ПОСТАНОВА

"14" травня 2008 р.

Справа № 7а/10-416

17 год. 00 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області у складі:

судді Стадник М.С.

при секретарі судового засідання Лисому Я.І.

Розглянув справу:

за позовом: Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника, вул. Козубського,6, м. Кременець, Тернопільська область, 47000

до: Кременецької міської ради, вул.. Шевченка, 67, м. Кременець, Тернопільська область, 47003.

За участю представників сторін:

позивача: Семеняк Василь Петрович, довіреність №3/1-63 від 26.02.2008р.;

відповідача: не з’явився.

Суть справи:

Кременецько-Почаївський державний історико-архітектурний заповідник звернувся з позовом про визнання нечинним прийнятого Кременецькою міською радою рішення №554 від 09.11.2007р. “Про розгляд протесту прокурора №2892 від 09.11.2007р.”.

Учасникам судового процесу роз’яснено процесуальні права і обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51, 130 КАС України.

Відповідач участь представника в судовому засіданні не забезпечив, письмових заперечень не надав. В процесі розгляду справи, представник відповідача заперечував проти позову, посилаючись на правомірність винесеного рішення на підставі протесту прокурора.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представників сторін, судом встановлено:

-          рішенням Кременецької міської ради №554 від 09.11.2007р. “Про розгляд протесту прокурора №2892 від 09.11.2007р.” скасовано рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради №267 від 25.10.2007р. „Про порядок оформлення права власності на нерухоме майно” в частині оформлення права власності на нежитлові приміщення Північного та Південного навчальних корпусів за Кременецько-Почаївським Державним історико-архітектурним заповідником по вул.Ліцейна, 1, м.Кременець. Підставою скасування рішення став протест прокурора Кременецького району в якому зазначено про те, що спірні приміщення є комунальною власністю Тернопільської області, знаходяться у правомірному користуванні Кременецького обласного гуманітарно-педагогічного інституту ім. Т.Г. Шевченка та не передавався в установленому порядку на баланс заповіднику, що підтверджено постановою Львівського апеляційного суду від 29.03.2006р. у справі №9/12-1816 за позовом заповідника до інституту.

Позивач не погоджується з підставами прийняття рішення посилаючись на те, що приміщення Північного та Південного навчальних корпусів є пам’яткою архітектури, належать до державної, а не комунальної власності області, а тому відповідач безпідставно прийняв до уваги доводи прокурора викладені в протесті, які не підтверджені документально та не обгрунтовані чинним законодавством.

Суд, керуючись ст. 86 КАС України, давши оцінку поданим сторонами доказам та наведеним доводам, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

При цьому суд виходив з наступного:

- правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини, які знаходяться на території України і охороняються державою, регулюються Законом України „Про охорону культурної спадщини” від 08.06.2000р. ( далі Закон про охорону спадщини), а до прийняття даного закону Законом України „Про охорону і використання памяток історії та культури” від 13.07.1978р. (далі Закон України, втратив чинність 12.07.2000р.) та "Положенням про охорону пам’яток культури" затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 14.10.1948р. № 3898 (далі Положення). Згідно зазначених нормативних актів, в період їх дії, державне управління в галузі охорони і використання пам’яток історії та культури здійснюється Радою Міністрів СРСР (Кабінет Міністрів України), виконавчими комітетами місцевих рад (державними адміністраціями) та спеціально уповноваженими державними органами охорони пам’яток історії та культури.

- відповідно до п.1 Положення пам’ятки історії та культури перебувають у власності держави, з прийняттям Закону України (ст.4) у власності держави, а також у власності колгоспів, інших кооперативних організацій, їх об’єднань, інших громадських організацій і в особистій власності громадян, а відповідно до ст.17 Закону про охорону спадщини у державній, комунальній або приватній власності.

Порядок передачі об’єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, або у спільну власність територіальних громад, а також об’єктів права комунальної власності у державну власність, визначено Законом України „Про передачу об’єктів права державної та комунальної власності” (далі Закон про передачу права власності) шляхом безоплатної передачі та прийнятими на його виконання „Положенням про порядок передачі об’єктів права державної власності" і "Порядком подання та розгляду пропозицій щодо передачі об’єктів з комунальної у державну власність та утворення і роботи комісії з питань передачі об’єктів у державну власність" затверджених постановою КМ України від 21.09.1998р. № 1482.

Згідно ст.4 Закону про передачу права власності, з врахуванням ст.4 Закону про охорону спадщини, передача об’єктів права державної власності (пам’яток історії) до комунальної власності, здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України та в разі переведення в установленому порядку пам’ятки історії з національного значення (переліки яких затверджуються Кабміном) до місцевого значення шляхом внесення змін в Державний реєстр нерухомих пам’яток України.

В процесі розгляду справи встановлено, що спірне майно являється пам’яткою архітектури національного значення, перебуває у державній власності та передано в управління Держбуду, який в свою чергу закріпив його на правах оперативного управління за Кременецько-Почаївським державним історико - архітектурним заповідником.

Дані факти підтверджують наступні докази :

- постановою Ради Міністрів УРСР від 28.03.1956р. №320 затверджено списки пам’ятників архітектури Української РСР (республіканського значення) до яких ввійшов ліцей та костьол 1743 року у м. Кременці, які відповідно до п.5 рішення виконкому Тернопільської обласної ради від 12.06.1957р. №481, прийнятого на виконання зазначеної постанови, зобов’язано виконкоми районних рад передати на баланс обласного відділу у справах будівництва і архітектури в строк до 01.07.1957р., на яких, згідно Положення, покладено керівництво і контроль щодо охорони, використання, ремонту, реставрації та збереження пам’ятників архітектури, а також їх облік, а з прийняттям Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999р. на місцеві державні адміністрації (управління містобудування та архітектури);

- постановою Ради Міністрів УРСР від 24.08.1963р. № 970 "Про впорядкування справи обліку та охорони пам’ятників архітектури на території Української РСР", з урахуванням результатів проведеного обстеження пам’ятників архітектури УРСР, затверджено новий список об’єктів культурної спадщини республіканського значення, серед яких значиться ліцей з костьолом, що включає в себе Костел Св. Ігнатія Лойоли, 1731-1743 роки, Південний навчальний корпус, 1743 рік (охоронний № 667/2), Північний навчальний корпус, 1743 рік (охоронний №667/3), які занесені до Державного реєстру нерухомих пам’яток України та перебувають на державному обліку, як пам’ятки архітектури національного значення (довідка Міністерства регіонального розвитку та будівництва України);

- відповідно до ст.4 Закону про охорону спадщини, ансамблі і комплекси пам’яток історії та культури, які становлять особливу історичну цінність, можуть бути оголошені рішенням Кабінету Міністрів України історико –культурним заповідником, охорона яких здійснюється на підставі положення про нього, який затверджується в порядку визначеному КМ України;

- постановою КМ України від 29.05.2001р. № 583, враховуючи виняткову історичну та архітектурну цінність комплексів у м.Кременці (Комплекс ліцею) та м.Почаєві (Успенський собор, Троїцький собор, Монастирські келії, Архієрейський будинок, Дзвіниця, Надбрамний корпус), погоджено пропозицію Тернопільської обласної держадміністрації, підтриману Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики (Держбуд) про оголошення вищезазначених комплексів пам’яток Кременецько-Почаївським державним історико-архітектурним заповідником з віднесенням його до сфери управління Держбуду, державна реєстрація якого проведена Кременецькою районною державною адміністрацією Тернопільської області 09.08.2001р.;

- розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.11.2002р. №635-р "Про передачу пам’яток архітектури та містобудування до сфери управління Держбуду" прийнято пропозицію Держбуду, погоджену з Тернопільською облдержадміністрацією, Кременецькою районною та Кременецькою міською радами, Мінекономіки, Фондом державного майна та Держкомстатом про передачу із сфери управління Тернопільської облдержадміністрації до сфери управління Держбуду пам’ятки архітектури та містобудування за переліком згідно з додатком 2 в який включено Комплекс ліцею по вул. Ліцейній в м.Кременець та Комплекс пам’яток у м.Почаєві (розпорядженням КМ України від 17.07.2003р. №438-р виключено із складу заповідника Комплекс пам’яток у м.Почаєві);

- на виконання розпорядженням КМ України №635-р створено комісію і актом прийому-передачі від 11.02.2003р. управлінням містобудування та архітектури Тернопільської облдержадміністрації Комплекс ліцею передано Заповіднику на праві оперативного управління, підтвердженням чого є установчі документи останнього;

- на запит суду, Фонд державного майна України повідомив, що за результатами інвентаризації об’єктів державної власності, проведеної відповідно до Методики затвердженої постановою КМ України від 30.11.2005р. № 1121, в Єдиному реєстрі об’єктів державної власності обліковується Кременецький державний історико-архітектурний заповідник, орган управління: Міністерство регіонального розвитку та будівництва України та нерухоме державне майно, яке перебуває на його балансі, у тому числі і Комплекс ліцею (інвентарний № 01030007) в м.Кременець. вул.Ліцейна, 1 (довідка від 22.04.2008р. №10-15-5948, відомості форми №2б(д));

- за заявою позивача та на підставі правоустановлюючих документів, рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради від 25.10.2007р. №267 "Про порядок оформлення права власності на нерухоме майно", прийнятого на підставі п.6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, за Заповідником оформлено право державної власності на будівлю Комплексу ліцею №1 по вул.Ліцейній в м.Кременець.

Рішенням Кременецької міської ради від 09.11.2007р. №554 скасовано прийняте рішення в частині права власності на приміщення Північного та Південного навчальних корпусів по вул.Ліцейна на підставі доводів викладених в протесті прокурора не підтверджених належними та допустимими доказами та чинним законодавством, як цього вимагає ст. 19 Конституції України, ст. 24. Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, відповідно до яких органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Не враховано міською радою також і те, що спірні будівлі є складовими Комплексу ліцею –пам’ятки архітектури та містобудування національного значення і вносити зміни щодо його складу віднесено до повноважень Кабінету Міністрів, а не органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.393 ЦК України, правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна, визнається судом незаконним та скасовується.

Приймаючи до уваги, що відповідно до п. 1. ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень обов’язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення покладається на орган який його прийняв, тобто відповідача, який не довів правомірність своїх дій при прийнятті рішення, а тому позовні вимоги позивача про скасування рішення Кременецької міської ради від 09.11.2007р №554 підлягають задоволенню, як обґрунтовано заявлені та доведені матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 2, 6 ,7, 86, 160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Визнати нечинним рішення Кременецької міської ради від 09.11.2007р. № 554 “Про розгляд протесту прокурора №2892 від 09.11.2007р.”

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі (30 травня 2008р.) до Львівського адміністративного апеляційного суду, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                                    М.С. Стадник