ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
У Х В А Л А

23.06.08                                                                                 Справа № 16/468.

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з додатковою відповідальністю “Попаснянський вагоноремонтний завод”, м. Попасна Луганської області

до 1. Головного управління юстиції у Луганській області, м. Луганськ

2. Головного управління Державного казначейства України у Луганській області, м. Луганськ

про стягнення 3728 грн. 81 коп.

Орган виконання судового рішення: Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

при секретарі судового засідання Маценко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача – представник не прибув;

від відповідача –Литвин І.А., довіреність від 10.10.07., б/н;

від Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України –Литвин І.А., дов. від 10.10.07. №25-50/862;

від УДК у Луганській області –Шердець Я.С., довіреність від 18.02.08. № 11-12/1-59.

в с т а н о в и в:

Товариство з додатковою відповідальністю “Попаснянський вагоноремонтний завод” звернулось до господарського суду Луганської області зі скаргою від 23.04.08., № 184-Ю в якій просить суд :

-          визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 7007263 від 10.04.08.;

-          визнати недійсною постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 7007263 від 10.04.08.;

-          зобов’язати відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання наказ господарського суду Луганської області від 23.02.07.№ 16/468 про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з додатковою відповідальністю “Попаснянський вагоноремонтний завод” зайво стягнуту суму виконавчого збору 3728,81 грн.

Від заявника на адресу господарського суду Луганської області 20.06.08. надійшла телеграма від 20.06.08 №1043, якою він просить розглянути справу без участі свого представника та підтримав вимоги скарги.

Представник 1-го відповідача - Головного управління юстиції у Луганській області та органу виконання рішень (в одній особі) проти доводів, викладених в скарзі, заперечив і вказав, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», на відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими боржниками є вищий чи центральні органи виконавчої влади та за якими стягненню підлягає сума боргу від десяти та більше мільйонів гривень або еквівалентна сума в іноземній валюті, а також зазначив, що Вищий господарський суд України постановою від 14.02.08 визначив порядок виконання пред’явленого виконавчого документу шляхом його направлення до Головного управління Державного казначейства у Луганській області, про що надав до матеріалів справи письмові заперечення від 28.05.08. № 3637-0-32-08 .

Представник 2-го відповідача - Головного управління Державного казначейства України у Луганській області надав заперечення від 20.05.08. № 11-07/2480, в якому вказав, що згідно діючого законодавства повернення платникам помилково та/або надміру сплачених платежів, надходження яких забезпечується іншими державними органами, здійснюється органами Державного казначейства на підставі заяви платника про повернення помилково та/або надміру сплаченого платежу, оригіналу довідки відповідного державного органу , на який покладено справляння платежу , що повертається , з обов’язковим зазначенням необхідності повернення та оригіналу документа, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представників сторін і органу виконання рішення, оцінивши надані ними докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 06.02.07. по даній справі скасовано рішення господарського суду Луганської області, позов задоволено та стягнуто з державного бюджету України на користь позивача по справі зайво стягнуту суму виконавчого збору 3728,81грн.

На виконання постанови Луганського апеляційного господарського суду господарським судом Луганської області видано відповідні накази.

Згідно наказу від 23.02.07. №16/468 підлягає стягненню з державного бюджету України на користь позивача по справі зайво стягнуту суму виконавчого збору 3728,81грн. Наказ надіслано позивачу для пред’явлення до виконання органу державної виконавчої служби.

Позивач пред’явив до виконання вказаний наказ до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, але у відкритті виконавчого провадження позивачеві було відмовлено на підставі частини 1 пунктів 1,2 ст.20-1 Закону України «Про виконавче провадження»постановою від 10.04.08., в якій зазначено, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», на відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими боржниками є вищий чи центральні органи виконавчої влади та за якими стягненню підлягає сума боргу від десяти та більше мільйонів гривень або еквівалентна сума в іноземній валюті, а також зазначив, що Вищий господарський суд України постановою від 14.02.08 визначив порядок виконання пред’явленого виконавчого документу шляхом його направлення до Головного управління Державного казначейства у Луганській області.

Позивач оскаржив постанову про відмову у відкритті

виконавчого провадження у встановлений Законом України «Про виконавче провадження»10-денний строк з дня отримання постанови і просить визнати дії органу виконання рішень неправомірними і визнати недійсною постанову, зобов’язати відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання наказ господарського суду Луганської області до виконання наказ господарського суду Луганської області від 23.02.07.№ 16/468 про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з додатковою відповідальністю “Попаснянський вагоноремонтний завод” зайво стягнуту суму виконавчого збору 3728,81 грн.

Враховуючи вищевикладене, та приписи Закону України «Про виконавче провадження», доводи представника 1–го відповідача та органу виконання рішень спростовуються нормами вказаного Закону, а саме в ст.9 Закону вказано, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються податковими органами, установами банків, кредитно-фінансовими установами. Рішення вказаних органів відповідно до закону можуть виконуватися також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами. Виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, або з бюджетних установ, здійснюється органами Державного казначейства України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Органи, установи, організації та особи, зазначені у частині першій цієї статті, не є органами примусового виконання, крім органів та посадових осіб, які виконують рішення про притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності.

Таким чином, орган виконання рішень зобов’язаний прийняти наказ до виконання, оскільки відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є повноважним органом виконання наказів господарських судів України і позивачу видано наказ саме для пред’явлення до виконання до відділу. Заходи по виконанню наказу, які виконавець зобов’язаний здійснити по виконанню судового рішення у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», полягають в тому, що виконавець зобов’язаний направити наказ до банку казначейства (органу казначейства) і вже орган казначейства, безпосередньо, виконуючи дії по поверненню коштів позивачу, буде керуватися порядком, розробленим Кабінетом Міністрів України –Наказ Державного казначейства України «Про затвердження порядку повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевого бюджету»від 10.12.02. № 226, який встановлено для органу казначейства, а не для виконавчої служби.

Доводи по відмові у відкритті виконавчого провадження, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», постанові Луганського апеляційного господарського суду від 06.02.07., постанові Вищого господарського суду України від 14.02.08. по даній справі та фактичним правовідносинам сторін і органу виконання рішень.

Згідно ст.9 Закону України «Про виконавче провадження» списання коштів з бюджету безпосередньо здійснюється спеціалістами органів державного казначейства і для вчинення таких дій виконавець зобов’язаний направити наказ суду до виконання до держказначейства.

Враховуючи обставини правовідносин сторін за справою, слід вказати, що скарга від 23.04.08. № 184-Ю, якою позивач вимагає виконати рішення суду, заявлена позивачем в четвертий раз.

При цьому слід вказати, що Вищій господарський суд України неодноразово висловлював свою правову позицію по аналогічній справі за № 16/489 за участю тих самих сторін, по аналогічному спору та з аналогічних підстав, і касаційні скарги Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишив без задоволення, мотивуючи тим, що господарські суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильного висновку щодо підставності і ґрунтовності скарги позивача на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Верховний суд України ухвалою від 10.04.08. відмовив у порушенні провадження з перегляду в касаційному порядку постанови Вищого господарського суду України від 14.02.08. № 16/489.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Між тим, орган виконання рішення у даній справі не виконує вимог Конституції України, інших законів та вимог судових рішень, що набрали законної сили, порушуючи при цьому законні інтереси позивача по справі.

За таких підстав, постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10.04.08. ВП №7007263 про відмову у відкритті виконавчого провадження слід визнати недійсною та такою, що не відповідає вимогам Закону, визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 10.04.08. ВП № 7007263, а також слід зобов’язати відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання наказ господарського суду Луганської області від 23.02.07.№ 16/468 про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з додатковою відповідальністю “Попаснянський вагоноремонтний завод” зайво стягнуту суму виконавчого збору у розмірі 3728 грн. 81 коп.

На підставі викладеного, статті 124 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 86, 115,121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1.          Скаргу позивача задовольнити .

2.          Визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 7007263 від 10.04.08.

3.          Визнати недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10.04.08. ВП №7007263 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

4.          Зобов’язати відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання наказ господарського суду Луганської області від 23.02.07.№ 16/468 про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з додатковою відповідальністю “Попаснянський вагоноремонтний завод” зайво стягнуту суму виконавчого збору 3728,81 грн.

Суддя Р.М. Шеліхіна