КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2008                                                                                           № 42/686

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Отрюха Б.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача – Дроботущенко Т.О. – юрист,

від відповідача – Лєвін В.О. – юрист,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ЗАТ "Дніпровський універмаг"

на рішення Господарського суду м.Києва від 30.01.2007

у справі № 42/686

за позовом                               Відкрите акціонерне товариство "Чернігівська швейна фабрика "Елегант"

до                                                   ЗАТ "Дніпровський універмаг"

про                                                  стягнення боргу, ціна позову 6139,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 30.01.2007р. у справі №42/686 позов Відкритого акціонерного товариства “Чернігівська швейна фабрика “Елегант” м. Чернігова, позивача у справі, задоволено.

Стягнуто із Закритого акціонерного товариства “Дніпровський універмаг” (м. Київ, вул. Малишка, 39, код 01564953), відповідача у справі, на користь Відкритого акціонерного товариства “Чернігівська швейна фабрика “Елегант” (м. Чернігів, пр-т. Перемоги, 41, код 05502634) 6139,95 грн. боргу, 102 грн. витрат по оплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач оскаржує його в апеляційному порядку з мотивів неповного дослідження обставин справи та невірного застосування норм матеріального права. Зокрема він вказує, що товар від позивача отримував не відповідач, а не уповноважена фізична особа яка діяла від свого імені, а не від імені ЗАТ „Дніпровський універмаг”. Просить апеляційну скаргу задовольнити, постановити нове рішення, яким в позові відмовити.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи та заслухавши представників сторін, колегія встановила наступне”

16.03.2000р. між сторона у справі укладений договір поставки(копія у справі) згідно умов якого позивач відпускає відповідачу свої вироби, а останній на протязі 30 днів з моменту отримання товару розраховується(п.3.2 договору). Цей договір від імені позивача підписав голова правління Дубінін С.В., а від імені відповідача директор Нужник В.І. Термін дії договору до 31.12.2000р.

В подальшому сторони не переукладали договір, але господарські стосунки по поставці виробів продовжувались і відповідно відповідач розраховувався за отриманий товар.

Протягом 2003- 2005 років позивач на підставі рахунків-фактур №№ 21 від 11 лютого 2003 р., 149 від 5 серпня 2003 р., 11 від 31 січня 2005 р. передав, а відповідач прийняв швейні вироби загальною вартістю на суму 22572,91 грн.

Вказані обставини підтверджуються поясненням позивача, наявними у матеріалах справи копіями вищезгаданих рахунків-фактур, довіреностями ЯЕШ № 654546 від 20 лютого 2003 р., ЯЕЮ № 208488 від 8 серпня 2003 р., НАП № 274421 від 31 січня 2005 р.

Відповідачем не надано доказів, що товар від позивача ним одержано безоплатно.

Таким чином, між сторонами по справі відповідно до вимог ст.ст. 153, 224 ЦК України, ч. 5 ст. 626, 655 ЦК України виникли відносини договору купівлі-продажу, укладеного в усній формі. Строк оплати за договором встановлений не був.

Поясненнями позивача, поданими ним накладними №№ 11 від 1 лютого 2005 р., 36 від 3 листопада 2005 р. підтверджується факт оплати відповідачем одержаного товару у розмірі 3006,98 грн., а також повернення товару загальною вартістю 13425,98 грн.

Доказів належної оплати за договором суду не надано.

Згідно з актом звірки розрахунків між сторонами станом на 1 січня 2006 р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 6139,95 грн.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач у семиденний строк з дня пред’явлення претензії № 2431 від 14 лютого 2005 р. оплату за договором не провів, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст. ст. 530, 622 ЦК України підлягає стягненню 6139,95 грн. боргу (22572,91-3006,98-13425,98).

Доводи відповідача щодо відсутності у нього з позивачем договірних відносин суперечать встановленим судом обставинам та наявним доказам, тому є безпідставними. Та обставина, що спірний договір в усній формі був укладений попереднім керівником відповідача по відношенню до якого ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва у справі №2-2-1688/1-06 визнано „Вважати гр. Касянову Валентину Іванівну недобросовісним набувачем, яка несе відповідальність по діям юридичної особи ЗАТ „Дніпровський універмаг” з 23.02.01р. по 12.05.06р. від свого імені” не береться до уваги оскільки підприємство - відповідач на той час не було обмежено у своїй дієздатності. Здійснювалась підприємницька діяльність, виплачувалась заробітна плата працівникам, проводились платежі у бюджет, пенсійний фонд і т.п. Незаконний статус керівника не звільняє відповідача від обов’язку по належному виконанню зобов’язання, в т.ч. і з постачальниками до яких відноситься і позивач. Товар приймався працівниками що знаходились у трудових відносинах з відповідачем по належно оформленим довіреностям. Розрахунки здійснювались через банк і поверненням товару по накладним(документи у справі).

За таких обставин колегія приходить до висновку, що рішення місцевого суду прийнято при повному всебічному та об’єктивному досліджені обставин справи і у відповідності з нормами чинного законодавства України. Рішення залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 99, 101, п.1ст.103, ст.105 ГПК України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Дніпровський універмаг» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 30.01.2007р. у справі №42/686 – без змін.

2. Матеріали справи № 42/686 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

12.02.08 (відправлено)