ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2008 р.

№ 4/100-62

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Губенко Н.М.

суддів

Барицької Т.Л. (доповідач)

Шевчук С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

на ухвалу

Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в особі Рівненського регіонального відділення

господарського суду Волинської області від 22.01.2008 року

та на постанову

Львівського апеляційного господарського суду від 05.03.2008 року

у справі

№ 4/100-62

за позовом

Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в особі Рівненського регіонального відділення

до

Відкритого акціонерного товариства "Луцьк-Фудз"

про

стягнення 8 156 195,75 грн.,

в судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача Костенко М.В. (дов. №2518 від 27.12.2007р.);

Соколюк Ю.С. (дов. №425 від 03.03.2008р.)

- відповідача не з’явились;

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007 року Українська державна інноваційна компанія в особі Рівненського регіонального відділення звернулась до господарського суду з позовом про стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Луцьк-Фудз" 8156195,754грн., з яких: 5667000грн. заборгованості за інноваційним договором №1/99 від 14.06.1999р., 1981749,9грн. збитків від інфляції та 507445,85грн. –3% річних.

17.12.2007р. від позивача надійшла заява про припинення провадження у справі №4/100-62 на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України, в зв’язку з тим, що спір між сторонами про стягнення з відповідача заборгованості за договором №1/99 від 14.06.1999р. вирішений господарським судом Волинської області 31.05.2007р. у справі №8/25-40.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 22.01.2008р. у справі №4/100-62 (суддя Слободян П.Р.) провадження припинено на підставі п.4 ст.80 ГПК України, в зв’язку з відмовою позивача від позову. В ухвалі також зазначено, що відповідно до ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” сплачене позивачем державне мито не підлягає поверненню.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.03.2008р. у справі №4/100-62 (колегія суддів у складі головуючого судді Дубник О.П., суддів: Дух Я.В., Якімець Г.Г.) ухвалу господарського суду Волинської області від 22.01.2008р. залишено без змін.

Апеляційний господарський суд, керуючись ст.25 ГПК України, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 08.08.2007р. №1007 "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України", наказу Державного агентства України з інвестицій та інновацій №95 від 26.09.2007р. здійснив заміну Української державної інноваційної компанії правонаступником – Державною інноваційною фінансово-кредитною установою.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції в частині залишення ухвали господарського суду Волинської області від 22.01.2008р. щодо відмови в поверненні державного мита Державна інноваційна фінансово-кредитна установа в особі Рівненського регіонального відділення звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просила змінити ухвалу господарського суду Волинської області від 22.01.2008р., виключивши з її мотивувальної частини "отже, в даному випадку підстав для повернення державного мита немає", виклавши зазначену частину ухвали в наступній редакції: "У зв’язку з тим, що спір між сторонами вирішено, справа не підлягає вирішенню в господарському суді" та доповнити резолютивну частину словами: "Повернути Державній інноваційній фінансово-кредитній установі в особі Рівненського регіонального відділення сплачене державне мито в сумі 25500грн." Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.03.2008р. скасувати в частині залишення без змін ухвали господарського суду Волинської області від 22.01.2008р. щодо відмови в поверненнідержавного мита позивачу.

В судове засідання 24.06.2008р. представники відповідача не з’явилися. Враховуючи, що про час, дату та місце розгляду справи сторони були повідомлені своєчасно та належним чином, Вищий господарський суд України вважає за можливе розглянути касаційну скаргу за їх відсутності.

Відзиви на касаційну скаргу позивача на час розгляду справи в касаційній інстанції суду надані не були, що в силу положень статті 1112 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення, що оскаржується.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши представників позивача, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, зокрема якщо: спір не підлягає вирішенню в господарських судах України; відсутній предмет спору; є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав; позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом; сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду; підприємство чи організацію, які є сторонами, ліквідовано; сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач звернувся з позовом до господарського суду Волинської області про стягнення на його користь з ВАТ “Луцьк-Фудз” згідно з договором №1/99 від 14.06.1999р. 8156195,75 грн., з яких 5667000грн. основний борг, 1981749,9грн. збитки від інфляції, 507445,85грн. три відсотка річних на підставі ст.ст.525, 526, 629 ЦК України, ст.ст.22, 59, 82, 84 ГПК.

Ухвалою про порушення провадження у справі господарського суду Волинської області від 06.07.2007 порушено провадження у справі № 4/100-62 і прийнято позовну заяву позивача до розгляду.

До початку розгляду судом першої інстанції спору по суті, позивачем подано заяву від 10.12.2007р. №01-254, в якій останній повідомляє, що спір між цими ж сторонами про стягнення з відповідача заборгованості по інноваційному договору №1/99 від 14.06.99р. вирішений господарським судом Волинської області 31.05.2007р. по справі №8/25-40 та просить у зв'язку з цим, припинити провадження у справі на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України та повернути йому сплачене державне мито по даній справі.

Заяву позивача, яка подана на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України, місцевий господарський суд розцінив як відмову від позову і припинив провадження на підставі п.4 ст.80 ГПК України, тобто з іншої підстави, ніж просив позивач, вийшовши за межі поданої заяви.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи приписи ст.80 ГПК України, вважав підставним висновок місцевого господарського суду, що провадження у даній справі слід припинити. При цьому, апеляційний господарський суд не зазначив взагалі фактичної підстави припинення провадження у справі.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає зазначені висновки судів попередніх інстанцій передчасними, оскільки враховуючи подану позивачем заяву на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України, судами не перевірено підставу припинення провадження у справі, та не надана оцінка тотожності сторін та предмету спору у даній справі та справі №8/25-40, розглянутої господарським судом Волинської області.

При вирішенні питань розподілу судових витрат необхідно мати на увазі, що відповідно до п.3 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993р. N7-93 "Про державне мито" останнє підлягає поверненню позивачеві тільки у випадках припинення провадження у справі з підстав, передбачених пунктами 1 і 3 статті 80 ГПК України. В усіх інших випадках застосування статі 80 ГПК державне мито поверненню не підлягає.

З врахуванням викладеного, меж перегляду справи в касаційній інстанції визначених статтею 1117 ГПК України, судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій при прийнятті оскаржуваних ухвали та постанови норм процесуального права, тому наявні підстави для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11112, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в особі Рівненського регіонального відділення задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.03.2008р. та ухвалу господарського суду Волинської області від 22.02.2008р. у справі №4/100-62 скасувати, справу №4/100-62 повернути до господарського суду Волинської області для розгляду в іншому складі суду.

Головуючий                                                             Н.М. Губенко

Судді:                                                                       Т.Л. Барицька

С.Р. Шевчук