РІШЕННЯ

"29" травня 2008 р.

Справа № 2/60-1162

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Колубаєвої В.О.

Розглянув справу

за позовом Прокурора м. Вінниці в інтересах держави пров. Цегельний, 8, м.Вінниця,Вінницька область,21000 в особі Відокремленого підрозділу "Держенергонагляд" у Південно-Західному регіоні вул. І.Богуна, 5, м.Вінниця,Вінницька область,21100

до 1-го відповідача Підволочиської центральної районної лікарні вул. П. Мстислава, 102, смт. Підволочиськ,Тернопільської області,47800

до 2-го відповідача: Підволочиської районної державної адміністрації вул. Д. Галицького, 80, смт.Підволочиськ,Підволочиського району, Тернопільська область,47800

до 3-го відповідача: Підволочиської районної ради вул. Д.Галицького, 80, смт.Підволочиськ,Тернопільської області,47800

про стягнення 1 020 грн..

За участю представників сторін:

прокуратури: Савка М.В., посвідчення № 16 дійсне до 13.06.08 р.

позивача: Зеленін В.Б. - довіреність №084070 від 06.05.2008р.

1-го відповідача: Гнат С.М. - доручення №126 від 28.05.2008р.

2-го відповідача: Розгон Л.М. - довіреність №01-668/1-14 від 26.05.2008р.

3-го відповідача: Костюк Н.М. - доручення №156 від 28.05.2008р.

Суть справи: Справа розглядається з участю помічника прокурора м. Тернополя - Савки М.В.

Керуючись ч.3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України прокурор в позовній заяві №1886 від 21.03.2006р. визначив, на підставі якого законодавства подається позов; в чому саме порушуються матеріальні інтереси держави; обґрунтував необхідність її захисту та зазначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Тому у відповідності до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України слід вважати, що прокурор з вимогами, викладеними в позові, звернувся до господарського суду в інтересах держави на підставі покладеного на нього п.2 ст. 121 Конституції України представництва.

Відтак, суддя порушив провадження у справі та прийняв позовні матеріали до розгляду.

Прокурор представив позов про стягнення 1020 грн. штрафу за невиконання вимог припису "Держенергонагляду" №293 від 06.06.2007р., №125-Т-ОНС/437 від 20.08.2007р. винесеного на підставі акту обстеження №125-Т-ОНС/535 від 20.08.2007р.

1-й відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що в сумі 510грн. за невиконання припису про усунення таких же недоліків він сплатив. За одне і теж порушення може бути накладене одне стягнення.

Пояснює, що невиконання приписів позивача пов'язано з відсутністю коштів на виконання таких. Просить штраф не стягувати.

Другі відповідачі позов не визнають посилаючись на те, що кошти лікарні не були виділені у зв'язку з відсутністю таких.

Просить у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи вислухавши пояснення представників та приймаючи до уваги, що:

1) Керуючись ст. 9 Закону України "Про електроенергетику" та Положенням про державний енергетичний нагляд, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №929 від 07.08.1996р. позивач провів обстеження відповідача про що складено акт обстеження №№125-Т-ОНС/535 від 20.08.2007р., в якому зазначені недоліки. А саме: ЗТП 123, що забезпечує електричною енергією операційного, реанімаційного і полового відділення не обладнано системою АВР.

Приписами №293 від 06.06.2007р., №125-Т-ОНС/437 від 20.08.2007р. зобов'язано відповідача усунути недоліки, про що до 10.12.2007р. повідомити Держенергонагляд

Позивач стверджує, що приписи №293 від 06.06.2007р., №125-Т-ОНС/437 від 20.08.2007р. відповідачем не виконані, недоліки не усунені, підтверджуючи даний факт актом перевірки №30 від 12.21.2007р. На підставі вищезазначеного керуючись ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" позивач наклав на відповідача штраф в розмірі 1020 грн. , про що винесена постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про електроенергетику №Т-30-07 від 26.12.2007р.

Дана постанова не виконана, штраф в державний бюджет України не перерахований. Дії щодо накладення штрафу в судовому порядку не оскаржені.

Відповідач не представив доказів або оскарження постанови №Т-30-07 від 26.12.2007р. в судовому порядку або сплатити в добровільному порядку штрафу в розмірі 1020 грн.

Тому з врахуванням ст. 33 Господарського процесуального кодексу України слід вважати, що вимоги постанови про перерахування штрафу в сумі 1020 грн. не виконані.

В зв'язку з чим позовні вимоги позивача слід визнати обґрунтованими і вони підлягають задоволенню.

2) Лікарня є комунальною власністю. Коштів для виконання рішення та вимог припису у неї немає. Але поскільки власник (райрада) та райдержадміністрація завірили що до кінця року питання відносно коштів може бути вирішено тому суд прийшов до висновку, що на час розгляд у справи в суді є в наявності обставини, що роблять неможливим виконання рішення. А тому суддя керуючись ст. 121 Господарського процесуального кодексу України вважає за доцільне відстрочити виконання даного рішення до 31.12.2008р.

3) Згідно п. 40 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, видатки по державному миту слід покласти на відповідача.

4) Відповідно до ст. ст. 44, 47 –1 Господарського процесуального кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України №411 від 29.03.02 р. , витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пов’язані з розглядом даної справи в сумі 118 грн. покласти на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 43,49,82,84,85,116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1) Стягнути з Підволочиської центральної районної лікарні, вул. П. Мстислава, 102, м.Підволочиськ,Тернопільська область (і.к. 02000984):

- в доход державного бюджету (на р/р 0408 МФО 838012,ВДК у Підволочиському районі , 8, код платежу 21081100): 1020 грн. - штрафу. Стягнення даної суми відстрочити до 31.12.2008р.

- 102 грн. - державного мита в доход державного бюджету.

- 118 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення 29 травня 2007 року через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          В.О. Колубаєва