ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.06.2008

Справа №2-29/15640-2006А

За позовом – Дочірнього підприємства «Сентінел» фірми «Пасат Онікс», м. Алушта, смт. Партеніт.

До відповідача – Державної податкової інспекції в м. Алушта, м. Алушта.

Про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень.

Суддя Башилашвілі О.І.

Секретар судового засідання Романів В.В.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – не з’явився.

Від відповідача - Чурочкін А.Б., довіреність № 2454/9/10-014 від 03.12.07р., головний державний податковий інспектор.

Суть спору: Дочірнє підприємство «Сентінел» фірми «Пасат Онікс» звернулось до господарського суду АР Крим з позовом до відповідача – ДПІ у м. Алушта про визнання не дійсними податкових повідомлень - рішень № 0, № 0, № , № /0 від 20.03.06. повністю Також позивач просить суд визнати нечинними податкове повідомлення-рішення № 0 від 20.03.06 частково на суму 14600,04 грн., в тому числі: основний платіж на суму 4866,68 грн., штрафні санкції на суму 9733,36 грн. про донарахування податкових зобов'язань.

Заявою від 25.10.2006р. позивач змінив предмет позову та просить суд: визнати нечинними податкові повідомлень - рішень № 0, № 0, № , № /0 від 20.03.06. повністю, та податкове повідомлення-рішення № 0 від 20.03.06 частково на суму 14600,04 грн., в тому числі: основний платіж на суму 4866,68 грн., штрафні санкції на суму 9733,36 грн. про донарахування податкових зобов'язань.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при проведенні перевірки правильності нарахування податку на прибуток відповідач не прийняв до уваги факт завишення суми податкових зобов’язань, що заявлені в декларації з прибутку за 1-ше півріччя та за 9 місяців 2005р. Позивач також посилається на те, що при перевірці податкових зобов’язань з податку на додану вартість відповідач в односторонньому порядку розглянув питання заниження податкових зобов’язань та завищення податкового кредиту. В обґрунтування позову позивач посилається також на те, що відповідачем без достатніх правових підстав не прийняв податкові накладні ВАТ «Побутова хімія», у зв’язку з чим на думку позивача їм обґрунтовано були включені в податковий кредит. Позивач також посилається на те, що пеня за несвоєчасне виконання зобов’язань по господарським договорам не відноситься до податкових зобов’язань в силу спеціального податкового законодавства. Крім того, відповідач посилається на те, що не має заборгованості з заробітної плати та по податку з доходів фізичних осіб, у зв’язку з чим на думку позивача, відповідач необґрунтовано донарахував суму з податку з доходів фізичних осіб.

Відповідач проти позову заперечує посилається на те, що спірні податкові повідомлення-рішення винесенні на підставі порушень зафіксованих в акті перевірки.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду АР Крим від 14.09.2006р. суддею Яковлєвим С.В.

Під час розгляду справи, провадження у справі зупинялось у зв’язку з призначенням по справі комплексної судово-економічної експертизи, проведення якої було доручено ТОВ «Інститут обліку та аудиту», після проведення якої провадження у справі було поновлено.

Ухвалою від 04.02.2008р. Заступник Голови господарського суду АР Крим, замість судді Яковлєва С.В., залучив до розгляду цієї справи суддю О.І. Башилашвілі, у зв’язку з чим справі привласнений новий номер 2-29/15640-2006А.

Після з’ясування усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, та після закінчення яких, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Інспекторами ДПІ у м. Алушті проведена планова виїзна комплексна документальна перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ДП „Сентінел" фірми „Пасат-Онікс" за період з 01.01.2003 по 30.09.2005.

За результатами перевірки був складений акт №387/23/25147767 від 13.03.2006 (а.с. 92-123).

Перевіркою встановлено, що ДП "Сентінел" фірми "Пассат-Онікс" в порушення: пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 ЗУ "Про оподаткування прибутку підприємств" не в повному обсязі включило до складу валового доходу суми поворотної фінансової допомоги, наданої засновником підприємства Бєляєвим В.О. та керівником підприємства Якушечкіним В.А., що призвело до заниження суми валового доходу за 2003 рік на 0,8 тис.грн. за 2004 рік на 24,6 тис.грн. ДП "Сентінел" фірми "Пассат-Онікс" завищило валові доходи по рядку 01.6 декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2005 року на 156,2 тис.грн. (порушення встановлено на підставі перевірки даних бухгалтерських рахунків 46;372); пп.4.1.4 п.4.1 ст. 4 ЗУ "Про оподаткування прибутку підприємств" не в повному обсязі включено до складу валового доходу дохід від продажу товарів, робіт, послуг, що призвело до заниження суми валового доходу у відповідних періодах 2005 року, та завищило валові доходи по рядку 01.1 "доход від товарів (робіт, послуг)" декларації про прибуток за 2004 рік на 21,5 тис.грн., а також занизило валові доходи по 01.1 декларації за 9 місяців 2005 року на 156,4 тис.грн. (порушення встановлено на підставі даних бухгалтерських рахунків 361, 681); пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 ЗУ "Про оподаткування прибутку підприємств" в деклараціях з податку на прибуток у відповідних періодах 2004-2005р.р. включило до складу валових витрат витрати, не підтверджені розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку; порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства, затвердженого наказом ДПА України від 29.03.2006 р. №143, у відповідних періодах 2004-2005 р. завищило та занизило валові витрати по рядку 04.1 декларації з податку на прибуток (порушення встановлено на підставі відомостей бухгалтерських рахунків 631, 685, 377), а також завищено та занижено валові витрати по рядку 04.3 та 04.4 декларації з податку на прибуток у відповідних періодах 2004-2005 р. (порушення встановлено на підставі даних бухгалтерських рахунків 661, 651, 652, 653, 656); п.5.6 ст.5 ЗУ "Про оподаткування прибутку підприємств" зависило суму нарахованої заробітної плати та суму страхових зборів у відповідних періодах 2004-2005р. за рахунок включення виплаченої заробітної плати фізичній особі Коваленко М.І., яка перебуває у трудових відносинах з підприємством; п.6.1 ст.6 ЗУ "Про оподаткування прибутку підприємств" включило до складу валових витрат у 2005 р. від'ємне значення об'єкта оподаткування за 2004 р. у сумі 6,9 тис. грн., оскільки за даними перевірки підприємство має прибуток у сумі 9,0 тис. грн.

На підставі акту перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 за податком на прибуток підприємств (разом зі штрафними санкціями) на загальну суму 16400 грн.

Щодо встановленого самостійно платником податків завищення суми податкових зобов'язань з податку на прибуток, то, згідно з п. 5.1 ст. 5 Закону України від 21.12.2000 р. № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків в податковій декларації, вважається узгодженим з дня надання такої податкової декларації. Вказане податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному чи судовому порядку. У разі, коли в наступних податкових періодах платник податків самостійно виявляє помилки в раніше наданій податковій декларації, такий платник податків має право надати нову податкову декларацію, яка містить виправлені показники. Форма уточнюючих розрахунків визначається у порядку, встановленому для податкових декларацій.

Згідно з пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 р. № 283/97-ВР «Про податок на додану вартість», датою виникнення податкових зобов'язань вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь - яка з подій: або дата зарахування коштів від покупця на рахунок платника податків як оплата товарів (робіт, послуг), або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, який свідчить про факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Згідно з пп. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 р. № 283/97-ВР «Про податок на додану вартість», податкова накладна складається в момент виникнення податкових зобов'язань продавця в двох екземплярах, оригінал якої надається покупцю, а копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Платники податків зобов'язані зберігати податкові накладні протягом терміну, передбаченого законодавством для зобов'язань по сплаті податку.

Таким чином обов'язок виписки і зберігання податкових накладних покладається на платника податку.

Неправомірність виключення зі складу податкового кредиту сум ПДВ за податковими накладними ВАТ «Побутова хімія», які містять невірно заповнені обов'язкові для податкових накладних реквізити.

Таким чином, позивачем порушені п.п. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР від 03.04.97 р. (зі змінами та доповненнями) та Порядок заповнення податкової накладної від 30.05.1997 р. № 165 (зі змінами та доповненнями), завищення податкового кредиту в сумі 13994,04 грн., у т. ч. по періодам: за лютий в сумі 507,21 грн., за березень в сумі 503,27 грн., за квітень в сумі 478,50 грн., за травень в сумі 494,99 грн., за червень в сумі 498,49 грн., за липень в сумі 553,37 грн., за серпень в сумі 536,61 грн., за вересень в сумі 524,82 грн., за жовтень в сумі 572,49 грн., за листопад в сумі 584,84 грн., за грудень в сумі 1187,25 грн., за січень в сумі 211,75 грн., за лютий в сумі 640,20 грн., за березень в сумі 612,36 грн., за квітень в сумі 1052,75 грн., за травень в сумі 1024,50 грн., за червень в сумі 1014,10 грн., за липень в сумі 1006,88 грн., за серпень в сумі 998,47 грн., за вересень в сумі 991,19 грн. Вказане порушення сталося внаслідок включення до складу податкового кредиту сум ПДВ за податковими накладними, складеними з порушенням вказаної норми Закону, а саме: адреса покупця, вказана в податкових накладних, не відповідає юридичній адресі ДП "Сентінел" фірми "Пассат - Онікс".

Таким чином, перевіркою зроблено висновок про те, що виписані податкові накладні не призначені підприємству що перевіряється, суми, включені до складу податкового кредиту, на момент перевірки податковими накладними не підтверджені. Згідно пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР, платник податків несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, встановлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену вказаним підпунктом документами.

На підставі викладеного, заперечення ДП "Сентінел" фірми "Пассат - Онікс" щодо правомірності донарахування податку на додану вартість та зменшення від'ємного значення ПДВ, заявленого до відшкодування з бюджету є необґрунтованими та не приймаються судом.

За порушення податкового законодавства пп. 17.1.3, п. 17.1, ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-III від 21.12.2000 р. (зі змінами та доповненнями) передбачена відповідальність у вигляді штрафних (фінансових) санкцій.

Позивач вважає, що податкове повідомлення - рішення № /0 про плату за оренду іншого державного майна в сумі 16981,75 грн., у тому числі фінансових санкцій - 16981,75 грн., не відповідає закону, при цьому посилається на те, на Закон України «Про систему оподаткування» (зі змінами і доповненнями), яким визначений перелік загальнодержавних і місцевих зборів, податків та інших платежів, які є джерелами формування державного та місцевого бюджетів, а також державних цільових фондів, вказуючи, що плата за оренду державного майна в цьому переліку відсутня.

Однак суд не може погодитися з такою думкою позивача, у зв’язку з наступним.

Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить АР Крим або перебуває у комунальній власності; майнові відносини між орендодавцями та орендарями, регулюються Законом України від 10.04.1992 року №2269-ХП „Про оренду державного та комунального майна".

Згідно пункту 3 статті 18 Закону України від 10.04.1992 р. №2269-ХІІ „Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату за об'єкт оренди своєчасно та в повному обсязі.

Згідно підпункту 2.1.4 пункту 2.1 статті 2 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-III від 21.12.2000 р. (зі змінами та доповненнями), контроль за правильністю нарахування та своєчасністю сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які стягуються до бюджетів та державних цільових фондів, покладаються на податкові органи.

Враховуючи вищевказане, фінансові санкції до позивача застосовані обґрунтовано.

Суд встановив, що в ході перевірки, до Державної податкової Адміністрації АР Крим з заявою про проведення перевірки за фактом ухилення від оподаткування ДП "Сентінел" звернувся Коваленко Михайло Ігоревич (вх.№51/К від 06.02.2006р.), який відповідно до вищезгаданої заяви працював у даному підприємстві за сумісництвом на посаді начальника цеху ремонту плавзасобів.

У зв'язку з надходженням цієї заяви, в ході перевірки старшим оперуповноваженим ВРЗБГЕ і ФУ УПМ ДПА у АР Крим старшим лейтенантом податкової міліції Нікуліною Т.Г. були отримані пояснення від громадян Коваленко Михайла Ігоревича, Шапран Олега Анатольевіча, Лепьошкіна Євгенія Петровича і Кияшко Сергія Валентиновича, які працювали певний час у ДП "Сентінел" фірми "Пассат-Онікс".

Згідно наданих пояснень Коваленко М.І. 15.12.2003р. написав заяву про прийом на роботу за сумісництвом на посаду начальника цеху ДП "Сентінел" фірми "Пассат-Онікс". Трудовий договір (контракт, трудова угода) між Коваленко М.І. та підприємством не був укладений.

З 15.01.2004р. на підставі договору оренди приміщення цеху РМЦ, після реконструкції цеху силами ДП "Сентінел" і особисто Беляєва С.В., який виділяв готівкові кошти, була почата робота, за яку Коваленко М.І. щомісячно одержував заробітну плату у розмірі 2000,00грн.

Відповідно наданим підприємством поясненням (вхд.№ 1494/10 від 03.03.2005р.) Коваленко Михайло Ігоревич не знаходився і не знаходиться в трудових відносинах з ДП "Сентінел", а був працівником Кримської республіканської рятувально-водолазної служби (КРРВС), про що свідчить надана до перевірки копія наказу КРРВС №59 від 01.09.2003р.

На підставі листа КРРВС № 17 від 16.06.2004р., у зв'язку з невчасною сплатою орендної плати ДП "Сентінел" фірми "Пассат-Онікс" за підприємством числиться заборгованість за орендною платою. На підставі вищезгаданого, в рахунок погашення заборгованості з орендної плати КРРВС просить виплатити заробітну платню своїм співробітникам, обов'язок по сплаті податку з доходів фізичних осіб і соціальних відрахувань КРРВС залишає за собою.

У листі КРРВС № 24 від 30.08.2004р. уточнюються працівники підприємства і суми до виплати заробітної платні : Коваленко М.І. - 4000,00 грн. і Работягов С.В. -1500,00 грн.

Відповідно до вищенаведених листів та договору про взаємодопомогу і співпрацю б/н від 22.04.2004р., на підставі наказу №11 від 06.09.2004р., ДП "Сентінел" фірми Пассат-Онікс" виплачує заробітну плату Коваленко М.І. у сумі 4000,00 грн. згідно видаткових касових ордерів : ВКО від 08.09.2004р. № 12 - 2000,00 грн. (з/п за серпень 2004р.); ВКО від 13.10.2004р. № 14 -2000,00 грн. (з/п за вересень 2004р.).

В ході перевірки підприємством надані документи стосовно трудових відносин між Коваленко М.І. та КРРВС, а саме: копія заяви про звільнення від 27.09.2004р., копія наказу №36-К від 28.09.2004р., довідка КРРВС про суму нарахованої і виплаченої заробітної плати Коваленко М.І. за період його роботи з січня 2003р. по вересень 2004р. Відповідно до наданої довідки заробітна плата до видачі Коваленко М.І. у КРРВС складає 4530,71 грн., виплачена КРРВС заробітна плата (без урахуванням виплати ДП "Сентінел" фірми "Пассат-Онікс" у розмірі 4000грн.) складає 3715,70грн.

На підставі п.п.3.1.3 п.3.1 ст.3 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" виплачені ДП "Сентінел" фірми "Пассат-Онікс" Коваленко М.І. суми у розмірі 4000,00грн. є оподатковуваним доходом.

Згідно п.1.15 ст.1 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" (далі Закон) ДП "Сентінел" фірми "Пассат-Онікс" стосовно виплати доходу Коваленко М.І. є податковим агентом.

Відповідно до п.17.2 ст.17 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" особою відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів є податковий агент.

Таким чином, відповідно до п.п.3.1.3 п.3.1 ст.3, п.17.2 ст.17 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" за результатами перевірки донарахований податок з доходів, виплачених підприємством Коваленко М.І. у сумі 520,00 грн.

Згідно наданих пояснень Лепьошкіна Є.П. в кінці березня 2004р. йому була запропонована робота в ДП "Сентінел" фірми "Пассат-Онікс", на яку він погодився та написав заяву про прийом на роботу, до якої додав всі необхідні документи. Прийом на роботу здійснював начальник цеху Коваленко М.І., під керівництвом якого Лепьошкін Є.П. пропрацював близько року. Для безперешкодного проходу на територію заводу "Побутова хімія" Лепьошкіну Є.П. був виданий пропуск №12 від 05.04.2004р., дійсний до 31.12.2004р. та продовжений до 31.12.2005р. Лепьошкін Є.П. здавав цех під охорону, про що свідчить відмітка в журналі на прохідної від 9 липня 2004 р. В січні 2005р. Лепьошкін Є.П. написав заяву про звільнення, отримав розрахунок у розмірі близько 300 грн. Одержана заробітна плата згідно пояснень склала: за березень, квітень, травень 2004 р.- 400 грн. на місяць, червень-вересень 2004 р.- 500 грн. на місяць, далі (до грудня 2004 р.) - 700 грн. на місяць.

Згідно наказу №4 від 01.04.2004р. Лепьошкін Є.П. був прийнятий на роботу до ДП "Сентінел" фірми "Пассат-Онікс" для виконання земляних робіт на період з 01.04.2004р. по 21.04.2004р. Відповідно до наданої до перевірки книги обліку заробітної плати Лепьошкіну Є.П. за квітень 2004р. нарахована заробітна плата у розмірі 182,83грн., з якої утриманий податок з доходів фізичних осіб у сумі 23,77грн.

Згідно наданих пояснень Шапран О.А. у період з 17.12.2003 р. по 15.11.2004 р. працював на посаді майстра цеху ДП "Сентінел" фірми "Пассат-Онікс" по рекомендації Коваленко М.І. При оформленні на роботу надав всі необхідні документи. Прийом на роботу здійснювався Беляєвим С.В., з яким були обговорені умови, а саме випробувальний термін на 1 місяць і заробітна плата 600 грн. В обов'язки Шапран О.А. входило щодня, приходити на роботу та ставити та знімати цех з охорони, про що свідчать відмітки в журналі на прохідній Сімферопольського заводу побутової хімії від 12.05.2004р., 01.06.2004р., 09.07.2004р., 04.08.2004р., 09.09.2004 р., 27.10.2004 р. Щомісячно Шапран О.А. одержував заробітну плату у наступних розмірах: за випробувальний термін - 600грн., за другий місяць - 800грн., за третій - 1200 грн., далі - 1500грн. на місяць.

Згідно наказу №4 від 01.04.2004 р. Шапран О.А. був прийнятий на роботу для виконання земляних робіт на період з 01.04.2004 г. по 21.04.2004 г. Згідно наказу №5 від 30.07.2004 р. Шапран О.А. був прийнятий 01.08.2005 р. на посаду інженера з охорони праці, з якої був звільнений 18.11.2004 р. відповідно наказу №13 від 18.11.2004 р. Відповідно до наданої до перевірки книги обліку заробітної плати Шапран О.А. за квітень 2004 р. нарахована заробітна плата у розмірі 182,83 грн., з якої утриманий податок з доходів фізичних осіб у сумі 23,77 грн., за період з вересня по листопад 2004р. нарахована заробітна плата - 640,51 грн., утриманий податок з доходів фізичних осіб - 64,78 грн.

Згідно п.1.15 ст.1 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" (далі Закон) встановлено, що податковим агентом є юридична особа, яка незалежно від організаційно-правового статусу та способу обкладення іншими податками зобов'язана нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є працедавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку, а з інших оподатковуваних доходів з джерелом їх походження з України - податковий агент (п.1.13 ст. 1 Закону).

Згідно із п.1.13 ст. 1 Закону, доходом з джерелом його походження з України визначено будь-якій дохід, одержаний платником податку або нарахований на його користь від здійснення будь-яких видів діяльності на території України, зокрема у вигляді доходів від здійснення підприємницької діяльності, а також незалежної професійної діяльності на території України.

Так, в ході документальної перевірки позивачу нарахована сума податку з доходів з не облікованої заробітної плати Коваленко М.І., Шапран О.А., Лепьошкіна Є. П. у розміром 4346,68 грн.

Викладені обставини свідчать про те, що відповідачем за порушення п.1.13, п.1.15 ст.1, п.7.1 ст.7, ст.17, а також порушення п.п.3.1.3 п.3.1 ст.3, п.17.2 ст.17 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" відповідачу правомірно нарахований податок з доходів з не облікованої заробітної плати у розмірі 4346,68 грн. та податок з доходів, виплачених підприємством Коваленко М.І. у сумі 520,00 грн.

Усього нарахований податок розміром 5013,54 грн., штрафні санкції розміром 10027,08 грн.

Враховуючи ці порушення, суд вважає, що відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 по податку з доходів фізичних осіб на загальну суму (разом зі штрафними санкціями) 15040,62 грн.

В матеріалах справи знаходиться висновок судово – бухгалтерської експертизи № 79 (а.с. 76-90), в якому експерт зазначив, що наданими на експертизу первісними бухгалтерськими документами ДП "Сентінел" фірми "Пассат-Онікс" та нормативне донарахування ДПІ в м. Сімферополь суми податку на прибуток у розмірі 12 тис. грн.. за період 2003р. – 9ть місяців 2005р. не підтверджується.

Стаття 69 КАС України встановлює, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1,2 ст. 71 КАС України передбачено, що Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 5 ст. 82 КАС України, висновок експерта для суду не є обов'язковим, однак незгода суду з ним повинна бути вмотивована в постанові або ухвалі.

Так, суд не згоден з висновком експерта, що суми податку на прибуток у розмірі 12 тис. грн.. за період 2003р. – 9ть місяців 2005р. не підтверджується, у зв’язку з наступним.

Суд встановив, що згідно наданих позивачем документів, в періоді, який перевіряється, перевіркою було встановлено заниження ДП "Сентінел" фірми "Пассат-Онікс" валових доходів в 2003 році на 0,8 тис.грн, в 2004 році на суму 3,1 тис.грн., у т.ч. по періодам: за 1-ше півріччя 2004 року на 3,2 тис.грн., за 9-ть місяців 2004 року на 1,7 тис.грн.; за 9-ть місяців 2005 року на 0,2 тис.грн., у т.ч. по періодам: за 1-ий квартал 2005 року на 4,5 тис.грн., за 1-ше півріччя 2005 року на 18,0 тис.грн., за 9-ть місяців 2005 року на 0,2 тис.грн., та завищення валових доходів в 2004 році на суму 0,1 тис.грн.

Зазначене сталося в наслідок порушення позивачем у 2004 році: пп.4.1.6, п.4.1, ст.4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємства" № 28397- ВР від 22.05.97р. (зі змінами та доповненнями), останнім не в повному обсязі було включено до складу валових доход від сум поворотної фінансової допомоги, наданої засновником ДП "Сентінел" фірми "Пассат-Онікс" Бєляєвим В.О., та керівником підприємства Якушечкіним В.А., що спричинило заниження валового доходу за 2004 рік на 0,8 тис.грн., в 1-му кварталі 2004 року на 3,6 тис.грн., за 1-ше півріччя 2004 року на 6,3 тис.грн., за 9-ть місяців 2004 року на 16,1 тис.грн., за 2004 рік на 24,6 тис.грн..

У 2005 році, позивачем були порушені положення пп.4.1.1, п.4.1, ст.4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємства" № 28397- ВР від 22.05.97 р. (зі змінами та доповненнями), оскільки позивач не в повному обсязі було включено до складу валових доход від продажу товарів, робіт, послуг, що спричинило заниження валового доходу в 1-му кварталі 2005 року на 4,5 тис.грн., за 1-ше півріччя 2005 року на 157,9 тис.грн., за 9-ть місяців 2005 року на 156,4 тис.грн.

Суд встановив, що згідно наданих до перевірки документів, в періоді, який перевіряється, перевіркою встановлено завищення ДП "Сентінел" фірми "Пассат-Онікс" валових витрат в 2004 році на 12,8 тис.грн., у т.ч. по періодам: в 1-му кварталі 2004 року на 0,8 тис.грн., за 9-ть місяців 2004 року на 7,4 тис.грн.; в 2005році на 37,9 тисгрн., у т.ч. по періодам: за 1-ше півріччя 2005 року на 21,9 тис.грн., за 9-ть місяців 2005 року на 37,9 тис.грн., та заниження валових витрат в 2004році на 1,9 тисгрн., у т.ч. за 1-ше півріччя 2004 року на 1,9 тис.грн.; в 2005році на 8,6 тисгрн., у т.ч. за 1-ий квартал 2005 року на 8,6 тис.грн.

В 2004 році позивач порушив пп.5.3.9, п.5.3, ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємства" № 28397- ВР від 22.05.97 р. (зі змінами та доповненнями), платником податків до складу валових було включено витрати не підтверджені розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, що спричинило завищення валових витрат в 1-му кварталі 2004 року на 0,8 тис.грн., за 9-ть місяців 2004 року на 4,3 тис.грн., за 2004 рік на 6,5 тис.грн.; пп.5.6, ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємства" № 28397- ВР від 22.05.97 р. (зі змінами та доповненнями), платником податків була завищена сума нарахованої заробітної платні за 9-ть місяців 2004 року на 2,2 тис.грн., сума страхових зборів на 1,0 тис.грн., за 2004 рік завищена сума нарахованої заробітної платні на 4,5 тис.грн., сума страхових зборів на 1,9 тис.грн.

В 2005 році позивачем були порушенні приписи: пп.5.3.9, п.5.3, ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємства" № 28397- ВР від 22.05.97 р. (зі змінами та доповненнями), платником податків до складу валових було включено витрати не підтверджені розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, що спричинило завищення валових витрат за 9-ть місяців 2005 року на 2,3 тис.грн. та заниження валових витрат в 1-му кварталі 2005 року на 15,5 тис.грн., за 1-ше півріччя 2005 року на 38,5 тис.грн.; п.5.6, ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємства" № 28397- ВР від 22.05.97 р. (зі змінами та доповненнями), платником податків була завищена сума нарахованої заробітної платні за 9-ть місяців 2005 року на 5,8 тис.грн., та занижена сума нарахованої заробітної платні за 1-ше півріччя 2005 року на 12,6 тис.грн., сума страхових зборів на 5,0 тис.грн.; п.6.1, ст.6 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємства" № 28397- ВР від 22.05.97 р. (зі змінами та доповненнями), платником податків до складу валових витрат в 2005 році було включено від'ємне значення об'єкту оподаткування 2004 року в сумі 6,9 тис.грн., тоді як згідно даним перевірки за результатами 2004 року підприємство має прибуток в сумі 9,0 тис.грн.

Крім того, позивачем в періоді, що перевірявся був порушений порядок заповнення декларації про прибуток підприємства, затвердженого наказом ДПАУ від 29.03.03 р. № 143 (зі змінами та доповненнями).

Перевіркою встановлено заниження податку на прибуток в 2003 році на 0,2 тис.грн., в 2004 році на 2,3 тис.грн., у т.ч. по періодам: за 1-ий квартал на 0,2 тис.грн., за 1-ше півріччя на 0,3 тис.грн., за 9-ть місяців на 1,0 тис.грн., за 2004 рік на 2,3 тис.грн.; в 2005 році на 9,5 тис.грн., у т.ч. по періодам: за 1-ше півріччя 2005 року на 8,5 тис.грн., за 9-ть місяців 2005 року на 9,5 тис.грн., зазначене порушення сталося в наслідок порушення пп.4.1.1, пп.4.1.6, п.4.1, ст.4; пп.5.3.9, п.5.3, ст.5; п.5.6, ст.5, п.6.1, ст.6, ст.10 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємства" № 28397- ВР від 22.05.97 р. (зі змінами та доповненнями), а саме платником податків в перевіряємому періоді невірно враховувалися валові доходи та валові витрати підприємства, що привело до заниження оподатковуваного прибутку. За результатами перевірки зменшено від'ємне значення податку на прибуток за 2004 рік в сумі 6,9 тис.грн.; нараховано податок на прибуток за 2003 рік в сумі 0,2 тис.грн., за 2004 рік в сумі 2,3 тис.грн., за 2005 рік в сумі 9,5 тис.грн.

Відповідальність передбачена пп. 17.1.3, п. 17.1, ст. 17 Закону України „Про погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та цільовими фондами" № 2181 від 21.12.2000 р. (зі змінами та доповненнями).

Крім того, в періоді, що перевірявся підприємством допущено порушення пп. 4.1.4, п. 4.1, ст. 4 Закону України „Про погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та цільовими фондами" № 2181 від 21.12.2000 р. (зі змінами та доповненнями), а саме підприємством не була надана в ДШ м. Алушта декларація про прибуток підприємства за 9-ть місяців 2003 року, відповідальність передбачена пп. 17.1.1, п. 17.1, ст. 17 вищевказаного закону.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

-          на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-          з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-          обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають

-          значення для прийняття рішення (вчинення дії);

-          безсторонньо (неупереджено);

-          добросовісно;

-          розсудливо;

-          з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

-          пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

-          з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

-          своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За викладених обставин, суд вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення обґрунтовані, прийняті відповідачем на підставі виявлених порушень закону з боку позивача та відповідно до закону, у зв’язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Вступна та резолютивна чистини постанови оголошені – 17.06.2008р.

Повний текст постанови оформлений та підписаний – 23.06.2008р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 152, п. 1 ст. 153, 160, 163, п. 4 ст. 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову – відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.