ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2008 р.

№ 20/451д/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

Дерепи В.І.,

суддів

Грека Б.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. Кузьміна"

на

рішення господарського суду Запорізької області від 18 жовтня 2008 року та постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 12 березня 2008 року

у справі

№ 20/451д/07

за позовом

відкритого акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. Кузьміна"

до

приватного підприємства "Фізкультурний клуб "Олімп"

про

стягнення суми неустойки та розірвання договору

за участю представників сторін:

від позивача –не з’явився

відповідача –Маліцький Д.Ю.

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2007 року відкрите акціонерне товариство "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. Кузьміна" звернулось до господарського суду Запорізької області із позовом про стягнення з приватного підприємства "Фізкультурний клуб "Олімп" грошових коштів у розмірі 54 073,75 грн. в якості неустойки за невиконання умов договору поставки № 4 від 12.12.2006 р.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18 жовтня 2007 року (суддя Л.Гандюкова) залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 12 березня 2008 року (головуючий –Т.Мойсеєнко, судді –Т.Зубков, О.Юхименко) позов задоволено частково. Стягнено з відповідача 5 000, 00 грн. неустойки та суму судових витрат. В частині розірвання договору № 4 від 12.12.2006 р. провадження припинено за відсутністю предмету спору.

В касаційній скарзі ставиться питання про скасування постановлених у справі судових рішень у зв’язку з їх невідповідністю нормам матеріального і процесуального права та постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а постановлені у справі судові рішення –без змін.

Заслухавши представника відповідача, розглянувши матеріали справи, доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом Запорізької області та Запорізьким апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 12 грудня 2006 року між відкритим акціонерним товариством "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. Кузьміна" та приватним підприємством "Фізкультурний клуб "Олімп" було укладено договір поставки № 4, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався поставити у власність позивачу, а відповідач прийняти і оплатити ферросплави та інші матеріали, на умовах викладених в даному договорі; асортимент товару, кількість, вартість поставки, строки та інші додаткові умови поставки визначаються у специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору (пункти 1.1., 1.3. договору).

12 грудня 2006 року сторонами було підписано специфікацію № 1 до договору поставки, згідно з якою відповідач зобов`язався поставити позивачу 5 тон алюмінію вторинного АВ-87. Вартість поставки визначена сторонами у розмірі 59 750,00 грн. Строк поставки по специфікації: грудень 2006 року.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Обставини справи свідчать про те, що закріплені договором зобов`язання відповідач не виконав.

Відповідно до пункту 9.2. договору за прострочку поставки товару постачальник виплачує покупцю неустойку у розмірі 0,5 % від вартості простроченого або недопоставленого товару за кожен день прострочки.

Стаття 611 ЦК України встановлює такий правовий наслідок порушення зобов`язання як сплата неустойки.

Частина 3 статті 549 ЦК України, визначає що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Внаслідок невиконання відповідачем договірних зобов`язань, керуючись наведеним пунктом, позивач за період з 01.01.2007 р. по 30.06.2007 р. нарахував відповідачу пеню у розмірі 54 073,75 грн.

Касаційна інстанція погоджується із висновком місцевого та апеляційного господарських судів із обґрунтованістю позовних вимог щодо стягнення з відповідача неустойки за договором.

В касаційній скарзі позивач проти зменшення господарськими судами розміру неустойки заперечує, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Із доводами касаційної скарги колегія суддів не погоджується виходячи з такого.

Частина 1 статті 233 Господарського кодексу встановлює, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з частиною 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що має істотне значення.

Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора.

В ході розгляду справи, відповідач просив зменшити розмір неустойки з огляду на складне фінансове становище, невеликий обіг грошових коштів по фінансовим операціям і як наслідок невеликий розмір чистого прибутку, в підтвердження чого надав суду банківську довідку про рух коштів на його поточному рахунку (а.с. 61) і декларацію з податку на прибуток підприємства (а.с. 62-63).

Водночас, з метою доведення факту заподіяння відповідачем збитків внаслідок невиконання зобов`язань, позивач, як того вимагає положення статей 33, 34 ГПК України, належних доказів суду не надав.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що місцевим та апеляційним господарськими судами було зменшено розмір неустойки правомірно.

Інші посилання скаржника в обґрунтування касаційної скарги також не підтверджуються матеріалами справи, спростовуються висновками судів та не доведені відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені місцевим та апеляційним господарськими судами на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих сторонами доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. Кузьміна" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 18 жовтня 2007 року та постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 12 березня 2008 року у справі за № 20/451д/07 –без змін.

Головуючий, суддя

В.Дерепа

Суддя

Б.Грек

Суддя

Л.Стратієнко