ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2008 р.

№
30/347

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів

Кота
О.В. Шевчук С.Р. (доповідач), Владимиренко С.В.

розглянувши
касаційну скаргу

Національної
академії наук України

на
ухвалу  у справі

господарського
суду  міста Києва від 26.09.2007р.  № 30/347

за
позовом до  про

ОСОБА_1
ОСОБА_2,  Акціонерного товариства
закритого типу "ЛК Феофанія" визнання права власності на частку в
статутному фонді  товариства

В судовому засіданні
взяли участь представники:

- скаржника: Крайняк
Ю.О.  (дов. №  16/1862-12 від 14.11.05р.),

- позивача: не з'явився;

- відповідача1: не
з'явився;

- відповідача2: Осипенко
Д.І. (дов. № б/н від 01.04.06 р.)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
господарського суду міста Києва  від
26.09.07р. у справі №30/347  (суддя
Ващенко Т.М.) заборонено Акціонерному товариству закритого типу "ЛК
Феофанія", ОСОБА_2 та будь-яким іншим фізичним та юридичним особам вчиняти
будь-які юридично значимі дії щодо оздоровчого табору "Ясний" в
Обухівському районі Київської області, санаторію "Феофанія" в
АДРЕСА_1, трьох артезіанських свердловин, земельної ділянки  3,8 га, інших забудов, споруд та нерухомого
майна, які знаходяться на балансі
Акціонерноого товариства закритого типу "ЛК Феофанія" до
визначення ринкової вартості акцій, що належать ОСОБА_1

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд
першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів щодо забезпечення позову
може утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Національна
академія наук України   у поданій
касаційній скарзі  просить ухвалу
господарського суду від 26.096.2007 р. скасувати, посилаючись на порушення
судом  норм процесуального права.

Колегія
суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності
застосування судом норм процесуального права, дійшла висновку, що касаційна
скарга Національної академії наук України
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як
вбачається  з матеріалів справи,
ОСОБА_1  звернулася до ОСОБА_2  та Акціонерного товариства закритого типу
"ЛК Феофанія" з позовом про
визнання за позивачем права власності
на частку в статутному фонді Акціонерного товариства закритого типу
"ЛК Феофанія" в кількості 375 акцій, що становить 25% статутного
фонду; про зобов'язання Акціонерного товариства закритого типу "ЛК
Феофанія" не чинити перешкод у реалізації та здійсненні своїх повноважень
акціонера Акціонерного товариства закритого типу "ЛК Феофанія"; про
зобов'язання Акціонерного товариства закритого типу "ЛК Феофанія"
визначити вартість акцій, що належать ОСОБА_1 за ринковою ціною; про стягнення
з ОСОБА_2 на користь позивача 1000,00 грн.- компенсації за завдану моральну
шкоду; про  стягнення з Акціонерного
товариства закритого типу "ЛК Феофанія" на користь позивача 1000,00
грн.- компенсації за завдану моральну шкоду.

Відповідно
до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його
заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до
забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення господарського суду.

Слід
зазначити, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має
здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням наявності зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий
захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення
позову.

Водночас,
вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи
неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами
розгляду справи.

Судом
першої інстанції ухвалою було задоволено заяву позивача про задоволення позову,
виходячи із того, що через бездіяльність відповідачів  та не проведення загальних зборів акціонерів
значно  погіршується
фінансово-економічний стан товариства, існує ризик примусового відчуження
майна  товариства третім особам та його
виселення із займаних приміщень оздоровчого табору "Ясний" в
Обухівському районі Київської області (сел. П'ятихатки),  санаторію "Феофанія" в АДРЕСА_1,
трьох артезіанських свердловин, земельної ділянки 3,8 га, інших забудов, споруд
та нерухомого майна, які знаходяться на балансі Акціонерного товариства
закритого типу "ЛК Феофанія", що завдасть значних матеріальних
збитків.

Касаційна
інстанція відмічає, що в силу ст. 107 ГПК України касаційну скаргу мають право
подати особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв
рішення чи постанову, що стосується їх прав та обов'язків.

Колегія
суддів касаційної інстанції вважає, що при винесенні ухвали про забезпечення
позову  місцевий господарський суд  не врахував адекватність  вимог заявника заявленим вимогам, відсутність
зв'язку між вжитими заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог та
чи пов'язані вони між собою. До того ж, суд не прийняв до уваги, що рішення про
визнання права власності на корпоративні права не виконується в примусовому
порядку.

Крім
того, вживаючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції  не перевірив, що майно відносно якого
заборонено вчиняти будь-які юридично значимі дії належить відповідачеві, чим
порушив права іншої особи, яка не є учасником даного процесу.

Таким
чином, всупереч приписів статті 66 ГПК України судом першої   інстанції вжиті заходи до забезпечення
позову за відсутності будь-якого  зв'язку
між предметом заявленого позову та обраним судом способом забезпечення такого
позову.

Відповідно
до ч.2 ст. 11113 Господарського процесуального кодексу України
касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів
розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення
місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.

В
силу ч.1 ст. 11110 Господарського процесуального кодексу України
підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи постанови апеляційного
господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального
чи процесуального права.

Отже,
у зв'язку з недотриманням судом першої інстанції процесуальних норм при
розгляді заяви позивача у даній справі, колегія суддів касаційної інстанції
вважає, що прийнята судом ухвала підлягає скасуванню.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111,
11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Національної академії наук України задовольнити.

Ухвалу
господарського суду міста Києва   від
26.09.2007р.  у справі  № 30/347 щодо забезпечення позову  скасувати.

Справу
№ 30/347 направити  господарському суду
міста Києва  для розгляду по суті.

Головуючий
Кот О.В.

С у д д я
Шевчук С.Р.

С у д д я
Владимиренко С.В.