ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"18" червня 2008 р.

Справа № 9/206

Господарський суд Кіровоградської області, м. Кіровоград, вул. Луначарського, 29, у складі судді Шевчук О.Б., при секретарі судового засідання Безчасній Н.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, від імені якого діє виконавча дирекція, м. Кіровоград, вул. Преображенська, 4

до відповідача: комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства №14, м. Кіровоград, вул. Луначарського, 1в

про стягнення 1586,11 грн.

за участю представників:

від позивача - Бондаренко В.М., довіреність №01-51-9 від 04.06.2008 р., головний спеціаліст юридичного відділу;

від відповідача - не брав участі.

Час прийняття постанови: 10 год. 10 хв.

Кіровоградським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, від імені якого діє виконавча дирекція, подано позов про стягнення з комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства №14 заборгованості по коштах загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням в сумі 1586,11 грн.

Представник позивача у судовому засіданні 18.06.2008 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 29.05.2008 року, позовна заява з додатками та повісткою про виклик до суду були направлені відповідачу за адресою вказаною позивачем в позовній заяві, яка підтверджена витягом з ЄДРПОУ (а.с.11).

Поштовий конверт із ухвалою про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви та доданими до неї документами, інформацією про права та обов'язки сторін та повісткою, які надіслані на адресу відповідача, повернуті органом поштового зв'язку з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому, відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Водночас, законодавство України, в тому числі Кодекс адміністративного судочинства України, не зобов'язує сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із ст. 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах. В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Оскільки відомостей щодо можливої зміни адреси відповідача суду не надано - господарський суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно ст. 9 Закону України "Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені ст. 34 Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з тимчасовою втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, догляду за малолітньою дитиною, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із народженням дитини, смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

В силу ст. 27 Закону страхувальник зобов'язаний нараховувати і сплачувати у встановлені строки та в повному обсязі страхові внески до Фонду, виплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до даного Закону, вести облік коштів і своєчасно подавати органам Фонду встановлену звітність щодо цих коштів.

Згідно розділу 4 Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженої постановою правління Фонду від 26.06.01 № 16, страхувальники - роботодавці сплачують до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, пов'язаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованими особами; перерахування коштів на рахунки Фонду страхувальниками-роботодавцями здійснюється одночасно з одержанням коштів на оплату праці в установах банків; не сплачені в цей строк кошти вважаються недоїмкою.

Згідно звіту Ф4-ФСС з ТВП за І квартал 2008 року заборгованість комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства №14 по нарахованих внесках, перерахуваннях та витратах, пов'язаних з загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності становить 1586 грн. 11 коп.

Наявність вказаної заборгованості підтверджується також актом звірки взаємних розрахунків від 16.04.2008 року (а.с.6).

Доказів погашення заборгованості по коштах загальнообов'язкового державного соціального страхування сторони не надали господарському суду.

За вказаних обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 71, ст. 160, ст. 162, ст. 163, ст. 167, ст. 186, ст. 254, пунктом 6 розділу 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства №14 (25006, м. Кіровоград, вул. Луначарського, 1в, ідентифікаційний код 30869951) на користь Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, від імені якого діє виконавча дирекція (25006, м. Кіровоград, вул. Преображенська, 4, ідентифікаційний код 26070328) заборгованість по страхових внесках в сумі 1586 грн. 11 коп.

Після набрання постановою законної сили за заявою стягувача видати виконавчий лист.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції протягом десяти днів з дня виготовлення її в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копію постанови направити сторонам.

Суддя

О.Б. Шевчук

Дата виготовлення постанови

в повному обсязі: 20.06.08, 15:50