ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.05.2008 року                                                                      Справа № 9/21

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Бойченка К.І.

суддів          Журавльової Л.І.

Парамонової Т.Ф.

секретар

судового засідання:                               Наумов Б.Є.

за участю представників:

від позивача:                               -повноважний представник не прибув;

від відповідача:                               -Волков М.Т., директор, протокол від 23.11.01 б/н;

-Клименко Р.Л., адвокат, дов. від 06.02.08 б/н;

-Сімонов О.Д., представник за дов. від 06.02.08 б/н;

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                              Товариства з обмеженою відповідальністю

„Автоцентр”, м. Луганськ

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                  25.03.08

по справі                                        №9/21 (суддя –Ворожцов А.Г.)

за позовом:                                        Товариства з обмеженою відповідальністю

„Орлан –Транс - Груп”, м. Київ

до відповідача:                              Товариства з обмеженою відповідальністю

„Автоцентр”, м. Луганськ

про                                                  стягнення 4040 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

У січні 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Орлан –Транс –Груп”, м. Київ (далі за текстом –позивач), звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою від 23.01.08 №955 з вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Автоцентр”, м. Луганськ (далі за текстом –ТОВ „Автоцентр”, відповідач) 4040 грн. 00 коп. шкоди, завданої в результаті Дорожньо-транспортної пригоди (далі за текстом - ДТП), яка відбулася 17.10.06.

В обґрунтування позову позивач посилається на подію з ДТП 17.10.06 на території Росії на автошляху Харків –Ростов, яка підтверджується протоколом про адмінправопорушення №61 НВ 020460 від цієї ж дати, постановою по справі про адмінправопорушення, визнанням своєї вини водія відповідача та фактом сплати ним адмінштрафу.

В результаті ДТП позивачу спричинено шкоду, його автомобіль Сканія 15563 КА з напівпричепом KOGEL, державний №16872 КА на момент вчинення ДТП був застрахований у ВАТ СК "ПЗУ Україна", що підтверджується договором страхування (полісом) №2113817.1001 від 21.07.06 та страховим актом 021.13817.1001.L01.17419 від 27.12.06.

Відповідно до умов вказаного договору франшиза становить 4040 грн. 00 коп.

Франшиза –це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (ст. 9 Закону України „Про страхування”).

Позивач звернувся до відповідача з проханням відшкодувати матеріальну шкоду у розмірі 4040 грн. 00 грн., однак відповідач листом №64 від 24.09.07 послався на страховий поліс з ЗАТ "КОНДА". На звернення позивача страхова компанія відповіді не отримала.

За таких обставин позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на ч. ч. 1, 2 ст. 22, ч. 1 ст. 1166, ст. 1172 та ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України.

Рішенням господарського суду Луганської області від 25.03.08 у справі №9/21 позов задоволений у повному обсязі, а саме: з відповідача на користь позивача стягнуті збитки у розмірі 4040 грн. 00 коп., а також витрати по сплаті державного мита у сумі 102 грн. 00 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Згадане рішення суду першої інстанції мотивоване наступним:

-ст.ст. 979, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, п. 8 Роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України від 01.03.94 №02-5/215 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з відшкодуванням шкоди”, п. п. 42, 43 Правил обов’язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів, затверджених постановою Уряду РФ від 07.05.03 №263;

-суть спірних правовідносин зводиться до того, чи повинен відповідач, ТОВ “Автоцентр”, відшкодувати на підставі ст. 1187 Цивільного кодексу України позивачу, ТОВ "Орлан-Транс-Груп", завдану в результаті ДТП шкоду у розмірі 4040 грн. 00 коп., оскільки відповідач вважає, що відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України він може відповідати за шкоду, завдану позивачеві в результаті ДТП лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди;

-особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає у наявності трьох підстав для виникнення відповідальності: наявність шкоди;протиправна поведінка заподіювача шкоди; наявність причинного зв'язку між протиправною дією та шкодою. При цьому вина заподіювача шкоди не вимагається;

-обов'язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела;

-суд першої інстанції звертає увагу на те, що володілець джерела підвищеної небезпеки може бути звільнений судом від відповідальності лише у двох випадках: якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок дії непереборної сили або якщо доведе умисел потерпілого;

-щодо правовідносин з обов’язкового страхування автотранспорту, на яких наполягає відповідач, суд першої інстанції зазначив, що з аналізу норм ст. ст. 979, 1194 Цивільного кодексу України випливає, що правила ст. 1194 Цивільного кодексу України застосовуються лише у разі, коли особа застрахувала ризик своєї цивільної відповідальності на користь третьої особи. За загальним правилом законодавства про страхування особа, на користь якої здійснено страхування (потерпілий), не має права звернутися безпосередньо до страхувальника, вимога про відшкодування шкоди пред'являється до страховик;

-щодо посилання відповідача на укладений договір страхування між ним та ЗАТ "КОНДА", м. Санки-Петербург, про що були видані страхові поліси ААА № та ААА № терміном дії з 04.10.06 по 03.10.07, господарський суд Луганської області вважає, що договір страхування між відповідачем та російською страховою компанією не містить обов'язку позивача звернутися до страховика, тому відсутність у матеріалах справи доказів про звернення позивача до ЗАТ "КОНДА", м. Санки-Петербург, не позбавляє його права звернення з цим позовом до суду;

-обов'язок відповідати за шкоду, завдану позивачеві в результаті ДТП 17.10.06 є первинним на підставі ст. 1187 Цивільного кодексу України, а сплата страхової виплати (страхового відшкодування) є похідною до спірних правовідносин як одна з форм забезпечення виконання зобов'язань відповідача;

-місцевий господарський суд вважає, що позивач надав належні докази наявності шкоди, її розміру, протиправної поведінки заподіювача цієї шкоди та наявність причинного зв'язку між протиправною дією та шкодою.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Луганської області від 25.03.08 у справі №9/21, відповідач подав до Луганського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, у якій просить згадане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким на користь позивача стягнути збитки у сумі 4040 грн. 00 коп. з Закритого акціонерного страхового товариства „Конда”, Росія, м. Санкт-Петербург, вул. Можайська, 49, а у позові до відповідача у даній справі відмовити.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що на його думку:

-оскаржуване рішення суду першої інстанції винесено з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права;

-господарський суд Луганської області при винесенні оскаржуваного рішення неповно з’ясував обставини, що мають значення для справи;

-суд першої інстанції при вирішенні спору за даною справою застосував цивільне законодавство України, а також в оскаржуваному рішенні посилається на практику застосування цього законодавства Вищим господарським судом України, однак, дорожньо-транспортна пригода сталася на території Російської Федерації;

-до правовідносин, що виникли внаслідок заподіяння позивачу шкоди у ДТП на території Російської Федерації, повинно застосовуватися цивільне законодавство Російської Федерації;

-суд першої інстанції не залучив до участі у даній справі Закрите акціонерне товариство „Конда”, що застрахувало цивільну відповідальність ТОВ „Автоцентр”, ані в якості відповідача, як цього вимагало ТОВ „Автоцентр”, ані як третю особу;

-в порушення ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд Луганської області не залишив позов без розгляду, оскільки позивач в жодне судове засідання не забезпечив участі свого повноважного представника та причин відсутності цього представника суду не надав, також не надав витребувані у нього місцевим господарським судом заперечення на відзив відповідача та докази звернення до Закритого акціонерного товариства „Конда”, які були необхідні для вирішення спору;

-оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, а відтак є незаконним.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу відповідача до Луганського апеляційного господарського суду не подав та його повноважні представники у судове засідання, яке відбулося 06.05.08, не прибули, хоча усі сторони у даній справі були повідомлені Луганським апеляційним господарським судом про час, дату та місце цього судового засідання належним чином, про що свідчать матеріали справи №9/21.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 10.04.08 відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Автоцентр”, м. Луганськ, на рішення господарського суду Луганської області від 25.03.08 у справі №9/21 призначено судову колегію у складі: головуючий суддя –Бойченко К.І., суддя –Журавльова Л.І., суддя –Парамонова Т.Ф.

Згідно з ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши пояснення та доводи представників відповідача у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, оцінивши надані сторонами докази у сукупності, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 17 жовтня 2006 року близько 6 год. 45 хв. ранку водій ТОВ „Автоцентр” Павленко В.С. керуючи транспортним засобом Мерседес Бенц державний номер ВВ6318 АМ в складі автопоїзду напівпричепу KOGEL SN24 державний номер ВВ4983ХХ при виїзді з прилеглої території автомобільної дороги Харків-Ростов (875 км. + 950 м.) не витримав безпечну відстань та допустив зіткнення з автомобілем Сканія 15563 КА з напівпричепом KOGEL державний номер 16872 КА, що належить ТОВ „Орлан –Транс –Груп”.

Даний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №61 НВ 020460 від 17.10.06, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.10.06, довідкою про водіїв вказаних транспортних засобів, постановою по справі про адміністративне правопорушення №61 ВК 612971 від 17.10.06.

Свою вину водій ТОВ „Автоцентр” Павленко Віктор Семенович визнав повністю та 17.10.06 сплатив штраф за вчинення адміністративного правопорушення в розмірі 200 російських рублів, що підтверджується квитанцією від 17.10.06.

В результаті вказаного ДТП транспортному засобу ТОВ „Орлан –Транс –Груп” (автомобіль Сканія 15563 КА з напівпричепом KOGEL державний номер 16872 КА) було нанесено ряд пошкоджень, які детально вказані у вищезазначених документах правоохоронних органів.

Автомобіль ТОВ „Орлан –Транс –Груп” Сканія державний номер 15563 КА на момент вчинення ДТП був застрахований в ВАТ СК „ПЗУ Україна”, ідентифікаційний код №20782312, що підтверджується Договором страхування (поліс) №02113817.1001 від 21.07.06 та страховим актом 021.13817.1001.L01.17419 від 27.12.06.

ТОВ „Орлан –Транс – Груп” звернулося до ТОВ „Автоцентр” з проханням відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 4040 грн. 00 коп., на що отримало лист №64 від 24.09.07, в якому ТОВ „Автоцентр” зазначило, що на момент здійснення ДТП транспортний засіб Мерседес - Бенц державний номер ВВ6318АМ в складі автопоїзду напівпричепу KOGEL SN24 державний номер ВВ4983ХХ) був застрахований згідно полісу обов’язкового цивільного страхування ААА №, виданого ЗАСО „Конда”

Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася на території Російської Федерації.

Відповідно до пункту „ж” статті 11 Угоди про порядок вирішення спорів, пов’язаних із здійсненням господарської діяльності (вчинено державами СНД у м. Києві 20.03.92, ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 29.12.92 №2889-ХІІ) права і обов’язки „Сторін” за зобов’язаннями, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, визначаються за законодавством держави, де відбулася подія або інша обставина, що стала підставою для вимог про відшкодування шкоди.

Тобто, при вирішенні даного спору повинно застосовуватись цивільне законодавство Російської Федерації.

Стаття 1072 Цивільного кодексу Російської Федерації, як і стаття 1194 Цивільного кодексу України, передбачає обов’язок особи, що застрахувала свою відповідальність, відшкодувати різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди.

Матеріали справи свідчать про те, що ТОВ „Автоцентр” застрахував свою цивільну відповідальність власника транспортних засобів (автопотяг Mercedes –Benz 184SLS державний номер ВВ6318АМ та напівпричіп KOGEL SN24 державний номер ВВ4983ХХ) на території Росії у Закритому акціонерному страховому товаристві „КОНДА” (Росія 190013, м. Санкт-Петербург, вул. Можайська, 49), про що були видані страхові поліси серії ААА № та серії ААА № терміном дії з 04.10.06 по 03.10.07.

Дорожньо –транспортна пригода сталася на території Росії у період дії страхових полісів.

Тобто, ТОВ „Автоцентр” може відповідати за шкоду, завдану ТОВ „Орлан –Транс –Груп” дорожньо-транспортною пригодою 17.10.06, лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Згідно пункту „в” статті 7 Федерального закону Російської Федерації „Про обов’язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів” страхова сума в частині відшкодування шкоди, завданої майну одного потерпілого, страхова сума, в межах якої страховик при настанні кожного страхового випадку (незалежно від їх числа в межах строку дії договору обов’язкового страхування) зобов’язується відшкодувати потерпілим здійснену шкоду, складає 120 тисяч рублів.

Відповідно до п. 5 вказаних страхових полісів страхова сума в частині відшкодування шкоди майну одного потерпілого становить до 120 тисяч російських рублів, тобто за офіційним курсом НБУ станом на дату відкриття провадження у справі (30.01.08) - 24759 грн. 60 коп.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 4040 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування заподіяної шкоди внаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди, а фактичний розмір шкоди складає 14834 грн. 29 коп.

Виходячи з суми, яка оспорюється, та враховуючи наведене, позивач безпідставно наполягає на стягненні з ТОВ „Автоцентр” 4040 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування заподіяної шкоди.

За таких обставин, оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права, а тому є незаконним.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Луганської області від 25.03.08 у справі №9/21 підлягає скасуванню на підставі п. 2 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України.

Тому, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду приймає по даній справі нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ „Орлан –Транс - Груп”, відмовляє у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита у сумі 102 грн. 00 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. за позовом та витрати по сплаті державного мита у сумі 51 грн. 00 коп. за подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного господарського суду покладаються на позивача у справі –Товариство з обмеженою відповідальністю „Орлан –Транс –Груп”, м. Київ.

У судовому засіданні за згодою представників відповідача оголошені вступна та резолютивна частини даної постанови.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 85, 99, 101, п. 2 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Автоцентр”, м. Луганськ, на рішення господарського суду Луганської області від 25.03.08 у справі №9/21 задовольнити частково.

2.Рішення господарського суду Луганської області від 25.03.08 у справі №9/21 скасувати.

3.Прийняти нове рішення.

4.У задоволенні позову відмовити.

5.Судові витрати за позовом покласти на позивача –Товариство з обмеженою відповідальністю „Орлан –Транс –Груп”, м. Київ.

6.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Орлан –Транс –Груп”, вул. Жмеринська, буд. 30, м. Київ, 03126, ідентифікаційний код №30221264, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Автоцентр”, вул. Краснодонська, буд. 7 „в”, м. Луганськ, 91047, ідентифікаційний код №30464940, витрати по сплаті державного мита у сумі 51 грн. 00 коп. за апеляційною скаргою.

Доручити господарському суду Луганської області видати відповідний наказ.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                   К.І. Бойченко

Суддя                                                                                Л.І. Журавльова

Суддя                                                                                Т.Ф. Парамонова