ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2008 р.

Справа № 17-2-18/01-7430

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                    Разюк Г.П.

суддів:                                        Колоколова С.І

Петрова М.С.

при секретарі судового засідання Бухтіяровій О.Г.

за участю представника скаржника –Доброва Ю.І. за довіреністю №6 від 10.01.2008р.

/інші учасники процесу в судове засідання, про яке повідомлені належним чином, не з’явилися/,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси

на ухвалу господарського суду Одеської області від 07.04.2008 р.

за скаргою боржника: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси

на незаконні дії посадових осіб Державної виконавчої служби Відділу ДВС Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області

у справі № 17-2-18/01-7430

за позовом стягувача: Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго”

до правопопередника скаржника

про стягнення 2 297 835,11 грн.

суб’єкт оскарження - Відділ ДВС Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.10.2001р. по справі №17-2-18/01-7430 з Чорноморської квартирно-експлуатаційної частини Південного оперативного командування стягнуто на користь ВАТ „Одесаобленерго” 1 830 086,61грн. боргу, 467 748,50 грн. пені, 1700 грн. витрат по сплаті держмита та 69 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Ухвалами господарського суду Одеської області від 20.11.2001р. та 11.12.2001р. в резолютивну частину вказаного рішення вносились виправлення, та з врахуванням цього 11.12.2001р. були видані два накази на примусове виконання рішення від 25.10.2001р.: перший –про стягнення основного боргу в сумі 1 830 086,61грн. та другий –про стягнення пені та судових витрат.

Постановами Відділу ДВС Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області 01.02.2002р. за наказами відкрито два окремих виконавчих провадження. 30.04.2002р. другий наказ був повернутий стягувачеві без виконання, після чого за даним наказом Відділом ДВС Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області відкривалося виконавче провадження двічі: постановами від 15.08.2003р. та від 13.01.2005р., останнє триває на час розгляду справи.

21.02.2008р. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси (правонаступник Чорноморської квартирно-експлуатаційної частини Південного оперативного командування згідно ухвали суду від 27.09.2006р.) звернувся до господарського суду Одеської області в порядку ст. 121-2 ГПК України із заявою (з врахуванням її уточнення), в якій просить визнати незаконними дії Відділу ДВС Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області по відкриттю всіх трьох виконавчих проваджень по простроченому, на його думку, виконавчому документу щодо виконання другого наказу господарського суду Одеської області від 11.12.2001р. по справі № 17-2-18/01-7430.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.04.2008р. в задоволенні скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси відмовлено повністю.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність за результатами розгляду означеної скарги боржника фактів порушень з боку суб’єкта оскарження при виконанні наказу господарського суду Одеської області від 11.12.2001р.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою господарського суду, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Одеської області від 07.04.2008р. скасувати повністю та прийняти нове рішення про задоволення його скарги на незаконні дії Відділу ДВС Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області щодо відкриття виконавчого провадження 01.02.2002р., 15.08.2003р. та 31.01.2005р. по простроченому, на його думку, виконавчому документу. Скаржник також посилається на порушення органами ДВС вимог ст. 26 Закону України „Про виконавче провадження”, що визначає підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, відтак на думку апелянта, оскільки кредитор протягом 2002-2005р.р. не звертався до суду з заявою про поновлення строку для пред’явлення наказу до виконання відповідно до ст. 119 ГПК України, дії ДВС незаконні.

Стягувач у відзиві на апеляційну скаргу спростовує її доводи та стверджує, що не мав необхідності поновлювати строк пред’явлення наказу до виконання, оскільки жодного разу не пропустив його та представляв на перше та повторне виконання в порядку та строки, встановлені ст.ст. 21,22,40 Закону України „Про виконавче провадження”, в редакції що діяла на час повернення наказу без виконання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, судова колегія прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 1212 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані відповідними особами протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли цим особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Таким чином, у процедурі оскарження дій чи бездіяльності органів ДВС законодавець передбачив спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою, відновлення яких, у разі їх пропуску, є можливим за умов дотримання вимог, передбачених ст. 53 ГПК України.

Відповідно до роз’яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження”, про відновлення пропущеного строку має бути зазначено в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. У випадку ж відмови у відновленні такого строку, суд повинен винести ухвалу.

Як підтверджено матеріалами справи та витікає із скарги заявника, останнім оскаржуються дії виконавчої служби, що були вчинені:

- 01.02.2002р., що підтверджено постановою про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу № 17-2-18/01-7430 (т.2, а.с. 104);

- 15.07.2003р., що вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження (за заявою стягувача) №ДВ-2/990 по виконанню наказу № 17-2-18/01-7430 (т.2. а.с. 107);

- 31.01.2005р., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження (за заявою стягувача) №ДВ-4-/381/05 по виконанню наказу № 17-2-18/01-7430 (т.2. а.с. 76).

В той же час, про наявність підстав для такого оскарження заявник, як це вбачається з матеріалів справи та зі змісту його скарги, довідався ще у 2005 році, а скаргу на дії ДВС подав у 2008 році.

Таким чином, судом першої інстанції фактично відновлено заявнику строк для оскарження дій ДВС та розглянуто таку скаргу по суті без дотримання вимог ст. 53 ГПК України та не з’ясовано поважності причин такого пропуску.

При цьому слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які клопотання заявника про поновлення пропущеного десятиденного строку на оскарження дій органів ДВС щодо виконання рішення господарського суду.

За викладених обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвалою суду першої інстанції по суті вірно відмовлено в задоволенні скарги на дії ДВС, але з інших мотивів, однак підстав для скасування ухвали господарського суду Одеської області від 07.04.2008р. не вбачається, а доводи апеляційної скарги не спростовують її змісту.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга –без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99,101-106 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 07.04.2008 р. по справі № 17-2-18/01-7430 залишити без змін, а апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси –без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Г.П.Разюк

Суддя С.І.Колоколов

Суддя М.С. Петров