ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

14 травня 2008 р.           Справа 6/15-08

за позовом:Селянського фермерського господарства "Новинка", с. Тростянець

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське", с. Вороновиця

про стягнення 92904 грн.заборгованості

Головуючий суддя Говор Н.Д.

Cекретар судового засідання Мовчан Г.

Представники

позивача : В.Коваль ( дор. від 04.04.08), В.Біличенко – голова СФГ, І.Діденко (дор. від 23.11.07)

відповідача : А.Арустамян ( дор. від 21.01.08)

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 14.05.2008 р.

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про стягнення заборгованості за договором оренди с/г техніки від 10.03.2007 р. , в т. р. 59745 основного боргу, 5975 грн. штрафу, 27183 грн. 97 коп. пені, 4645 грн. витрат на послуги адвоката.

Позов мотивований тим, що відповідно до умов договору від 10.03.2007 р. позивач передав відповідачу техніку та інвентар в користування. Відповідно до акту виконаних робіт від 31.08.2007 орендодавець здійснив нарахування за роботи у сумі 59745 грн., яку відповідач зобов’язався сплатити до 1.09.2007 р. За несвоєчасне виконання зобов’язань позивачем нараховані штраф та пеня.

Відповідач у відзиві від 29.01.2008 р. проти позову заперечує з тих підстав, що договір не містить істотних умов договору оренди, а тому має бути визнаний неукладеним, що неустойка нарахована з порушенням норм чинного законодавства, що угода, укладена до створення ТОВ „Можайське” не схвалена товариством, тому не тягне правових наслідків, що у господарстві на час укладання договору не було в користуванні чи власності землі.

Відповідач 26.02.2008 подав зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору оренди від 10.03.2007 р.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що договір від 10.03.2007 р. суперечить ст. ст.760,761ЦК України, оскільки позивач не є власником майна переданого в оренду.

Крім цього, у судовому засіданні 28.03.2008 представник відповідача доповнив підстави зустрічного позову , зазначивши , що оспорюваний договір суперечить ст. 91,92,96 ЦК України , ст. 8 Закону України «Про господарські товариства», про що зазначено у відзиві від 29.01.2008 р.

Позивач у відзиві від 28.03.2008 р. проти зустрічного позову заперечує з тих підстав, що майно передане в оренду, зокрема Трактор Т-150 , належить на праві приватної власності Біличенку В.В., який є членом Селянського ( фермерського) господарства «Новинка», і тому передача майна в оренду здійснена у відповідності до Закону України «Про селянське (фермерське)господарство».

Позивач 23.04.2008 подав доповнення до позовної заяви, яким просить витребувати із чужого незаконного володіння ТОВ «Можайське» передане йому в оренду майно СФГ «Новинка» , а саме Трактор Т-150К, борону дискову БДТ4, Плуг НП 6-35, борони важкі в кількості 8 шт., апарат зварювальний промисловий з комплектом кабелів.

Статтею 22 ГПК України передбачено право позивача до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог.

Оскільки доповнення позовних вимог як процесуальна дія не передбачена ГПК України , суд, дослідивши зміст поданої заяви та його співвідношення з раніше заявленими вимогами дійшов висновку, що заява від 23.04.08 містить додаткову позовну вимогу .

Вказана заява не оплачена державним митом, до неї не додано доказів вручення копії заяви другій стороні, а тому вона підлягає поверненню відповідачу без розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив, що 10.03.2007 р. СФГ «Новинка» (орендодавець) та ТОВ «Можайське» (орендар) уклали договір, предметом якого визначили оренду сільськогосподарської техніки та інвентаря для ведення господарської діяльності . (а.с.8 т.1)

За вказаним договором Орендодавець зобов’язується надати в оренду орендарю техніку та інвентар : трактор Т-150К, борону дискову БДТ4, плуг ПН 6-35, борони важкі в кількості 8 шт. , апарат зварювальний промисловий з комплектом кабелів. ( п. 1 Договору). Орендар зобов’язується використовувати техніку у відповідності з умовами договору та провести розрахунок згідно договору до 1 вересня 2007 р. (п.2 Договору). Сторони визначили, що нарахування за оренду техніки та інвентаря проводяться за цінами: оранка глибока – 65 грн./га, оранка звичайна – 60 грн./га, дискування без борін – 35 грн./га, дискування з боронами – 40 грн./га, просів (інвентар замовника) – 20 грн./га, культивація (інвентар замовника) – 20 грн./га, обробіток агрегатом АП-6 або аналогами (інвентар замовника) – 20 грн./га,закриття вологи (інвентар замовника) – 15 грн./га, транспортні, оранка (інвентар замовника) – 40 грн./га, погрузочно – розгрузочні та інші роботи не вказані в даному договорі – 250 грн./день, використання зварювального апарата – 250 грн./ місяць.

У розділі «Прикінцеві положення» Договору сторони визначили, що в зв’язку з тим, що роботи проводились до реєстрації ТОВ «Можайське» як юридичної особи сторони визнають, що на момент підписання договору технікою орендодавця було виконані роботи на загальну суму 22675 грн. На момент підписання даного договору сторони претензій одна до одної не мають.

Судом надана правова оцінка договору від 10.03.2007 , за наслідками якої суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 174 Господарського Кодексу України, який регулює здійснення господарської діяльності між суб’єктами господарювання, а тому підлягає застосуванню до правовідносин у даній справі, господарські зобов’язання можуть виникати зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 180 Господарського Кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення , зміну або припинення господарських зобов’язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов’язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладанні господарського договору сторони зобов’язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст. 283 Господарського Кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майне виробничо-технічного призначення, що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості ( неспоживна річ).

Відповідно до ст. 284 Господарського Кодексу України істотними умовами договору оренди є: об’єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Проаналізувавши зміст договору оренди від 10.03.2007, суд дійшов висновку, що він не містить наступних істотних умов господарського договору в цілому та зокрема договору оренди:

- предмет договору (відомості про склад та вартість індивідуально визначеного майна з урахуванням індексації вартості);

- термін дії договору;

- орендна плата з урахуванням її індексації;

- порядок використання амортизаційних відрахувань;

- відновлення орендованого майна;

- умови повернення орендованого майна .

Відповідно до ч. 8 ст. 181 Господарського Кодексу України у разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним ( таким що не відбувся).

Таким чином, при оцінці фактичних обставин справи судом встановлений факт не укладання договору , на який посилається позивач обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 59745 грн. а також неустойки за порушення умов договору.

За таких обставин суд дійшов висновку що з договору від 10.03.2007 не виникло господарських зобов’язань між СФГ «Новинка» та ТОВ «Можайське».

Сторонами не надано будь - яких доказів передачі майна позивачем відповідачу, тому наслідки визнання договору неукладеним у випадку здійснення фактичних дій щодо його виконання однією із сторін не можуть бути застосовані судом.

Оскільки недійсним може бути визнаний лише укладений договір, зустрічний позов про визнання недійсним договору від 10.03.2007 р. задоволенню не підлягає.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог наданий акт від 31.08.2007 р. виконаних робіт до договору від 10.03.2007 р. (а.с.9 т.1)

У вказаному акті перераховані сільськогосподарські роботи із зазначенням їх вартості.

Однак з акту виконаних робіт не вбачається, ким виконувались вказані роботи та на чию користь.

Господарські операції по виконанню робіт у різні періоди часу ( осінь 2006 – весна-літо 2007) не підтверджені належними документальними доказами – первинними документами бухгалтерського обліку, які відповідно до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку , затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року N 88 , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 р. за N 168/704 , мають бути складені у момент проведення кожної господарської операції, або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення ( п.2.1 вказаного Положення).

Зазначені у акті періоди виконання сільськогосподарських робіт осінь 2006- весна-літо 2007 р. виключають можливість виконання таких робіт на користь ТОВ «Можайське», оскільки право користування землею сільськогосподарського призначення (оренда землі) виникло у відповідача у червні – липні 2007 р., з моменту реєстрації договорів оренди землі у Тиврівському відділі реєстрації Вінницької регіональної філії центру Державного земельного кадастру, що стверджується копіями договорів оренди землі, укладених між відповідачем та власниками земельних ділянок. ( а.с.50 -161 т.1, а.с.1-110 т.2)

Відповідно до ст. 33, ст. 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин позивач не довів своїх позовних вимог до відповідача у даному спорі , а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 49, 82,84,85 ГПК України ,-

ВИРІШИВ :

У позові Селянського (фермерського) господарства «Новинка» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Можайске» про стягнення 92904 грн. відмовити.

У зустрічному позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Можайске» до Селянського (фермерського) господарства «Новинка» відмовити.

Суддя Говор Н.Д.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України 14 травня 2008 р.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу