ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.02.08
Справа №15/464-пн-07

Колегія суддів
Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя
Яценко О.М. судді  Яценко О.М.    , Зубкова Т.П.  , Коробка Н.Д.

при секретарі: Лола
Н.О.

за участю
представників:

від позивача: Рефлер
В.В., довіреність №/ протокол №9 від 27.01.06р.

від відповідача: не
з`явився;

від третьої особи: не
з`явився.

Розглянув у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю
Виробничо - технічна фірма «РВІК», м.Херсон

на рішення
господарського суду Херсонської області від 25.12.2007 року у справі №
15/464-ПН-07

за позовом: Товариства
з обмеженою відповідальністю Виробничо - технічна фірма «РВІК», м.Херсон

до відповідача:
Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Херсон

третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відкрите акціонерне товариство
«Укртелеком» в особі Херсонської філії, м.Херсон

про визнання права
власності

Розпорядженням Голови
Запорізького апеляційного господарського суду № 276 від 18.02.2008р. справа №
15/464-ПН-07 передана для розгляду колегії суддів у складі: Головуючий: Яценко
О.М.; суддів: Зубкова Т.П., Коробка Н.Д.

Колегія суддів
прийняла справу до провадження.

За згодою присутніх
представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Рішенням
господарського суду Херсонської області у справі №15/464-ПН-07 від 25.12.2007р.
(суддя Клепай З.В.) в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення  господарського суду мотивоване    статтями 316, 328, 392 Цивільного кодексу
України та відсутністю спору з відповідачем стосовно права власності на спірне
майно.

Не погоджуючись з
рішенням господарського суду, товариство з обмеженою відповідальністю
«Виробничо-технічна фірма «РВіК»
звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати
повністю, прийняти постанову про задоволення позовних вимог згідно договору
купівлі-продажу та специфікацій до нього. При цьому заявник апеляційної скарги
посилається на наступні обставини: договір купівлі-продажу від 29.04.2003 року
№ 12/1-03  у справі № 15/425-ПД-07  не визнано судом  недійсним; оскільки ВАТ «Укртелеком» в особі
Херсонської філії оспорює право власності товариства на спірне майно, виникла
потреба в судовому захисті права власності; господарський суд, виділивши
зустрічний позов товариства в окреме провадження, самостійно визначив ВАТ
«Укртелеком» в особі Херсонської філії в якості третьої особи без самостійних
вимог; суд мав право залучити Херсонську філію в якості належного відповідача
по справі; суд не з»ясував причину відсутності ПП ОСОБА_1. в судовому
засіданні; позивач вважає себе добросовісним набувачем права власності на майно
за договором купівлі-продажу № 12/1-03 від 29.04.2003 року та специфікацій до
нього.

Клопотанням від
15.02.2008 року заявник апеляційної скарги просить здійснити заміну  третьої особи без самостійних вимог на предмет
спору ВАТ «Укртелеком» на відповідача. Колегія суддів не задовольняє вказане
клопотання тому що в суді першої інстанції таке клопотання позивача не
заявлялось та  не розглядалось, а у
відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України
апеляційна інстанція перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду
першої інстанції на момент прийняття.

В судовому засіданні
представник заявника апеляційної скарги підтримав її доводи, наполягає на
скасуванні рішення суду.

Приватний підприємець
ОСОБА_1та відкрите акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Херсонської філії
відзив на апеляційну скаргу не надіслали, своїх представників  в судове засідання не направили. Про місце,
дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно ст. 99
Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими
суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101
Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого
суду у повному обсязі.

Перевіряючи законність
та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали
справи, вислухавши пояснення представника ползивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 09.11.2007
року зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю
виробничо-технічна фірма «РВІК» - далі ТОВ до приватного підприємця
ОСОБА_1  -  далі Приватний підприємець та третьої особи,
яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову, відкрите акціонерне товариство
«Укртелеком» в особі Херсонської
філії   -  далі
ВАТ  про визнання права власності у
справі № 15/425-ПД-07  за позовом ВАТ до
Приватного підприємця та ТОВ про визнання недійсним договору купівлі-продажу
від 29.04.2003 року № 12/1-03
господарським судом Херсонської області виділено в окремо провадження,
порушена справа № 15/464-ПН-07  -  а.с.1. При цьому господарський суд вказав ВАТ
в якості третьої особи без самостійних вимог.

Підставою для подання
позову про визнання права власності на майно, яке придбано ТОВ за договором
купівлі-продажу від 29.04.2003 року № 12/1-03, стало оспорювання права
власності ВАТ, зокрема, поданням позову у справі № 15/425-ПД-07 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу від 29.04.2003 року № 12/1-03.

Згідно статті 392
Цивільного кодексу України  власник майна
може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документів, який засвідчує це право. Потреба в цьому заході захисту права
власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника підлягає
сумніву, не визнається іншою особою або оспорюється нею. Метою використання
вказаного позову є усунення
невизначеності відносин власності щодо індивідуально - визначеного
майна,  власником  якого є позивач або тримання документа, що
засвідчує його права власності та був раніше втрачений ним..

Підставою вказаного
позову є обставини, що підтверджують право власності позивача на майно та
стаття 16 Цивільного кодексу України, яка визначає визнання права власності як
способу захисту цивільних прав та інтересів.

Такий позов може бути
пред'явлений до будь-якої особи, яка словами або діями заявила про свої
претензії на річ, яка перебуває у власності іншої особи.

Потреба в цьому заході
захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права
власності підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними.

Позов про визнання
права власності є речово-правовим, вимоги якого звернені не до відповідача, а
до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на
відповідне майно.

Умовою задоволення
позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів, що
підтверджують його право власності на майно. Цивільний кодекс України не
визначає конкретних доказів, якими позивач повинен підтверджувати своє
суб'єктивне право. Зокрема, такими доказами є правовстановлюючі документи,
перелік яких встановлено Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права
власності на нерухоме майно, яке затверджено в редакції від 28 січня 2003 року
наказом Міністерства юстиції України № 66/7387.

Право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

29 квітня 2003 року
ТОВ та Приватний підприємець уклали договір купівлі-продажу № 12/1-03, згідно
якого ТОВ за плату придбало у Приватного підприємця обладнання автоматичної
телефонної станції АТСК-100/2000 на чотириста номерів згідно Специфікації № 1
Додатку № 2 до договору, які є невід»ємною частиною договору. Кабельні мережі,
які входять та виходять від АТСК-100/2000, є невід»ємною частиною проданого
Приватним підприємцем обладнання - а.с.8.

Господарським судом
Херсонської області 13.11.2007 року прийнято рішення у справі №
15/425-ПН-07  за позовом ВАТ до
Приватного підприємця та ТОВ про визнання недійсним вказаного договору
купівлі-продажу від 29.04.2003 року № 12/1-03. В задоволені позовних вимог ВАТ
було відмовлено, рішення суду набрало законної сили.

Підставою набуття
права власності, зокрема, є правочини. Спірний договір купівлі-продажу не
визнаний в судовому порядку недійсним.

Таким чином, позивач є
власником майна, яке придбано за договором купівлі-продажу від 29.04.2003 року
№ 12/01-03.

Господарський суд
правомірно зазначив, що у ВАТ відсутні будь-які докази наявності права
власності на спірне майно, а відповідно, порушення законних прав та інтересів.

Якщо майно відчужене
особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач  набуває право власності  на нього, якщо відповідно до статті 388
Цивільного кодексу України майно не може бути витребуване у нього.

Суб'єктом відносин, що
регулюються статтею 330 Цивільного кодексу України, є добросовісний набувач.
Добросовісним вважається набувач, який не знав і не міг знати, що набуває майно
в особи, яка не має права його відчужувати (стаття 388 Цивільного кодексу
України).

Відповідачем у позові
про визнання права власності є особа, яка оспорює право власності  на майно, або особа, яка хоч і не оспорює
право власності на майно, але і не визнає його. Матеріали справи свідчать, що
Приватний підприємець (продавець за договором купівлі-продажу) ніяким чином ні
оспорює право власності ТОВ на спірне майно, ні не визнає його.

Інші доводи
апеляційної скарги спростовуються наступними обставинами:

Згідно статті 26
Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють
самостійні вимоги, вступають у справу на підставі своєї позовної заяви та
користуються правами і несуть обов'язки позивача. Аналіз вказаної статті
свідчить, що ні суд, ні інші особи, в тому числі позивачі, не вправі залучити
будь-кого до участі в справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги.

В той же час, суд має
право самостійно з своєї ініціативи залучити інших осіб в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, на стороні позивача та
відповідача (стаття 27 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд
згідно статті 24 Господарського кодексу України суд має право, а не
зобов'язаний за наявності достатніх підстав до прийняття рішення у справі
залучати іншого відповідача.

Відсутність в судовому
засіданні належного представника будь-якої сторони, повідомленої належним
чином, не є підставою для скасування рішення суду. Тим більше, що суд відкладав
судове засідання 04.12.2007 року  у
зв'язку з неявкою відповідача - а.с.29.

Посилання ТОВ на
добросовісність набуття права власності на майно за договором від 29.04.2007
року № 12/1-03  по цій справі з таким
предметом позову (визнання права власності) необґрунтоване, оскільки таке
посилання на статтю 388 Цивільного кодексу України можливе при віндикаційному
позові, тобто при витребуванні майна із чужого незаконного володіння.

Колегія суддів звертає
увагу, що навіть при прийнятті рішення судом про відмову в задоволенні позовних
вимог про визнання права власності, прийняте судом рішення певною мірою захищає
право власності, оскільки в мотивувальній частині рішення вказано про наявність
права власності у ТОВ на спірне майно.

За таких обставин
колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення
господарського суду. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Судові витрати
покласти на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. 101 -
105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технічна фірма «РВІК» на
рішення господарського суду Херсонської області від 25.12.2007   року у справі № 15/464-ПН-07 залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду  Херсонської області від 25.12.2007 року   у справі №15/464-ПН-07 - без змін.

Головуючий суддя
Яценко О.М.

судді
Яценко О.М.

Зубкова Т.П.
Коробка Н.Д.