ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2008 р.

№ 2-21/1638-2006(2-21/14884-2005)

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючого:

Першикова Є.В.,

суддів:

Данилової Т.Б.,

Муравйова О.В.,

розглянула

касаційну скаргу

Республіканського комітету Автономної Республіки Крим по екології та природних ресурсах

(далі Комітет)

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду

від

11.04.06

у справі

№ 2-21/1638-2006

господарського суду

Автономної Республіки Крим

за позовом

прокурора міста Алушти (далі Прокурор)

в інтересах держави в особі

Комітету

до

Олімпійського учбово-спортивного центру "Спартак" (далі Центр)

про

стягнення 4 195,00 грн.

В засіданні взяли участь представники:

- Прокурора:

Попенко О.С. (прокурор відділу Генеральної прокуратури України; посвідчення № 203 від 17.12.07)

- у судовому засіданні 28.02.08;

- Комітету:

не з'явились;

- Центру:

Стасьок М.П. (директор Товариства; довідка з ЄДРПОУ № 09/2-6-19/1211 від 17.06.04)

- у судовому засіданні 28.02.08;

Гриценко М.М. (за дов. № 178 від 30.03.08)

- у судовому засіданні 03.04.08.

Ухвалою від 30.01.08 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі: головуючий –Першиков Є.В., судді –Данилова Т.Б., Ходаківська І.П., касаційна скарга Комітету № 6249/21-4 від 14.08.06 була прийнята до провадження, справа призначена до розгляду у судовому засіданні на 28.02.08.

У зв'язку з неявкою представника скаржника у судове засідання, ухвалою суду від 28.02.08 розгляд справи було відкладено на 03.04.08.

02.04.08 до колегії суддів Вищого господарського суду України надійшла телеграма Комітету в якому ставиться питання про розгляд касаційної скарги без участі його представника.

У зв'язку з перебуванням судді Ходаківської І.П. на лікарняному, розпорядженням від 02.04.08 заступника голови Вищого господарського суду України для розгляду справи № 2-21/1638-2006 господарського суду Автономної Республіки Крим, призначеної до перегляду у судовому засіданні на 03.04.08, створено колегію суддів Вищого господарського суду України у складі: головуючий –Першиков Є.В., судді –Данилова Т.Б., Муравйов О.В., яка переглядає справу по суті.

Про вказані обставини представників сторін було повідомлено на початку судових засідань 28.02.08, 03.04.08. Відводів складу колегії суддів Вищого господарського суду України, яка переглядає справу в касаційному порядку, не заявлено.

За згодою представника Центру, відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 1115 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 03.04.08 було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови Вищого господарського суду України.

Рішенням від 17-24.01.06 господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Чонгова С.І.) позовні вимоги задоволено.

З Центру на користь Алуштинського місцевого бюджету стягнуто

4 195,00 грн. збитків, завданих порушенням природоохоронного законодавства.

З Центру в доход Державного бюджету України стягнуто 102,00 грн. державного мита, а на користь державного підприємства "Судовий інформаційний центр" 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вказане рішення місцевого суду мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджено факт пошкодження Центром зелених насаджень при проведенні робіт з реконструкції футбольного поля.

Постановою від 11.04.06 Севастопольського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючого –Видашенко Т.С., суддів –Антонової І.В., Котлярової О.Л.) апеляційну скаргу Центру задоволено, рішення від 17-24.01.06 господарського суду Автономної Республіки Крим скасовано.

В задоволенні позовних вимог відмовлено.

При винесенні постанови апеляційний суд прийшов до висновку про те, що оскільки технічна інвентаризація зелених насаджень на території Центру в установленому відповідною Інструкцією порядку не проводилась, то відсутні підстави вважати, що на її території росли чи ростуть певні насадження.

На погодившись з постановою суду апеляційної інстанції Фонд звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скарго. В якій просить постанову від 11.04.06 Севастопольського апеляційного господарського суду скасувати, а рішення від 17-24.01.06 господарського суду Автономної Республіки Крим залишити в силі.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що при винесенні оскарженого судового акту було порушено норми матеріального права, а саме: ст. 4 Закону України "Про рослинний світ", п.п. 1.1, 1.3, 3 Правил утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 29.07.94 № 70, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.12.94 за № 301/511.

У своєму відзиві на касаційну скаргу Центр щодо доводів скаржника заперечує, вважаючи їх безпідставними, у зв‘язку з чим просить касаційну скаргу Фонду залишити без задоволення, а оскаржену постанову –без змін.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, відзив на касаційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями на підставі матеріалів справи, 14.07.05 Алуштинською екологічною інспекцією в межах своєї компетенції було проведено оперативну перевірку дотримання Центром вимог природоохоронного законодавства, за результатами яких складено акт перевірки, що містить відомості про пошкодження зелених насаджень. При цьому, встановлено, що дані акти складені у присутності робітників Центру, зокрема, головного інженера.

Так, вказаним Актом визначено, що при проведенні робіт з реконструкції футбольного поля допущено пошкодження наступних зелених насаджень: не до ступеня припинення росту –кіпаріс пірамідальний –3 шт., кедр гімалайський –2 шт.; до ступеня припинення росту –айлант –16 шт., акація реінкоранська –11 шт., дикорослий кущ (шипшина) –6 кущів.

При вирішенні спору по суті суд першої інстанції встановив, що при відсутності ордеру, акту обстеження, рішення органу державної виконавчої влади, Центром при проведенні реконструкції футбольного поля пошкоджені 5 дерев та знищені зелені насадження.

При цьому, місцевий суд врахував, що вина Центру підтверджується Актом перевірки від 14.07.05, який підписано уповноваженими представниками Фонду та Центру без зауважень, а також протоколом про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що відповідно до ст. 5 Закону України "Про рослинний світ" від 09.04.99

№ 591-XIV (далі Закон) під час здійс нення своєї діяльності суб'єкти господарської діяльності повинні дотримуватися ряду вимог, зокрема, здійснювати заходи по запобіганню негативному впливу на рослинний світ.

Відповідно до ст. 4 Закону до природних рослинних ресурсів загальнодержавного значення належать: а) об'єкти рослинного світу у межах: внутрішніх морських вод і територіального моря, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України; поверхневих вод (озер, водосховищ, річок, каналів), що розташовані і використовуються на території більш ніж однієї області, а також їх притоків усіх порядків; природних та біосферних заповідників, національних природних парків, а також заказників, пам'яток природи, ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення;

б) лісові ресурси державного значення; в) рідкісні і такі, що перебувають під загрозою зникнення, судинні рослини, мохоподібні, водорості, лишайники, а також гриби, види яких занесені до Червоної книги України; г) рідкісні і такі, що перебувають під загрозою зникнення, та типові природні рослинні угруповання, занесені до Зеленої книги України.

При цьому, встановлено, що до природних рослинних ресурсів загальнодержавного значення законодавством України можуть бути віднесені й інші об'єкти рослинного світу.

До природних рослинних ресурсів місцевого значення відносяться дикорослі та інші несільськогосподарського призначення судинні рослини, мохоподібні, водорості, лишайники, а також гриби, не віднесені до природних рослинних ресурсів загальнодержавного значення.

Стаття 27 Закону зобов'язує підприємства, установи, організації та громадян, діяльність яких пов'язана з розміщенням, проектуванням, реконстру кцією, забудовою населених пунктів, підприємств, споруд та інших об'єктів, а та кож введенням їх в експлуатацію, передбачати і здійснювати заходи щодо збере ження умов місцезростання об'єктів рослинного світу.

Пунктом 4.6 Правил утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 29.07.94 № 70, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.12.94 за № 301/511 (що був чинний на момент спірних правовідносин) передбачено, що знесення та пересадка дерев, чагарників, газонів, квітників може здійснюватись лише у разі наявності спеціального дозволу (ордера). Ордер видається на підставі акта обстеження зелених насаджень, погодженого з місцевими органами Мінприроди України, і рішення місцевого органу державної виконавчої влади.

Водночас, колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що ст. 40 Закону передбачає дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ, у тому числі і за протиправне знищення і по шкодження об'єктів рослинного миру.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що оскільки порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища передбачається, зокрема, нормами Цивільного кодексу України, а саме:

ст. 1166, то правовідносини між сторонами у даній справі виникли з приводу заподіяння шкоди, тобто з делікту.

Для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення природно- ресурсного, природоохоронного законодавства про забезпечення екологічної безпеки необхідна наявність таких умов відповідальності, як безпосередній причинний зв'язок між відповідними діями (бездіяльністю) і шкодою та вина відповідача.

Статтею 1172 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична або фі зична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. При цьому, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що згідно ч. 1 ст. 1191 особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 559 від 08.04.99, додаток 1 якої встановлює таксу для обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок знищення або пошкодження дерев і чагарників, в тому числі за кожне дерево, знищене або пошкоджене до ступеня припинення росту.

За таких обставин, з урахуванням наведених правових положень, а також того, що як встановлено попередніми судовими інстанціями, акт перевірки дотримання Центром вимог природоохоронного законодавства підписано представником Центру без заперечень, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що доводи, викладені Фондом в касаційній скарзі, є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються зібраними по справі доказами і відповідають вимогам закону.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судом апеляційної інстанції було помилково застосовано норми матеріального права, в той час, як судом першої інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Республіканського комітету Автономної Республіки Крим по екології та природних ресурсах № 6249/21-4 від 14.08.06 задовольнити.

Постанову від 11.04.06 Севастопольського апеляційного господарського суду у справі № 2-21/1638-2006 господарського суду Автономної Ре6спубліки Крим скасувати, а рішення від 17-24.01.06 господарського суду Автономної Республіки Крим у даній справі залишити в силі.

Головуючий

Є.Першиков

судді:

Т.Данилова

О.Муравйов