СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

21 травня 2008 року

Справа № 2/61-2711-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Лисенко В.А.,

суддів                                                                      Маслової З.Д.,

Фенько Т.П.,

секретар судового засідання                                        Запорожець Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "БВГ Плюс" на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Чумаченко С.А.) від 05.03.2008 по справі № 2/61-2711-2008

за позовом           Приватного підприємства "БВГ Плюс" (вул. Куйбишева, 31-104, місто Сімферополь, 95000)

до           Сімеїзської селищної ради (вул. Зоряна, 2, смт.Сімеїз, місто Ялта, 98680)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "БВГ Плюс" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про визнання бездіяльності Сімеїзської селищної ради щодо розгляду клопотання Приватного підприємства „БВГ Плюс” від 13.11.2007 протиправною та про зобов’язання відповідача розглянути вказане клопотання та надати згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки рекреаційного призначення, орієнтованою площею 0,65 га, розташованої на землях запасу Сімеїзської селищної ради, в районі вул.Голубой в смт.Сімеїз.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.03.2008 (суддя Чумаченко С.А.) у справі № 2/61-2711-2008А відмовлено у відкритті провадження у справі, оскільки її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити на розгляд господарського суду Автономної Республіки Крим.

На думку сторони, ухвалу прийнято з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до частини 5 статті 123 Земельного кодексу України Сімеїзська селищна рада має обов’язок розглянути клопотання позивача та у місячний строк дати згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Таким чином, оскаржувана бездіяльність Сімеїзської селищної ради пов’язана з невиконанням нею припису частини 5 статті 123 Земельного кодексу України при отриманні звернення Приватного підприємства "БВГ Плюс" та не пов’язана із спором про наявність чи відсутність права позивача на землю.

Крім того, позивач вважає безпідставними посилання суду на позицію Верховного суду України у справі № 21-1074-06 про скасування рішення Київської міської ради, оскільки оскаржувану ухвалу прийнято у справі за позовом про визнання бездіяльності незаконною та зобов’язання вчинити певні дії, а вищезгадана справа розглядалась за позовом про скасування рішення, що свідчить про відсутність аналогії у позовних вимогах по зазначеним справам.

Враховуючи положення частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України щодо підстав для звільнення від доказування, посилання в оскаржуваній ухвалі на аналогічну позицію у справі за участю інших сторін, за позовом, заявленого з інших підстав та з іншого предмету, свідчить, на думку позивача, про її прийняття в порушення статей 5, 6 Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантованості судового захисту на підставі законодавства, а ні судових рішень у будь-яких інших справах.

Крім того, відповідно до частини 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить з конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Більше детальніше доводи вказані у скарзі.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 21.05.2008 змінено склад судової колегії, суддю Дугаренко О.В. замінено на суддю Маслову З.Д.

В судове засідання представники сторін не з’явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Судова колегія розглядає апеляційну скаргу за відсутністю представників сторін, оскільки відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Перевіривши ухвалу суду першої інстанції відповідно до вимог статей 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила таке.

Відповідно до статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначена компетенція адміністративних судів, до якої віднесені спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно з пунктом 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв'язку із зверненням позивача до Сімеїзської селищної ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування рекреаційного комплексу, що в свою чергу виключає можливість розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства.

Справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Так, відповідачем у даній позовній заяві дійсно зазначений суб'єкт владних повноважень, але судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний спір не має публічно-правового характеру, оскільки предметом спору у даній справі є відновлення порушеного права позивача.

Таким чином, вказаний спір не носить публічно-правового характеру, а має індивідуальний характер.

У зв'язку з тим, що між сторонами існує спір про право та вказаний спір не носить публічно-правового характеру, це в свою чергу виключає розгляд дійсної справи в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, спірні правовідносини повинні бути розглянутими за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки ухвалу суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, вона зміні чи скасуванню не підлягає.

Апеляційна скарга залишається без задоволення з вищевказаних підстав.

Керуючись статтями 195, 196, 198 (пункт 1), 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "БВГ Плюс" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.03.2008 у справі № 2/61-2711-2008 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку і строки, передбачені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                    підпис                    В.А. Лисенко

Судді                                                  підпис                    З.Д. Маслова

підпис                    Т.П. Фенько