ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.03.2008

Справа №2-16/16087-2007А

За позовом – Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства м. Саки» (96500, АРК, м. Саки, вул. Промислова, 9, ЗКПО 03347678, р/р 1011 в КРУ Приватбанк м. Сімферополь, МФО 384436)

До відповідача - Сакської Об’єднаної державної податкової інспекції (96500, м. Саки, вул. Курортна, 57)

Про визнання недійсними податкових повідомлень – рішень

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання Хлебнікова Н.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача – Павленко В.М., довіреність № 252/01-10 від 06.11.07, юрисконсульт;

від відповідача – Корницька В.М.., довіреність № 4/9/10-00 від 08.01.08, головний держ. под. інспектор;

Суть спору: Позивач – Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства м. Саки» звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до Сакської ОДПІ про визнання нечинним податкових повідомлень – рішень на суму 115 553,84 грн.

Під час розгляду справи позивачем була надана заява про уточнення позовних вимог відповідно до якої позивач вказує, що у зв’язку з арифметичною помилкою допущеною при розрахунках суми на яку винесені податкові повідомлення – рішення прохає суд, суму податкових повідомлень – рішень вважати зміненою на 99 724,80 грн.

Під час розгляду справи позивачем була повторно надана заява про уточнення позовних вимог відповідно до якої позивач вказує, що у зв’язку з арифметичною помилкою допущеною при розрахунках суми на яку винесені податкові повідомлення – рішення прохає суд, суму податкових повідомлень – рішень вважати зміненою на 98 040,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що висновки, викладені відповідачем в актах перевірки, які покладені в основу спірних податкових повідомлень -рішень, є необґрунтованими і не відповідають фактичним обставинам, не базуються на вимогах діючого законодавства, у зв’язку з чим оспорювані податкові повідомлення-рішення не ґрунтуються я на вимогах чинного податкового законодавства України.

Відповідач проти позову заперечує, вважає, спірні податкові повідомлення-рішення правомірними та обґрунтованими, оскільки Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства м. Саки» допущено порушення п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” №2181-Ш від 21.12.2000р. – порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов’язань, за що п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України № 2181-Ш від 21.12.2000р. передбачена відповідальність у вигляді штрафних санкцій.

В ході розгляду справи була оголошена перерва судового засідання в порядку ст. 150 КАС України, після закінчення якої провадження по справі було продовжено.

Після вияснення усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почалися в судовому засіданні, що відбулося 21.03.2008 року.

Після закінчення дебатів сторін, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, а також заслухавши представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з матеріалів справи Сакською об’єднаною державною податковою інспекцією проведена :

- невиїзна документальна перевірка своєчасності оплати узгодженої суми податкового зобов’язання по геологорозвідувальним роботам Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства м. Саки». За результатами перевірки складений акт перевірки № 241/1503 від 03.04.2006 року ( Т. № 1, ст.. справи 33) вказаний акт перевірки був покладений в основу податкового повідомлення - рішення від 11.04.2006 року № яким позивачу донараховано 7578,23 грн. ( ст.. справи 31).

- невиїзна документальна перевірка своєчасності оплати узгодженої суми податкового зобов’язання по геологорозвідувальним роботам Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства м. Саки».

За результатами перевірки складений акт перевірки № 145/1503 від 12.12.2006 року ( Т № 1, ст.. справи 23-а) вказаний акт перевірки був покладений в основу податкового повідомлення - рішення № від 26.12.2006 року яким позивачу донараховано 9399,29 грн.

- невиїзна документальна перевірка своєчасності оплати узгодженої суми податкового зобов’язання по геологорозвідувальним роботам Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства м. Саки».

За результатами перевірки складений акт перевірки № 426/1503 від 06.03.2007 року (Т. № 1,ст. справи 29) вказаний акт перевірки був покладений в основу податкового повідомлення - рішення № від 28.03.2007 року ( ст.. справи 27) яким позивачу донараховано 10094,8 грн.

- невиїзна документальна перевірка своєчасності оплати узгодженої суми податкового зобов’язання по геологорозвідувальним роботам Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства м. Саки».

За результатами перевірки складений акт перевірки № 875/1503 від 19.06.2007 року ( Т № 1, ст.. справи (ст.. справи 14-а) вказаний акт перевірки був покладений в основу податкового повідомлення - рішення № від 20.06.2007 року , яким позивачу донараховано 7464,25 грн.

- невиїзна документальна перевірка своєчасності оплати узгодженої суми податкового зобов’язання по геологорозвідувальним роботам Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства м. Саки».

За результатами перевірки складений акт перевірки № 1195/1503 від 31.07.2007 року ( Т № 1, ст.. справи 18) вказаний акт перевірки був покладений в основу податкового повідомлення - рішення № від 10.08.2007 року яким позивачу донараховано 27503,01 грн. ( ст.. справи 20).

- невиїзна перевірка своєчасності сплати сум податкових зобов’язань з сплати за воду. За результатами вказаної перевірки був складений акт № 234/1503 від 29.03.2006 року вказаний акт перевірки був покладений в основу податкових повідомлень - рішень № від 07.04.2006 року на суму 6370,98 грн., № від 07.04.2006 року на суму 377,00 грн., № від 07.04.2006 року на суму 1000,00 грн., № від 07.04.2006 року на суму 1000,00 грн., № від 07.04.2006 року на суму 250,00 грн., № від 07.04.2006 року на суму 350,00 грн. , № від 07.04.2006 року на суму 400,00 грн., № від 07.04.2006 року на суму 4847,55 грн., № від 07.04.2006 року на суму 1221,00 грн.

- невиїзна перевірка своєчасності сплати сум податкових зобов’язань з сплати за воду. За результатами вказаної перевірки був складений акт № 145/1503 від 12.12.2006 року ( ст.. справи 123) вказаний акт перевірки був покладений в основу податкового повідомлення - рішення № від 26.12.2006 року на суму 2947,73 грн.

- невиїзна перевірка своєчасності сплати сум податкових зобов’язань з сплати за воду. За результатами вказаної перевірки був складений акт № 426/1503 від 16.03.2007 року вказаний акт перевірки був покладений в основу податкових повідомлень – рішень № від 28.03.2007 року на суму 8304,16 грн. , № від 28.03.2007 року на суму 530,27 грн.

- невиїзна перевірка своєчасності сплати сум податкових зобов’язань з сплати за воду. За результатами вказаної перевірки був складений акт № 875/1503 від 16.06.2007 року, вказаний акт перевірки був покладений в основу податкового повідомлення – рішення № від 20.06.2007 року на суму 8402,32 грн.

Так, позивач не погоджується з висновками відповідача та вважає, що згідно з рішенням Господарського суду АР Крим №2-7/8364-2006 від 12.02.2007г. за позовом Сакської об’єднаної державної податкової інспекції до Сакського ВП ВКГ про стягнення 229574,18 грн. заборгованості по збору за ГРР і спецводокористуванням, з Сакського ВП ВКГ стягнуті 76255,23 грн. заборгованості за геологорозвідувальні роботи і 2745,90 грн. заборгованості по збору за спецводокористування.

В іншій частини в позові відмовлено. Рішення набрало законної силу. Позивач вказує, що суми які підлягають оплаті згідно наказу ГС АРК №2-7/8364 від 05.03.2007г. перераховані своєчасно і в повному обсязі.

Однак, як вказує позивач, Сакська ОДПІ застосувала до позивача штрафні санкції по збору за геологорозвідувальні роботи у розмірі (62 038,83 грн. + 18081,67 грн. пені = 80120,53 грн.) нараховані на суми, що перераховані у вищезгаданому рішенні ГС АРК і не підлягають стягненню як сплачені.

Крім того, винесення повідомлень-рішень по актах перевірки за 1 кв. 2006р., 6 мес.2006р., 9 міс. 2006 р. і 2006р.является неправомірним, у зв'язку з повною оплатою відповідачем зобов'язань по спецводокористуванню за 2006р. (платіжні доручення №3169, №3189, №3212, №3415, №3532, №3624, №3812, №3870, №3967, №87, №3829, №161).

В той же час, якими-небудь первинними документами вказані в акті порушення податкового законодавства не підтверджуються.

Під час перевірки встановлено порушення позивачем вимог п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” № 2181-Ш від 21.12.2000р. з наступними змінами і доповненнями, що виразилося у порушенні граничних строків сплати узгодженого податкового зобов’язання з ПДВ, за що до позивача на підставі п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 вищевказаного Закону України застосовані штрафні санкції в розмірі 99724,80 грн. згідно податкових повідомлень-рішень.

Суд вважає, що позовні вимоги Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства м. Саки» є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Суд виходить з того, що згідно з п. 6.1.7 Інструкції про порядок застосування та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, податкове повідомлення про застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов’язань складається за формою та згідно з вимогами, установленими Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 21.06.2001 N 253, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.07.2001 за N 567/5758 (зі змінами та доповненнями).

З форми податкового повідомлення за порушення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання (форма "Ш") слідує, що в основу такого повідомлення може бути покладено виключно акт перевірки, до якого п. 1.7., п. 2.3.2 Порядку № 327 встановлені вимоги про необхідність відображення в акті посилань на первинні документи бухгалтерського і податкового обліку платника податків, що підтверджують наявність фактів порушення податкового законодавства.

Як слідує з пояснень відповідача, в основу нарахування штрафних санкцій позивачу покладено особовий рахунок підприємства і нарахування штрафних санкцій здійснено в автоматичному режимі.

В той же час, суд вважає, що особовий рахунок не є первинним документом платника податків та не може бути доказом порушення підприємством податкового законодавства. Нарахування штрафних санкцій в автоматичному режимі чинним законодавством також не передбачено.

В той же час, ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов’язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування та їх посадових осіб діяти тільки з підстав, в межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Розглянувши доводи відповідача про те, що нарахування штрафних санкцій здійснено ним у зв’язку з погашенням податкового боргу в порядку календарної черговості його виникнення на підставі п 7.7 ст. 7 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” № 2181-Ш від 21.12.2000р., суд вважає їх такими, що не ґрунтуються на вимогах податкового законодавства та суперечать п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України № 2181-Ш від 21.12.2000р., згідно якого активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу.

Крім того, суд виходить з того, що п. 11 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” наділяє органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, правом застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України, але, як свідчать матеріали справи, відповідач з позовом про стягнення податкового боргу не звертався, безпідставно здійснюючи його погашення за рахунок платежів поточних зобов’язань з ПДВ.

Згідно до положення п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» №2181 від 21.12.2000г. яким встановлена рівність бюджетних інтересів та передбачено, що податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, розповсюджуються виключно на платника податків, адже обов’язок по сплаті податкових зобов’язань та податкового боргу згідно з вимогами податкового законодавства покладено саме на платників податків, а не на контролюючий орган і п. 7.7 ст. 7 вказаного Закону не дає права податковим органам направляти кошти підприємства на свій розсуд.

В той же час, матеріалами справи – платіжними дорученнями підтверджується вчасна та повна оплата позивачем вищевказаних податкових зобов’язань.

Відповідач не навів суду жодної норми законодавства, яка б наділяла органи державної податкової служби повноваженням по самостійному розпорядженню коштами платника податків на свій розсуд та всупереч волі платника.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача, в обґрунтування своїх доводів про правомірність погашення ним податкового боргу позивача в порядку календарної черговості його виникнення, на п. 1.6 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за стягненням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затверджену наказом ДПАУ від 18.07.2005р. № 276, оскільки даний пункт регламентує лише порядок проведення операцій в особових рахунках платників - в хронологічному порядку, а не порядок погашення податкового боргу.

З даних положень законодавства слідує, що операції в особових рахунках проводяться в хронологічному порядку, але на підставі первинних документів платника податків та визначених в них призначень платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, належних доказів того, що нарахування застосованих до позивача штрафних санкцій спірним податковим повідомленням-рішенням здійснено правильно та правомірно, на підставі первинних документів позивача, Сакською ОДПІ суду не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги Сакського ВПВКГ є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені у судовому засіданні 21.03.2008 року.

Постанова складена в повному обсязі та підписана 27.03.2008 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 98, 122, 158-164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити

2.          Визнати нечинним податкові повідомлення - рішення Сакської ОДПІ від 11.04.2006 року № на суму 7578,23 грн.; № від 26.12.2006 року на суму 9399,29 грн.; № від 28.03.2007 року на суму 10094,8 грн. ; № від 20.06.2007 року на суму 7464,25 грн. ; № від 10.08.2007 року на суму 27503,01 грн.; № від 07.04.2006 року на суму 6370,98 грн., № від 07.04.2006 року на суму 377,00 грн., № від 07.04.2006 року на суму 1000,00 грн., № від 07.04.2006 року на суму 1000,00 грн., № від 07.04.2006 року на суму 250,00 грн., № від 07.04.2006 року на суму 350,00 грн. , № від 07.04.2006 року на суму 400,00 грн., № від 07.04.2006 року на суму 4847,55 грн., № від 07.04.2006 року на суму 1221,00 грн.; № від 26.12.2006 року на суму 2947,73 грн.; № від 28.03.2007 року на суму 8304,16 грн.; № від 28.03.2007 року на суму 530,27 грн.; № від 20.06.2007 року на суму 8402,32 грн.; про донарахування Кримському республіканському підприємству «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства м. Саки» 98 040,59 грн.

3.          Стягнути з Державного бюджету України ( рахунок № 0002 в банку платника : Управління державного казначейства в АР Крим, Держбюджет, м. Сімферополь, МФО 824026, ОКПО 22301854) на користь Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства м. Саки» (96500, АРК, м. Саки, вул. Промислова, 9, ЗКПО 03347678, р/р 1011 в КРУ Приватбанк м. Сімферополь, МФО 384436) 03,40 грн. державного мита.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.