ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2008 р. Справа № 7/8-06

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від позивача: Усова О.О., довіреність від 21.11.2006р.,

від відповідачів:

- СТОВ "Кам'яногірське": не з'явився,

- СТОВ "Камсит": Ортіков А.М., довіреність №47 від 05.05.2008р.,

від третьої особи: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Камсит", с.Кам'яногірка Іллінецького району Вінницької області

на рішення господарського суду Вінницької області

від "20" грудня 2007 р. у справі № 7/8-06 (суддя Говор Н.Д.)

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції, м.Вінниця

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Кам'яногірське", с.Кам'яногірка Іллінецького району Вінницької області,

Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Камсит", с.Кам'яногірка Іллінецького району Вінницької області

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Сільськогосподарське акціонерне товариство відкритого типу по вирощуванню насіння цукрових буряків "Кам'яногірське", с.Кам'яногірка Іллінецького району Вінницької області

про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2004р. ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції подало до господарського суду Вінницької області позов до СТОВ "Кам'яногірське" та СТОВ "Камсит" про визнання недійсним договору купівлі-продажу техніки №9 від 22.12.2003р., укладеного між СТОВ „Кам’яногірське” та СТОВ „Камсит”. Згідно заяви про зміну підстав позову (т.4, а.с.30) позивач просить визнати недійсним вищевказаний договір з посиланням на ст.48 ЦК УРСР, ст.145 ЦК України, ст.17 Закону України "Про заставу", ст.10 та п.п.3,5 Прикінцевих положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18.11.2003р.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 20.12.2007р. у справі №7/8-06 позов задоволено: визнано недійсним договір купівлі-продажу техніки №9 від 22.12.2003р., укладений між СТОВ „Кам’яногірське” та СТОВ „Камсит”. Зобов’язано СТОВ „Кам’яногірське” та СТОВ „Камсит” після набрання рішенням законної сили повернути один одному в натурі все, що вони одержали один від одного за договором купівлі - продажу техніки №9 від 22.12.2003р. Витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічних послуг судового процесу покладено на відповідачів порівно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, СТОВ "Камсит" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказане рішення суду з підстав неповного з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим просить прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи скарги, СТОВ "Камсит" посилається, що на виконання договору купівлі-продажу техніки №9 від 22.12.2003р. СТОВ "Камсит" платіжним дорученням №16 від 07.04.2004р. перерахувало СТОВ "Кам'яногірське" за техніку грошові кошти в сумі 2500,00грн., що встановлено господарським судом Вінницької області та Житомирським апеляційним господарським судом у справі №5/57-б про банкрутство СТОВ "Камсит". Наполягає, що СТОВ "Кам'яногірське" та СТОВ "Камсит" виконали всі умови даного договору, про що також зазначено в постанові Житомирського апеляційного господарського суду від 11.10.2007р. у справі №5/57-б.

СТОВ "Камсит" зазначає, що обставини і факти щодо дійсності і виконання договору купівлі-продажу техніки №9 від 22.12.2003р., встановлені і визнані Житомирським апеляційним господарським судом постановою від 11.10.2007р. під час розгляду справи №5/57-б, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони, а саме СТОВ "Кам'яногірьске" і СТОВ "Камсит".

Крім того, вказує, що постановою господарського суду Вінницької області від 31.10.2006р. у справі №12/340-06, яка набрала законної сили, скасовано державну реєстрацію СТОВ "Кам'яногірське" та припинено юридичну особу СТОВ "Кам'яногірське". Відповідно до п.7 ст.59 ГК України скасування державної реєстрації позбавляє суб'єкта господарювання статусу юридичної особи. Посилаючись на ст.ст.1, 21 ГПК України зазначає, що скасування державної реєстрації позбавило суб'єкта господарювання СТОВ "Кам'яногірське" статусу юридичної особи.

СТОВ "Камсит" зазначає, що він є добросовісним набувачем по договору; майно, яке було придбане СТО "Камсит" у СТОВ "Кам'яногірське" по договору, не знаходилось у заставі позивача та не було його власністю, а також ніяким чином даний договір не порушує права та законні інтереси позивача.

Також СТОВ "Камсит" вважає, що ВАТ "Райффайзен банк Аваль" в особі Вінницької дирекції є неналежним позивачем. Вважає, що прийнявши оскаржуване рішення, господарський суд першої інстанції порушив статтю 13 Конституції України, статтю 1 ГПК України, ст.ст.48 128, ч.1 ст.145 ЦК УРСР, ч.1 ст.388, ст.390 ЦК України, тим самим позбавив відповідача-2 права власності на майно, яке останній набув відповідно до законодавства України, що діяло на момент укладення договору.

Представник відповідача - СТОВ "Камсит" в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі. Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, а тому просить його скасувати та прийняти новий судовий акт, яким в позові відмовити.

Позивач в письмовому відзиві на апеляційну скаргу (т.4, а.с.102-103) та його представник в засіданні суду заперечили проти доводів, викладених в апеляційній скарзі. Вважають рішення господарського суду Вінницької області законним та обґрунтованим, тому просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Представник позивача пояснив, що згідно кредитного договору №011/035-11/938 від 15.10.2002р. з додатковими угодами до нього від 17.12.2002р. та 08.05.2003р., Сільськогосподарське акціонерне товариство відкритого типу по вирощуванню насіння цукрових буряків отримало від АППБ "Аваль" в особі Вінницької дирекції кредит в сумі 688000,00грн. на умовах визначених даними договором та додатковими угодами, строк повернення кредиту сторони встановили до 01.11.2003р.

В рахунок забезпечення зобов'язань за кредитним договором, 25.12.2002р. між АППБ "Аваль" в особі Вінницької дирекції та позичальником кредиту (САТВТ по вирощуванню насіння цукрових буряків "Кам'яногірське") було укладено договір застави майна, відповідно до якого товариство передало у заставу банку автотранспорт та сільськогосподарську техніку згідно визначеного у договорі переліку: до заставленого майна увійшли, зокрема, ЗИЛ 431412, 1992 р. в. держ. № 72-09 ВИТ, та КАМАЗ 55102, 1985 р.в., держ.№ 55-07 ВИР. Між САТВП "Кам'яногірське" та СТОВ "Кам'яногірське" 22.12.2003р. був укладений договір №9 купівлі-продажу вищевказаної техніки, банк дозволу на реалізацію техніки не давав.

Згідно рішення господарського суду Вінницької області від 10.03.2005р. у справі №4/112-05 договір, укладений між САТВП "Кам'яногірське" та СТОВ "Кам'яногірське", визнано недійсним з дати укладення.

Також представник позивача надав оригінали довідок з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які приєднано до матеріалів справи.

В письмових відзивах на апеляційну скаргу Сільськогосподарське акціонерне товариство відкритого типу по вирощуванню насіння цукрових буряків (САТВП) "Кам'яногірське" та СТОВ "Кам'яногірське" не погоджується з доводами скарги, вважають, що рішення по справі прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, при всебічному, повному, об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Зазначають, що встановлення судом факту виконання договору , не є доказом його відповідності нормам законодавства. Посилається, що на даний час запис про припинення діяльності СТОВ "Кам'яногірське" до державного реєстру суб'єктів господарювання не вносився, тому СТОВ "Кам'яногірське" не може вважатися ліквідованим. З врахуванням викладеного просять оскаржуване рішення залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники відповідача-1 та третьої особи в судове засідання не з'явились; про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. В адресованих Житомирському апеляційному господарському суду клопотаннях СТОВ "Кам'яногірське" та Сільськогосподарське акціонерне товариство відкритого типу по вирощуванню насіння цукрових буряків "Кам'яногірське" просять розглядати апеляційну скаргу без участі їх представників.

Відповідно до ст.75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Згідно приписів ст.99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Кам'яногірське" та Сільськогосподарського акціонерного товариства відкритого типу по вирощуванню насіння цукрових буряків "Кам'яногірське", оскільки неявка представників не перешкоджає повному та всебічному розгляду апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи документами.

Згідно розпорядження голови Житомирського апеляційного господарського суду від 19.05.2008р. №278 розгляд апеляційної скарги СТОВ "Камсит" здійснюється колегією суддів у складі: головуючого судді Горшкової Н.Ф., суддів Будішевської Л.О. та Майора Г.І.

Переглянувши рішення суду першої інстанції відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне:

22.12.2003р. між СТОВ "Кам'яногірське" та СТОВ "Камсит" укладено договір купівлі-продажу техніки за №9 (т.1 а.с.21-22), відповідно до якого СТОВ "Кам'яногірське" продало, а СТОВ "Камсит" купило техніку: ЗИЛ 431412, 1992р. в. держ. №72-09 ВИТ, вартістю 1500грн., та КАМАЗ 55102, 1985р.в., держ.№ 55-07 ВИР вартістю 1000 грн. на загальну суму 2500грн. Зі сторони продавця (СТОВ "Кам'яногірське") договір було підписано генеральним директором В.І.Топоровським, зі сторони покупця – генеральним директором товариства В.М.Гашковим.

Пунктом 5 договору продавець гарантував, що на момент укладення договору техніка нікому іншому не продана, не подарована, під заставою (в тому числі податковою), забороною (арештом) не перебуває, судового спору щодо неї, а також прав у третіх осіб, як на території України, так і за її межами, немає.

Передачу техніки у власність покупця оформлено актом приймання-передачі, підписаним вищезазначеними керівниками 22.12.2003р. (т.1 а.с.23).

Позивач вважає, що укладення спірного договору відбулося з порушенням законодавства, зокрема, вимог ст.17 Закону України "Про заставу", оскільки техніка, продана Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Кам'яногірське" Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Камсит", знаходилась в заставі банку згідно договору застави від 25.12.2003р., укладеного між АППБ "Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції та Сільськогосподарським акціонерним товариством відкритого типу по вирощуванню насіння цукрових буряків "Кам'яногірське", яке, в подальшому, продало заставлену техніку Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Кам'яногірське" за договором купівлі-продажу від 22.12.2003р., який визнано недійсним в судовому порядку. На підтвердження своїх доводів позивач надав копію кредитного договору №011/035-11/938 від 15.10.2002р., укладеного між АППБ "Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції та САТ відкритого типу по вирощуванню цукрових буряків "Кам'яногірське", з додатковими угодами до нього від 17.12.2002р. та 08.05.2003р.; договір застави між тими ж особами від 25.12.2002р.; договір купівлі-продажу техніки №9 від 22.12.2003р., укладений між САТВТ по вирощуванню цукрових буряків "Кам'яногірське" та СТОВ "Кам'яногірське", акт приймання-передачі від 22.12.2003р., складений на виконання умов цього договору; судове рішення у справі №4/112-05 про визнання договору купівлі-продажу техніки №9 від 22.12.2003р., укладеного між САТВТ по вирощуванню цукрових буряків "Кам'яногірське" та СТОВ "Кам'яногірське", недійсним; а також копію оспорюваного договору купівлі-продажу техніки №9 від 22.12.2003р. та акт приймання-передачі техніки від цієї ж дати.

Ухвалою від 01.11.2006р. (т.1 а.с.96) господарський суд Вінницької області залучив до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Сільськогосподарське акціонерне товариство відкритого типу по вирощуванню насіння цукрових буряків "Кам'яногірське".

Стаття 1 Господарського процесуального кодексу України наділяє підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадян-підприємців правом на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів.

Як зазначено в роз'ясненні Вищого арбітражного суду України від 12.03.1999р. №02-5/111 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними", якщо чинне законодавство не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов'язаних з визнанням угод недійсними, господарському суду для вирішення питання про прийняття позовної заяви слід керуватися правилами статті 2 Господарського процесуального кодексу України. Виходячи із змісту цієї статті, крім, контрагентів за договором, прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує ця угода.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-2, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, апеляційний господарський суд вважає скаргу необґрунтованою, виходячи з наступного:

За загальним правилом угода, визнана недійсною, вважається такою з моменту її укладення (частина перша статті 59 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963р., який діяв на час укладення відповідачами у даній справі спірного договору). В зв'язку з цим, відповідність чи невідповідність угоди вимогам законодавства має оцінюватися господарським судом згідно законодавства, яке діяло на момент укладення спірної угоди.

При вирішенні даного спору слід керуватися вимогами Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963р., який діяв на час укладення спірного договору.

Вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 Господарського процесуального кодексу України).

Виходячи з положень ст.ст.1, 21 Господарського процесуального кодексу України, відповідачем у справі, має бути особа, яка порушує або оспорює права та охоронювані законом інтереси позивача.

Як свідчать надані позивачем документи, зокрема кредитний договір №011/035-11/938 від 15.10.2002р. з додатковими угодами до нього від 17.12.2002р. та 08.05.2003р. (т.1 а.с.11-14), Сільськогосподарське акціонерне товариство відкритого типу по вирощуванню насіння цукрових буряків отримало від АППБ "Аваль" в особі Вінницької дирекції кредит в сумі 688000,00грн. на умовах визначених даними договором та угодами.

Строк повернення кредиту сторони встановили до 01.11.2003р. (т.1 а.с.14).

В рахунок забезпечення зобов'язань за кредитним договором, 25.12.2002р. між АППБ "Аваль" в особі Вінницької дирекції та позичальником кредиту (САТВТ по вирощуванню насіння цукрових буряків "Кам'яногірське") було укладено договір застави майна (т.1 а.с.15-16), відповідно до якого товариство передало у заставу банку автотранспорт та сільськогосподарську техніку згідно визначеного у договорі переліку.

Як вбачається з цього переліку, до заставленого майна увійшли, зокрема, ЗИЛ 431412, 1992 р. в. держ. № 72-09 ВИТ, та КАМАЗ 55102, 1985 р.в., держ.№ 55-07 ВИР.

Згідно ст.15 Закону України від 02.10.1992р. №2654-XII "Про заставу" заставлене згідно договору застави від 25.12.2003р. майно, в тому числі ЗИЛ 431412, 1992 р. в. держ. № 72-09 ВИТ та КАМАЗ 55102, 1985 р.в., держ.№ 55-07 ВИР було внесено до Державного реєстру застав рухомого майна (т.2 а.с.3-4).

В зв'язку з неповерненням Сільськогосподарським акціонерним товариством відкритого типу по вирощуванню насіння цукрових буряків "Кам'яногірське" у встановлений строк отриманого за договором від 15.10.2002р. кредиту, 05.11.2003р. приватний нотаріус Іллінецького нотаріального округу на підставі ст.87 Закону України "Про нотаріат" та п.1 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, видав виконавчий напис з метою примусового виконання товариством зобов'язань за кредитним договором, запропонувавши звернути стягнення на заставлене майно.

На підставі цього виконавчого напису державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Іллінецького районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового стягнення боргу.

За статтею 17 названого Закону України "Про заставу" заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

Як зазначалося вище, 22.12.2003р. Сільськогосподарське акціонерне товариство відкритого типу по вирощуванню насіння цукрових буряків "Кам"яногірське" уклало з Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Кам"яногірське" договір купівлі-продажу за №9 (т.1 а.с.19), на підставі якого, у цей же день, тобто 22.12.2003р., згідно акта прийому-передачі передало у власність СТОВ "Кам"яногірське" ЗИЛ 431412, 1992 р. в. держ. № 72-09 ВИТ, вартістю 1500 грн., та КАМАЗ 55102, 1985 р.в., держ.№ 55-07 ВИР вартістю 1000 грн.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що заставодержателем майна боржника (САТВТ по вирощуванню насіння цукрових буряків "Кам'яногірське") – АППБ "Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції надавалась згода на продаж ЗИЛ 431412, 1992 р. в. держ. № 72-09 ВИТ, вартістю 1500 грн., та КАМАЗ 55102, 1985 р.в., держ.№ 55-07 ВИР вартістю 1000 грн. , які були предметом договору №9 від 22.12.2003р.

Таким чином, вказаний договір було укладено Сільськогосподарським акціонерним товариством відкритого типу по вирощуванню насіння цукрових буряків "Кам'яногірське" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Кам"яногірське" з порушенням вимог ст.17 Закону України "Про заставу".

Відповідно до ст.48 ЦК УРСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 10.03.2005р. (т.1 а.с.47-48) у справі №4/112-05 за позовом АППБ "Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції до САТВТ по вирощуванню насіння цукрових буряків "Кам'яногірське" та СТОВ "Кам'яногірське" договір купівлі-продажу №9 від 22.12.2003р. було визнано недійсним.

Вказане рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку не оскаржувалось та відповідно до ст.85 ГПК України набрало законної сили (довідка господарського суду Вінницької області від 06.05.2008р., т.4, а.с.122).

Таким чином, купівля-продаж ЗИЛ 431412, 1992 р. в. держ. № 72-09 ВИТ, вартістю 1500 грн., та КАМАЗ 55102, 1985 р.в., держ.№ 55-07 ВИР вартістю 1000 грн. за договором купівлі-продажу від 22.12.2003р., укладеним між СТОВ "Кам"яногірське" та СТОВ "Камсит", також відбулася з порушенням вимог законодавства, зокрема, ст.17 Закону України "Про заставу".

Твердження СТОВ "Камсит" про те, що він є добросовісним набувачем майна, безпідставні, оскільки частиною 3 статті 15 Закону України "Про заставу" передбачено, що державний реєстр застав рухомого майна та відомості, занесені до нього, є відкритими для всіх юридичних та фізичних осіб.

Отже, СТОВ "Камсит", укладаючи договір купівлі-продажу, не було позбавлене права та можливості звернутися до державного реєстру для з'ясування відомостей щодо перебування предмета договору у заставі.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, 17.12.2002р. відбулося засідання Спостережної ради САТ "Кам'яногірське" (оформлене протоколом №7, т.2 а.с.6), на якому було вирішено одержаний від АППБ "Аваль" кредит використати для сільськогосподарських потреб, а в рахунок забезпечення зобов'язань по кредиту передати в заставу транспортні засоби та сільськогосподарську техніку.

Як вбачається з протоколу засідання Спостережної ради від 17.12.2002р., серед її членів був присутній Гашков Володимир Миколайович, який на момент укладення спірного договору купівлі-продажу №9 від 22.12.2003р. являвся генеральним директором СТОВ "Камсит".

Наведеним також спростовуються доводи СТОВ "Камсит" про те, що воно є добросовісним набувачем транспортних засобів.

Щодо заперечень другого відповідача , якими останній стверджує , що під час розгляду справи № 5/57-07 про банкрутство СТОВ „Камсит” (т.4, а.с.51-55) судом був встановлений факт дійсності і виконання сторонами договору купівлі-продажу техніки № 9 від 22.12.2003 р. , і у справі № 5/57-07 суд вирішив спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, слід зазначити наступне.

При розгляді справи № 5/57-07 про банкрутство СТОВ „Камсит” вирішувався спір між іншими сторонами та про інший предмет. Підстави недійсності договору №9 від 22.12.2003 , заявлені у позовній заяві Відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль” не розглядались та не оцінювались судом при розгляді справи №5/55-07. Предметом дослідження було виконання даного договору сторонами.

Встановлення судом факту виконання договору не є доказом його відповідності нормам законодавства.

Колегією суддів не приймається також посилання СТОВ "Камсит" в апеляційній скарзі на те, що СТОВ "Кам'яногірське" позбавлено статусу юридичної особи, оскільки його державна реєстрація скасована постановою господарського суду Вінницької області від 31.10.2006р. у справі №12/340-06, з огляду на наступне:

Відповідно до ч.7 ст.59 Господарського кодексу України скасування державної реєстрації позбавляє суб'єкта господарювання статусу юридичної особи і є підставою для вилучення його з державного реєстру. Суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Такий запис вноситься після затвердження ліквідаційного балансу відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно приписів ч.5 ст.111 ЦК України юридична особа є ліквідованою з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно довідки Управління статистики у Вінницькій області (т.4, а.с.124) у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) станом на 08.05.2008р. значаться: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Кам'яногірське", ідентифікаційний код 32349660, юридична особа, адреса - Вінницька обл., Іллінецький район, с.Кам'яногірка, та Сільськогосподарське акціонерне товариство відкритого типу по вирощуванню насіння цукрових буряків "Кам'яногірське", юридична особа, ідентифікаційний код 00385690, адреса - Вінницька область, Іллінецький район, с.Кам'яногірка.

Вказане підтверджується і довідками державного реєстратора Іллінецької райдержадміністрації, наданими апеляційному суду позивачем.

З врахуванням викладених обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що господарським судом першої інстанції обґрунтовано визнано недійсним договір купівлі-продажу техніки №9 від 22.12.2003р., укладений між СТОВ „Кам’яногірське” та СТОВ „Камсит”, та зобов’язано СТОВ „Кам’яногірське” і СТОВ „Камсит” після набрання рішенням законної сили повернути один одному в натурі все, що вони одержали один від одного за договором купівлі - продажу техніки №9 від 22.12.2003р.

Судовою колегією не встановлено порушень або неправильного застосування норм процесуального чи матеріального права судом першої інстанції, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи СТОВ "Камсит", наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Рішення господарського суду Вінницької області від 20.12.2007р. у справі №7/8-06 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для скасування вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Вінницької області від 20 грудня 2007 року у справі №7/8-06 залишити без змін, а апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Камсит", с.Кам'яногірка Іллінецького району Вінницької області - без задоволення.

2. Справу №7/8-06 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя

судді:

Віддруковано 6прим.:

--------------------------------

1 - до справи;

2 - позивачу;

3,4 - відповідачам;

5 - третій особі;

6 - в наряд