Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "27" травня 2008 р. Справа № 12/257

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Сікорської Н.А.

судді

за участю представників сторін

від позивача Петровський Ф.А. - дов. від 30.01.08р.

від відповідача не з'явився.

розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Андрушівкацукор" (м. Андрушівка)

до Селянського (фермерського) господарства "Шевченківське" (м. Андрушівка)

про стягнення 40743,50 грн

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 40743,50 грн. збитків за прострочення умов виконання договору, 407,44 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Представник позивача в судовому засіданні подав заяву про уточнення позовних вимог від 27.05.08р. (а.с.93), згідно якої просить назву позовної заяви викласти в наступній редакції: "Позовна заява про стягнення вартості товарно-матеріальних цінностей, переданих відповідачу в якості попередньої оплати", резолютивну частину позовної заяви викласти в наступній редакції: "Стягнути з селянського Фермерського господарства (СФГ) "Шевченківське" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Андрушівкацукор" вартість товарно-матеріальних цінностей, переданих відповідачу в якості попередньої оплати в сумі 40743,50 грн., а також 407,44 грн. сплаченого державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу".

Оскільки заявою від 27.05.08р. позивач фактично змінив предмет позову, що не суперечить положенням ст.22 ГПК України, вказану заяву суд розцінив, як заяву про зміну предмету позову та прийняв до розгляду.

Враховуючи, що в судовому засіданні від 24.04.08р. представник відповідача надав власний варіант акта звірки розрахунків (а.с.82-83), згідно якого він розрахувався з позивачем на суму 50059,80 грн., а останній має заборгованість перед відповідачем на суму 6056,50 грн., представником позивача також надано письмові пояснення від 27.05.08р. (а.с.94-95) по зазначеному факту.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, письмого відзиву на позовну заяву не надав.

Враховуючи, що відповідача належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, суд вважає, що відсутність його представника не перешкоджає вирішенню спору по суті.

У відповідності до ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

16.09.05р. сторони уклали договір № 05-16/09-05 ПкС, згідно якого відповідач (постачальник) з 30 вересня до закінчення сезону переробки сировини 2005 року зобов'язався поставити і продати 500 т цукрового буряка (п. 1.2 Договору), а позивач (покупець) оплатити товар на умовах 80% передоплати від вартості запланованої до поставки партії цукрового буряка (п.4 Договору).

За твердженнями позивача, на виконання умов вищевказаного Договору та на прохання відповідача, в період з 28.09.05р. по 26.10.05р., в якості попередньої оплати за цукровий буряк, позивачем було передано відповідачу товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 44003,30 грн., з яких 42668,30 грн. - вартість паливно-мастильних матеріалів, 1335,00 грн. - вартість жому.

Зазначене підтверджується довіреностями і видатковими накладними, копії яких є в матеріалах справи (а.с. 11-30).

В порушення умов Договору, до закінчення сезону переробки сировини врожаю 2005 року відповідач свого зобов'язання щодо поставки цукрового буряка не виконав. Лише 20.11.06р., в рахунок погашення заборгованості за Договором, останній поставив позивачу 14488 кг цукрового буряка на суму 3259,80 грн., залишок боргу в сумі 40743,50 грн. сплачено не було.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по договору, 29.01.08р. йому було направлено претензію № 29/1 (а.с. 31-32) з вимогою погасити заборгованість. Відповіді на претензію не надійшло, її вимоги задоволено не було.

Борг відповідача перед позивачем, (за даними останнього (а.с.59)) на день звернення з позовом до суду становив 40743,50 грн. та на день розгляду справи не змінився, оскільки доказів проведення розрахунків сторонами не надано.

Відповідач проти позову заперечує, вважає, що не має заборгованості перед позивачем. Надав власний варіант Акта звірки розрахунків (а.с. 82-83) за період з 01.09.06р. по 23.04.08р. по договору №05-16/09-05 ПкС, з якого вбачається, що відповідач не заперечує отримання від позивач ТМЦ на суму 44003,30 грн. Однак, згідно даних, які містяться в проекті акта звірки відповідача, останній провів розрахунки з позивачем на суму 50059,80 грн., а тому позивач має заборгованість перед ним на суму 6056,50 грн. Як пояснив представник відповідача, сума 50059,80 грн. є заборгованістю позивача за договором суборенди землі.

Згідно письмових пояснень позивача від 27.05.08р. (а.с.94-95) позивач заперечує можливість вказаного відповідачем зарахування зустрічних вимог з тих тих підстав, що:

- позовні вимоги по даній справі грунтуються на договорі №05-16/09-05 ПкС, який не передбачає розрахунок з відповідачем шляхом зарахування зустрічних вимог;

- в договорі суборенди не вказано строк проведення розрахунків;

- вважає, що факт укладення договору мав місце, однак його фактичне виконання не відбулося.

Оцінивши в сукупності матеріали справи та пояснення сторін, господарський суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог на підставі слідуючого.

У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст.629 ЦКУ договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Аналізуючи матеріали справи, суд дійшов висновку, що спір між сторонами дійсно виник саме при виконанні умов договору № 05-16/09-05 ПкС від 16.09.05р.

Вказане, зокрема, вбачається і з претензії від 29.01.08р. (а.с.31-32), і з підписаного відповідачем проекту акту звірки розрахунків ( а.с.82-83), в яких сторони, відповідно, вказуючи вартість переданих товарно-матеріальних цінностей та суму заборгованості за них, зазначають, що підставою поставки ТМЦ на суму 44003,30 грн. є договір № 05-16/09-05 ПкС від 16.09.05р.

Судом також встановлено, що зазначений Договір містить умови договору міни, оскільки його п.4.2 передбачено право покупця, за домовленістю з продавцем, розрахуватися за придбані цукрові буряки цукром та іншими продуктами переробки цукрових буряків на цукор з урахуванням їх мінімальної ціни в строк, згідно з п. 4.1. Договору. Згідно наданих сторонами документів та пояснень, розрахунки по Договору здійснювалися сторонами саме на зазначених у п.4.2 умовах, що згідно ст. 716 ЦК України, не виключає застосування до спірних правовідносин загальних положень про договір купівлю-продаж.

Зокрема частиною 2 ст. 693 ЦК України передбачено, що покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк. Оскільки відповідач не продав позивачу у встановлений сторонами строк відповідну кількість цукрових буряків, суд дійшов висновку, що вимога позивача в частині стягнення 44003,30 грн. вартості товарно-матеріальних цінностей, переданих відповідачу в якості проведеної попередньої оплати, обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Враховуючи, що діюче законодавство не встановлює якусь певну форму вимоги, яка повинна виставлятись боржнику, а в претензії № 29/1 від 29.01.08р. (а.с.31-32), позивач посилається на накладні, згідно яких було передано товарно-матеріальні цінності в рахунок попередньої оплати за Договором, пред'явлену претензію суд розцінює як вимогу, згідно якої відповідач повинен був виконати свій обов'язок щодо погашення заборгованості в сумі 44003,30 грн.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

За вказаних обставин вимоги позивача грунтуються на нормах чинного законодавства та заявлені до позивача правомірно.

Суд також вважає необгрунтованим зарахування заборгованості позивача, що, за даними відповідача, виникла по договору суборенди земельної ділянки від 11.04.05р., в рахунок погашення перед позивачем боргу за договором № 05-16/09-05 ПкС від 16.09.05р.

Відповідно до ч.1 ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. За ч.2ст. 601 ЦК України, зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Натомість матеріали справи не містять доказів проведення такого зарахування, оскільки сторонами не надано заяви про його здійснення. У зв'язку з зазначеним у суду відсутні підстави для розгляду питання про можливість зарахування зустрічних однорідних вимог та для розгляду заперечень позивача з цього приводу.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона попосилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позов обґрунтований та підтверджується належними доказами, що є в матеріалах справи і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті держмита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 69,ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Шевченківське", 13400, м. Андрушівка, вул. Ворошилова, 30,

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Андрушівкацукор”, 13400, м. Андрушівка, вул. Садова, 3,

- 40743,50 грн. вартості товарно-матеріальних цінностей, переданих в якості попередньої оплати;

- 407,44 грн. державного мита;

- 118,00 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Сікорська Н.А.

Дата підписання: 30 травня 2008 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 -сторонам