ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 2/248

22.05.08

За позовом

Державного підприємства «Київський деревообробний комбінат» Міністерства оборони України

До

Приватного підприємства «Домінант»

Про

розірвання договору оренди та зобов’язання повернути орендоване майно

Суддя Домнічева І.О.

Представники:

Від позивача Заїка А.О., Злотківська І.Г.

Від відповідача Білан О.М.

Рішення винесено відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, після оголошеної у судовому засіданні 06.05.08р. перерви.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Державного підприємства «Київський деревообробний комбінат»Міністерства оборони України до Приватного підприємства «Домінант»про розірвання договору оренди № 16/2003 від 01.11.2003 р. нерухомого майна –нежитлові приміщення площею 191,7 кв.м. в двоповерховому будинку їдальні на першому поверсі та технічний майданчик площею 25 кв.м. біля будівлі їдальні, розташовані за адресою: Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 17; та зобов’язання передати позивачу зазначене нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.05.2007 у справі № 02-3/1163/17 позовні матеріали передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2007 у справі № 06-5-2/401 позовну заяву Державного підприємства «Київський деревообробний комбінат»Міністерства оборони України направлено за підсудністю до Господарського суду Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.06.2007 у справі № 02-3/1472/17 позовні матеріали передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2007 у справі № 2/248 порушено провадження та прийнято позовну заяву до розгляду.

Приватне підприємство «Домінант»подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Київської області від 11.06.2007 до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 03.09.2007 ухвалу господарського суду Київської області від 11.06.2007 у справі № 02-3/1472/17 залишено без змін, а справу № 2/248 повернуто до Господарського суду міста Києва.

Приватне підприємство «Домінант»звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 03.09.2007 та ухвалу господарського суду Київської області від 11.06.2007 посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.11.2007 касаційну скаргу ПП «Домінант»залишено без задоволення, а постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 03.09.2007 та ухвалу господарського суду Київської області від 11.06.2007 у справі № 2/248 залишено без змін.

Не погоджуючись із вищевикладеним, ПП «Домінант»звернулось з касаційною скаргою до Верховного суду України.

Ухвалою від 31.01.2008 Верховний суд України відмовив в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 29.11.2007 р. у справі № 2/248.

Ухвалою від 06.03.08р. справа було призначена до розгляду по суті.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.97 № 02-5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Сторони були належним чином повідомлені про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Позивач підтримував викладені у позові обставини, та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач заперечував проти задоволення позову посилаючись на його необґрунтованість.

Також відповідачем подано клопотання про повернення позовної заяви на підставі ст. 63 ГПК України.

Судом дане клопотання розглянуто та залишено без задоволення як нормативно необґрунтоване, оскільки ст. 63 ГПК України передбачає повернення позовної заяви до порушення провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши надані оригінали документів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, та копії яких долучені до матеріалів справи, суд —

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством «Київський деревообробний комбінат» Міністерства оборони України (Позивач) та Приватним підприємством «Домінант»(Відповідач) було укладено договір оренди № 16/2003 від 01.11.2003р. (Договір) нерухомого майна –нежитлових приміщень площею 191,7 кв.м. в двоповерховій будівлі їдальні на першому поверсі та технічний майданчик площею 25 кв.м. біля будівлі їдальні, розташовані за адресою: Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 17.

15.12.2006р. комісією у складі представників Позивача за участю представника Регіонального відділення Фонду державного майна України в Київській області було встановлено, що Відповідач, без погодження з Позивачем та без підготування відповідних технічних документальних матеріалів, здійснив перепланування орендованого приміщення зробивши з віконного пройому двері чим погіршив стан орендованого майна та порушив технічні умови будівлі. Як зазначає Позивач, такі дії завдали шкоди об’єкту оренди та усій будівлі взагалі, чим завдано значної шкоди державному майну.

В зв’язку з чим, Позивач листом від 06.03.07р. повідомив Відповідача про розірвання Договору, та зобов’язав відповідача на протязі семі діб повернути позивачу нерухоме майно, що є предметом Договору.

Також Позивач зазначає, що платежі за Договором вносились Відповідачем не вчасно та не в повному обсязі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

П. 1 ст. 783 ЦК України встановлено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі.

Позивач зазначає, що Відповідачем всупереч умовам Договору на нормам чинного законодавства здійснено перепланування орендованого за Договором майна, чим Відповідач погіршив стан орендованого майна та порушив технічні умови будівлі. Тобто завдав шкоди об’єкту оренди та усій будівлі взагалі, чим завдав значної шкоди державному майну.

Судом встановлено, що Відповідачем дійсно було зроблені перепланування орендованого за Договором приміщення, проте ці перепланування були погоджені з Відповідачем у встановленому законом порядку.

А саме, Відповідач звернувся до Позивача з листом № 8/12 від 23.12.2003р., в якому повідомляв, що відповідно до вимог правил пожежної безпеки в орендованому приміщенні необхідно влаштувати пожежний вихід. У орендованому за Договором нежитловому приміщенні під час проведення ремонтних робіт виявлено закладену цеглою частину дверного прорізу, замість якого влаштовано вікно. Тому Відповідач просив Позивача надати дозвіл на відновлення вказаного дверного прорізу, та зазначав що ці роботи не тягнуть за собою зміну конструктивних рішень (проріз відновиться в межах існуючого вікна без його розширення та заміни балки), внаслідок чого розподіл проектного навантаження на фундамент не збільшиться.

У відповідь на цей лист Відповідач направив два листи №266 та №267 від 29.12.2003р., у яких зазначив, що не заперечує проти влаштування пожежних дверей в межах існуючого віконного пройому.

Відповідно до ст. 778 ГПК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця.

В листі №266 від 29.12.2003р. Позивач зокрема надав дозвіл на проведення поліпшень, та повідомив, що компенсація за невіддільні поліпшення можлива лише після закінчення строку орендного користування.

Листи №266 та №267 від 29.12.2003р. підписані директором товариства Позивача; до матеріалів справи залучені належним чином засвідчені копії, а оригінали листів судом оглянуто в засіданні.

Крім того, Позивач жодним чином не довів суду того факту, що в зв’язку з переплануванням орендованого за Договором приміщення погіршився стан орендованого майна та порушені технічні умови будівлі, та що перепланування завдало шкоди об’єкту оренди та усій будівлі взагалі, чим завдано значної шкоди державному майну.

З вищенаведеного випливає, що зроблені Відповідачем поліпшення орендованого майна (влаштування пожежного входу) погоджені з позивачем у встановленому законом порядку, та в матеріалах справи відсутні будь-які докази зо цим переплануванням погіршився стан орендованого майна, порушені технічні умови будівлі, або що завдано шкоди об’єкту оренди та усій будівлі взагалі, а тому на думку суду вимога про розірвання договору з цих підстав є нормативно на документально необґрунтованою.

Щодо твердження позивача про несплату відповідачем орендної плати, то дані твердження також спростовано наданими відповідачем розрахунковими документами.

Крім того, відповідно до ст. 782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Тому вимога розірвати договір з цієї підстави також є нормативно необґрунтованою.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вищенаведене, розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог, і тому а суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно ст. 49 ГПК України, на Позивача відносяться та йому не відшкодовуються суми витрат по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу за звернення з позовом до Господарського суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 16, 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя І.О.Домнічева