” Чернявського
і компанії” підлягає частковому задоволенню, рішення Дніпровського районного
суду м. Києва від 12.11.2007р. у справі № 2-240/1 підлягає  частковому скасуванню.

Керуючись
ст. ст. 101 - 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Повного товариства “Ломбард
“Софія” Чернявського і компанії” задовольнити частково.

Рішення
Дніпровського районного суду м. Києва від 12.11.2007р. у справі № 2-240/1
скасувати частково, в частині задоволення позовних вимог на суму 741 370,00
грн.

В цій
частині в задоволенні позову відмовити.

В
іншій частині рішення залишити без змін.

Зобов'язати
Повне товариство „Ломбард „Софія” Чернявського і компанії” виплатити ОСОБА_1 як
учаснику, який вийшов, вартість внеску в розмірі 19 600,00 гривень
(дев'ятнадцять тисяч шістсот гривень 00 коп.).

Стягнути
з ОСОБА_1(АДРЕСА_1) на користь Повного товариства „Ломбард „Софія” Чернявського
і компанії” (02192, м. Київ, вул.Миропільська,13-а, п/р № в
Печерському відділенні ОБУ №3715, МФО - 320241, , свідоцтво
платника ПДВ №35542855) судові витрати у складі державного мита 3 705,86 грн.
(три тисячі сімсот п'ять гривень, 86 коп.) та витрат на послуги адвоката 59
036,52 грн. (п'ятдесят дев'ять тисяч тридцять шість гривень 52 коп.).

Матеріали
справи № 2-240/1 повернути до Дніпровського районного суду м. Києва.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до
касаційного суду протягом місяця у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя                                                                      Мартюк А.І.

Судді
Зубець Л.П.

Лосєв  А.М.

08.02.08 (відправлено)