ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2008 р.

№ 2-17/17507-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кривди Д.С.,

суддів                       Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача: Леонов О.Ю., Сулейманов А.Е.

від відповідача: не з’явився

від третьої особи: Капліна Л.О.

розглянувши касаційну скаргу Верховної Ради Автономної Республіки Крим

на рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.03.2008р.

у справі № 2-17/17507-07 Господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Консервні машинні системи”

до Фонду майна Автономної Республіки Крим

третя особа Сімферопольське центральне проектно-конструкторське та технологічне бюро

третя особа Верховна Рада Автономної Республіки Крим

про спонукання укласти договір оренди,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Консервні машинні системи” звернулося до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Фонду майна Автономної Республіки Крим про спонукання укласти строком на 10 років договір оренди цілісного майнового комплексу за адресою: м. Сімферополь, вул. Київська, 41.

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.03.2008р. (суддя В.І.Гайворонський) позовні вимоги задоволено, зобов’язано Фонд майна Автономної Республіки Крим укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю “Консервні машинні системи” строком на 10 років договір оренди цілісного майнового комплексу за адресою: м. Сімферополь, вул. Київська, 41.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.03.2008р., Верховна Рада Автономної Республіки Крим подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.03.2008р. та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою вимогу тим, що господарським судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Представником Верховної Ради Автономної Республіки Крим подано клопотання про відмову від касаційної скарги.

Касаційною інстанцією вищезгадана відмова від касаційної скарги не прийнято, відповідно до приписів ст. 111-6 ГПК України.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Верховної Ради Автономної Республіки Крим підлягає задоволенню частково.

Як встановлено господарським судом, в серпні 2006р. позивач звернулося до Фонду майна Автономної Республіки Крим з проханням про надання в оренду на 10 років цілісного майнового комплексу за адресою: м. Сімферополь, вул. Київська, 41, який знаходиться у користуванні Сімферопольського центрального проектно-конструкторського та технологічного бюро.

Згідно ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцями є, зокрема, органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Таким чином, для вирішення спору щодо спонукання відповідача укласти договір оренди місцевий господарський суд на підставі відповідних доказів у встановленому законом порядку був зобов’язаний встановити обставини щодо того хто є власником відповідного майна. Проте, місцевим господарським судом дану обставину встановлено не було, оскільки не дано оцінку доказам, що залучені до матеріалів справи, що є порушенням ст.ст. 32, 36 ГПК України..

Згідно ч. 2 ч. 3 ст. 7 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" за наявності ініціативи щодо оренди цілісного майнового комплексу орендодавець у триденний термін повинен повідомити про це трудовий колектив підприємства, його структурного підрозділу, щодо майна якого подано заяву про оренду. Трудовий колектив протягом п'ятнадцяти днів, враховуючи день отримання повідомлення про наявність заяви (ініціативи) щодо оренди цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, має право прийняти рішення про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, утворити господарське товариство та подати орендодавцю у встановленому порядку заяву щодо оренди відповідного майна. Оскільки, даною правовою нормою на орендодавця покладено обов’язок у триденний термін повідомити про наявність відповідної ініціативи трудовий колектив Сімферопольського центрального проектно-конструкторського та технологічного бюро, то господарський суд попередніх інстанцій був зобов’язаний дослідити обставини щодо цього.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України (далі - матеріали), відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону. Проте, місцевим господарським судом не досліджувалися обставини щодо того чи було позивачем направлено відповідачу проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України.

Зміст рішення господарського суду визначено ст. 84 ГПК України, згідно ч. 3 якої у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір-умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору. Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, що у спорі про спонукання укласти договір резолютивна частина рішення має містити умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Проте, резолютивна частина рішення місцевого господарського суду не містить умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору, що є порушенням вищенаведеної правової норми.

Наведене свідчить про неповне з'ясування судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а, отже, і порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 111-5 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не наділена повноваженнями щодо встановлення обставин справи, а останні встановлені неповно, справа підлягає передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін і, в залежності від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 3 ст. 111-9, 111-10, 111-11, 111-12 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Верховної Ради Автономної Республіки Крим задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.03.2008р. у справі № 2-17/17507-07 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий - суддя Кривда Д.С.

судді Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.