ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2008 р.

№ 2-7/8939-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Гончарука П.А.

Харченка В.М.

розглянувши касаційну скаргу

ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України"

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.11.2007 року

у справі за позовом

до

про

ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України"

Державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз"

визнання недійсним пункту договору

В С Т А Н О В И В:

у червні 2007 року ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про визнання недійсним п.5.1 договору № 2008-ПГ-2006 від 19.05.2006, укладеного з Державним акціонерним товариством "Чорноморнафтогаз", вважаючи, що умови цього договору, у частині розрахунків, не відповідають закону, а сам договір за своїм змістом є договором комісії і природний газ передавався йому, як комісіонеру, для реалізації третім особам.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.09.2007 року у задоволенні позову відмовлено.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.11.2007 року апеляційна скарга позивача залишена без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції –без змін.

Судові рішення оскаржено у касаційному порядку і ухвалою Вищого господарського суду України від 14.03.2008 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою позивача, у якій він посилається на неправильну правову оцінку судами обставин справи, помилковість висновків щодо дійсності умов спірного договору те безпідставність відмови у позові і просить рішення господарського суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду скасувати, а справу - передати на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи й обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Із наявних у справі матеріалів вбачається, що 15.05.2006 року сторони уклали договір купівлі-продажу природного газу за № 2008-ПГ-2006, за умовами якого (п.1.1) відповідач зобов’язався продати у власність позивача природний газ, а останній - прийняти його та оплатити на умовах даного договору.

Обсяги природного газу визначені у п.2.1 договору, як і споживачі, яким позивач зобов’язався передати газ для використання.

Оплату отриманого ним природного газу позивач у справі зобов’язався здійснити до 12.07.2006 року (п.5.1 договору).

Оспорюючи умови оплати природного газу, позивач посилається на те, що у дійсності природний газ передавався йому на реалізацію на умовах договору комісії.

Проте, наведені доводи недійсності умов оплати природного газу не давали підстав для визнання договору, у цій частині недійсним, оскільки, мета та умови подальшої реалізації позивачем природного газу, придбаного на умовах купівлі-продажу правового значення для спірного договору не мають, зобов’язання щодо оплати газу у повному обсязі і у певний час не суперечать законодавству, яке регулює відносини з купівлі-продажу товару, а тому, за таких обставин, господарський суд першої інстанції та апеляційний господарський суд правомірно відмовили у задоволенні позову і підстав для зміни чи скасування судових рішень, за наведених у касаційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.09.2007 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.11.2007 року –без змін.

Головуючий М.І. Остапенко

Судді                                                                        П.А. Гончарук

В.М. Харченко