ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 травня 2008 р.

№ 2-17/8662-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І.,

Харченка В.М.,

Борденюк Є.М.

розглянувши касаційну скаргу

і додані до неї матеріали

ЗАТ "Південрибхолод"

на постанову

від 25.02.2008

Севастопольського апеляційного

господарського суду

у справі

№ 2-17/8662-2007

за позовом

ЗАТ "Південрибхолод"

до

ВАТ "НАСК "Оранта" в особі Керченського міського відділення ВАТ "НАСК "Оранта"

треті особи:

ВАТ "Миронівський хлібопродукт",

ТзОВ "Фірма "Ексергія"

та за участю -

Кримської республіканської дирекції ВАТ "НАК "Оранта"

про

тлумачення договору та стягнення страхового відшкодування в сумі 226100,00 грн.

В С Т А Н О В И В :

Подана 20.03.2008 касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з Декретом КМУ "Про державне мито" державне мито із скарг, які подаються до Вищого господарського суду України сплачується 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Виходячи з того, що відповідно до підпунктів "а", "б", "г" ч. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" (в редакції Закону від 25.03.2005 року, що набрав законної сили 31.03.2005 року) державне мито із позовних заяв немайнового характеру встановлено в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також приймаючи до уваги, що заявлені по справі вимоги є неоднорідними і відносяться як до числа майнових (стягнення страхового відшкодування), так і до числа немайнових (тлумачення змісту договору), скаржнику належало сплатити державне мито, виходячи із ставок, встановлених для позовів як майнового так і немайнового характеру.

Скаржником не дотримано вказаних вимог, оскільки до касаційної скарги додана квитанція № ПН6027 від 18.03.2008 на суму 1130,50 грн., яка не може бути належним доказом сплати державного мита у встановленому законодавством розмірі, оскільки в даному випадку, як те вбачається із змісту скарги скаржником оскаржується прийнята за справою постанова у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись п. 4 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ЗАТ "Південрибхолод" на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.02.2008 у справі № 2-17/8662-2007 повернути скаржнику, а справу - господарському суду Автономної Республіки Крим.

Видати довідку ЗАТ "Південрибхолод" про повернення державного мита на суму 1130,50 грн., сплаченого за квитанцією № ПН6027 від 18 березня 2008 року.

С у д д я                               Остапенко М.І.

С у д д я                                                   Харченко В.М.

С у д д я                                Борденюк Є.М.