ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2008 р.

Справа № 12/25

за позовом Угорницька сільська рада Івано-Франківської міськради с.Угорники

до відповідача Івано-Франківська загальноосвітня обласна середня школа-інтернат для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків вул. Тополина, 6,с.Угорники,м.Івано-Франківськ, 76492

про немайнові спори ( звільнення та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 1,181 га)

Cуддя Матуляк Петро Ярославович

При секретарі Михалевич Андрій Дмитрович

Представники:

Від позивача: Мануляк Є.Й., (довіреність №62 від 16.11.07р. - представник)

Від відповідача: Хромей Н.Я., (паспорт серія СЕ - №181791 від 19.11.02р. - представник)

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов про зобов"язання Івано-Франківської загальноосвітньої школи-інтернату для дітей - сиріт та дітей , які залишились без піклування батьків , звільнити та повернути самовільно зайняту земельну ділянку площею 1,181 га в с.Угорники по вул. Тополина , 6 .

Позовні вимоги грунтуються на ст.212 Земельного кодексу України , відповідно до якої самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав , викладених в позовній заяві .

Відповідач проти позову заперечив , вказав на те , що Івано-Франківська загальноосвітня школа-інтернат для дітей - сиріт та дітей , які залишились без піклування батьків , користується спірною земельною ділянкою відкрито , безперервно , без зміни її цільового призначення , на протязі 40 років , самовільного захоплення вказаної земельної ділянки з боку відповідача не було , оскільки зайняття земельної ділянки площею 1,181 га в с.Угорники по вул. Тополина , 6 Івано-Франківською загальноосвітньою школою-інтернатом для дітей - сиріт та дітей , які залишились без піклування батьків , здійснене на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської обласної Ради депутатів трудящих від 14.05.1964 р.

Розглянувши матеріали справи , вислухавши представників сторін , оцінивши зібрані в справі докази та надавши їм належної правової оцінки , суд встановив наступне .

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської обласної Ради депутатів трудящих №264/1 від 22.04.1963 р. "Про відвід в постійне користування Івано-Франківській школі-інтернат №2 земельної ділянки за рахунок громадських земель колгоспу ім.Лесі Українки " відповідачу відведено 5 га ріллі для будівництва приміщення школи та створення допоміжного господарства. А 14.05.1964 р. рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської обласної Ради депутатів трудящих "Про відвід 1,10 га землі Івано-Франківській школі- інтернат №2 під

будівництво очисних споруд та електромережі" відповідачу відведено 0,5 га в постійне користування та 0,6 га в тимчасове на час будівництва . Даний факт підтверджується оглядом в судовому засіданні фотокопій Архівних витягів №76/04-25 та №76-04-25а від 21.10.2005 р.

20.07.2005 р. рішенням сесії Угорницької сільської ради Івано-Франківській загальноосвітній школі-інтернату для дітей - сиріт та дітей , які залишились без піклування батьків , надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів , що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою.

В той же час , рішенням сесії Угорницької сільської ради відповідачу відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо виготовлення державного акту на право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 6,68 га у зв"язку із відсутністю рішень про виділення в постійне користування 1,18 га .

Позивач вважає , що Івано-Франківська загальноосвітня школа-інтернат для дітей - сиріт та дітей , які залишились без піклування батьків , самовільно займає спірну земельну ділянку , оскільки у відповідача відсутні будь-які правовстановлюючі документи , як-то договір оренди землі , державний акт на право власності або право постійного користування спірною земельною ділянкою , а Угорницькою сільською радою не приймалося рішення про надання у постійне користування або оренду відповідачу земельної ділянки площею 1,181 га.

Суд вважає позов таким , що задоволенню не підлягає , з огляду на наступне .

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської обласної Ради депутатів трудящих №264/1 від 22.04.1963 р. "Про відвід в постійне користування Івано-Франківській школі-інтернат №2 земельної ділянки за рахунок громадських земель колгоспу ім.Лесі Українки " відповідачу відведено 5 га ріллі для будівництва приміщення школи та створення допоміжного господарства. А 14.05.1964 р. рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської обласної Ради депутатів трудящих "Про відвід 1,10 га землі Івано-Франківській школі- інтернат №2 під будівництво очисних споруд та електромережі" відповідачу відведено 0,5 га в постійне користування та 0,6 га в тимчасове на час будівництва . Даний факт підтверджуєтьсяоглядом в судовому засіданні фотокопій Архівних витягів №76/04-25 та №76-04-25а від 21.10.2005 р.

Підсумовуючи викладене , суд констатує , що в користуванні Івано-Франківської загальноосвітньої школи-інтернату для дітей - сиріт та дітей , які залишились без піклування батьків , перебуває земельна ділянка площею 6,1га(6,68 га згідно геодезичної зйомки) , з яких 5 га - в постійному користуванні , на законній підставі , відповідно до вищезазначених рішень , і 1,1 га , яка , на думку позивача , самовільно , без жодних правових підстав , зайнята Івано-Франківською загальноосвітньою школою-інтернатом для дітей - сиріт та дітей , які залишились без піклування батьків .

За змістом ст.1 Земельного кодексу України земельні відносини в Україні регулюються цим Кодексом та іншими актами законодавства України і Республіки Крим, що видаються відповідно до нього.

Стаття 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначає , що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Аналіз вищезазначеної правової норми та положень Земельного кодексу України , зокрема ст.ст.116 , 125 , 126 , 212 , дає підстави для висновку суду про те , що самовільним зайняттям землі є заволодіння земельною ділянкою, що не спирається на законі і відбувається з порушенням визначеного порядку надання земельних ділянок, здійснюване без відведення землі в натурі й одержання документа, що посвідчує право на землю.

Разом з тим , на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської обласної Ради депутатів трудящих від 14.05.1964 р. "Про відвід 1,10 га землі Івано-Франківській школі- інтернат №2 під будівництво очисних споруд та електромережі" відповідачу відведено 0,5 га в постійне користування та 0,6 га в тимчасове на час будівництва .

За таких обставин , суд вважає , що зайняття відповідачем спірної земельної ділянки не є самовільним в розумінні земельного законодавства , оскільки здійснене ним на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської обласної Ради депутатів трудящих від 14.05.1964 р.

З огляду на викладене , суд констатує , що твердження представника позивача про те , що1,1 га землі самовільно , без жодних правових підстав , зайнята Івано-Франківською загальноосвітньою школою-інтернатом для дітей - сиріт та дітей , які залишились без піклування батьків , є безпідставними та такими , що не відповідають дійсним обставинам справи .

Крім того , суд вважає за необхідне зазначити , що пп.1п.бст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до повноважень виконавчого органу сільської ради віднесено здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів .

А статтею 9 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державний контроль за додержанням вимог законодавства про охорону земель у системі центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів покладено на Державну екологічну інспекцію та її територіальні органи.

В той же час , із пояснень представника відповідача в судовому засіданні встановлено , що з моменту передачі 14.05.1964 р. Івано-Франківській загальноосвітній школі-інтернату для дітей - сиріт та дітей , які залишились без піклування батьків , до розгляду даної справи судом жодних зауважень чи вимог про звільнення земельної ділянки площею 0,6 га , наданої відповідачу в тимчасове користування на час будівництва , на адресу Івано-Франківської загальноосвітньої школи-інтернату для дітей - сиріт та дітей , які залишились без піклування батьків , від уповноважених органів не надходило . Навпаки , листом Головного управління земельних ресурсів у Івано-Франківській області №3030/010-05/005 від 02.01.01 , фотокопія якого долучена до матеріалів справи , підтверджується право відповідача на користування спірною земельною ділянкою .

За змістом ст.344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Стаття 119 Земельного кодексу України містить припис про те , що громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування.

Порядок передачі земельних ділянок у власність або надання у користування на підставі набувальної давності юридичним особам цим кодексом не врегульовано .

Разом з тим , статтею 8 Цивільного кодексу України визначено , що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Аналізуючи вищенаведені правові норми , суд приходить до висновку про те , що чинним законодавством обумовлено право набуття права власності(права користування) на майно( в тому числі і на земельну ділянку) на підставі набувальної давності наступними критеріями : добросовісне заволодіння майном , безперевне користування цим майном та користування протягом встановленого законом терміну.

Матеріалами справи підтверджується , що відповідач заволодів спірною земельною ділянкою добросовісно , тобто на законних підставах (згідно рішення виконавчого комітету Івано-Франківської обласної Ради депутатів трудящих від 14.05.1964 р. ) , продовжує володіти нею відкрито та безперервно , та продовжує володіти нею протягом визначеного чинним законодавством строку .

Використовуючи аналогію закону , суд вважає , що правові підстави для вимоги позивача про зобов"язання Івано-Франківської загальноосвітньої школи-інтернату для дітей - сиріт та дітей , які залишились без піклування батьків , звільнити та повернути самовільно зайняту земельну ділянку площею 1,181 га в с.Угорники по вул. Тополина , 6 відсутні , оскільки частина цієї земельної ділянки площею 0,5 га надана останній в постійне користування рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської обласної Ради депутатів трудящих від 14.05.1964 р. "Про відвід 1,10 га землі Івано-Франківській школі- інтернат №2 під будівництво очисних споруд та електромережі" , а на користування земельною ділянкою площею 0,6 га відповідач має право за набувальною давністю .

В контексті викладеного , в позові слід відмовити .

Керуючись ст. 124 Конституції України,ст.ст.9,344 Цивільного кодексу України , ст.1 , 119 Земельного кодексу України , Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                            Матуляк Петро Ярославович

рішення підписано :

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________ Легінь Оксана Василівна