КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2008                                                                                           № 23/36б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Гарник Л.Л.

суддів:           Вербицької О.В.

Розваляєвої Т.С.

при секретарі:           Семеняк Т.В.

За участю представників:

від скаржника: Мишковець О.В. (довіреність від 13.05.2008р. від ініціюючого кредитора: не з’явився

від боржника: не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державна податкова інспекція у Голосіївському районі м.Києва

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.02.2008

у справі № 23/36б (Демидова А.М.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерготехноприлад"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптторглайн"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання банкрутом

Склад колегії суддів змінений згідно розпорядження заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2008р.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.01.2008р. порушено провадження у справі № 23/36-б за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Енерготехноприлад” про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю „ОПТТОРГЛАЙН” в порядку ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (а.с. 1-3).

Постановою господарського суду міста Києва від 12.02.2008р. (а.с. 61-64) боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю „ОПТТОРГЛАЙН” визнано банкрутом, припинено процедуру розпорядження майном, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута, припинено нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута; підприємницьку діяльність банкрута завершено; строк виконання всіх грошових зобов’язань визнано таким, що настав; припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном. Крім того, ліквідатора зобов’язано:

-          у п’ятиденний строк подати інформацію до офіційного друкованого органу Верховної Ради України чи Кабінету Міністрів України оголошення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури з метою виявлення, встановлення кредиторів боржника, що ліквідується власником, та повідомлення їх (кредиторів) про визнання зазначеного боржника банкрутом;

-          надати суду докази публікації оголошення;

-          письмово повідомити про визнання відсутнього боржника банкрутом усіх відомих кредиторів;

-          письмово повідомити суд у разі отримання заяв з вимогами до банкрута;

-          надати суду ліквідаційний баланс банкрута та звіт ліквідатора.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.03.2008р. Державна податкова інспекція у Голосіївському районі міста Києва визнана кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю „ОПТТОРГЛАЙН” з майновими вимогами на суму 1 902,03 грн (а.с. 83-84).

Не погоджуючись з постановою господарського суду про визнання боржника банкрутом, Державна податкова інспекція у Голосіївському районі міста Києва звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про скасування ухвали та направлення справи до місцевого господарського суду на новий розгляд на стадію підготовчого засідання.

Скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Посилаючись на ту обставину, що Законом України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” (далі по тексту – Закон) чітко визначений порядок підтвердження чи спростування відомостей про місцезнаходження юридичної особи, скаржник зазначає, що місцевий господарський суд при винесенні оскарженої постанови:

- дійшов передчасного висновку про подальший розгляд справи за спрощеною процедурою в порядку статті 52 Закону,

- неправильно застосував положення статті 52 Закону.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник скаржника висловився за задоволення апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Енерготехноприлад”, Товариство з обмеженою відповідальністю „ОПТТОРГЛАЙН” відзиви на апеляційну скаргу не надали, в судове засідання апеляційної інстанції своїх представників не направили, про причини неприбуття суд не повідомили. Враховуючи те, що сторони про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд ухвали місцевого господарського суду в даній справі за наявними матеріалами справи та без участі їх представників.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Стаття 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” від 14.05.1992р. N 2343-XII (із змінами і доповненнями) передбачає особливості банкрутства відсутнього боржника.

Згідно з частиною 1 вказаної статті незалежно від розміру вимог до боржника та строку виконання зобов'язань кредитором може бути подана заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника у разі, якщо керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Отже, за правилами цієї статті справа про банкрутство може бути порушена у разі наявності хоча б однієї з перелічених умов, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Звертаючись з заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 52 Закону, кредитор посилався на те, що керівні органи боржника відсутні за його юридичною адресою.

Відповідно до статті 17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням повинні міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців.

Статтею 18 цього Закону, яка визначає статус відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців, передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

При цьому, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

У зв’язку з чим, при встановлені факту відсутності керівних органів боржника - юридичної особи за її місцезнаходженням як ініціюючий кредитор, так і суд мають керуватися відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема в своїй постанові від 06.06.2006 р. у справі № Б48/12-05.

Згідно наданого місцевому господарському суду в судовому засіданні 12.02.2008р. витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АБ № 304477 (а.с. 57-58) статус відомостей про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю „ОПТТОРГЛАЙН” підтверджено.

При таких обставинах, при оцінці наявних у справі доказів місцевий господарський суд повинен був надати перевагу зазначеному витягу.

Місцевий господарський суд при прийнятті оскарженої постанови наведеного не врахував й натомість, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, помилково визнав їх достатніми для встановлення факту відсутності боржника.

Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з наведеного, оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі – припиненню на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв’язку з відсутністю ознак, необхідних для порушення та продовження провадження у справі про банкрутство в порядку статті 52 Закону.

Керуючись статями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі міста Києва задовольнити частково.

Постанову господарського суду міста Києва від 12.02.2008р. у справі № 23/36-б скасувати.

Провадження у справі № 23/36-б припинити

Справу № 23/36-б повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Гарник Л.Л.

Судді                                                                                          Вербицька О.В.

Розваляєва Т.С.

26.05.08 (відправлено)