ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 р.

№
30/350

Вищий
господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді       Васищака І.М., суддів Грека Б.М. , Палій
В.М., за участю представника позивача Т.Добровольської (дов. від 18.12.07),
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1на ухвалу господарського суду Львівської області від 15 листопада 2007
року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 6 березня
2008 року у справі № 30/350 за позовом відкритого акціонерного товариства
“Добротвірська теплова електрична станція-2” до товариства з обмеженою
відповідальністю “Енергомонтажвентиляція” та фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006 року відкрите
акціонерного товариства “Добротвірська теплова електрична станція-2” звернулося
до господарського суду Львівської області з позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю “Енергомонтажвентиляція” та фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 1 червня 2006 року.

Ухвалою
від 15 листопада 2007 року господарський суд порушив провадження у справі і
водночас задовольнив заяву позивача про забезпечення позову, наклавши арешт на
нерухоме майно, зареєстроване на праві власності за товариством з обмеженою
відповідальністю “Енергомонтажвентиляція”.

Постановою
Львівського апеляційного господарського суду від 6 березня 2008 року зазначена
ухвала в частині забезпечення позову залишена без змін.

Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1просить ухвалу в частині вжиття заходів до
забезпечення позову і постанову скасувати з підстав порушення господарськими
судами приписів статей 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України
та відмовити у забезпеченні позову.

Відкрите
акціонерне товариство “Добротвірська теплова електрична станція-2” проти
доводів касаційної скарги заперечує.

Колегія
суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За
змістом статей 66 та 67 Господарського процесуального кодексу України
господарський суд має право вжити заходів до забезпечення позову, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Позов
забезпечується з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову; збалансованості інтересів сторін, а також
інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

До
господарського суду подано позов про визнання недійсним договору з підстав
здійснення його учасниками господарської операції в період арешту предмета
купівлі продажу.

За
змістом частини другої статті 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що
вона одержала на виконання цього правочину.

Відкрите
акціонерне товариство “Добротвірська теплова електрична станція-2” не є
стороною договору, що оспорюється і за цієї обставини забезпечення судом позову
не знаходиться у зв'язку з предметом позовної вимоги, а отже не забезпечує
виконання рішення у даній справі.

Помилкове
застосування господарськими судами статей 66 і 67 Господарського процесуального
кодексу України зумовлює скасування ухвали та постанови про забезпечення
позову.

Керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1задовольнити.

Ухвалу господарського суду Львівської
області від 15 листопада 2007 року в частини забезпечення позову та постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 6 березня 2008 року у справі №
30/350 скасувати.

У
забезпеченні позову відмовити.

Справу
передати до господарського суду Львівської області для розгляду по суті.

Головуючий,
суддя

І. М.
Васищак

СуддяБ.М.
Грек

СуддяВ.М.
Палій