ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 33/365

29.01.08

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом           відкритого акціонерного товариства «Алчевський коксохімічний завод»

до            відкритого акціонерного товариства «Спеціалізоване монтажне управління № 24»

про           стягнення 78 965,60 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Карнаухова А.М. –представник за довіреністю № 04 від 02.01.2008 року;

від відповідача: Корпань М.О. –представник за довіреністю № 15/01 від 15.01.2008 року;

Скачко В.О. –представник за довіреністю № 129 від 01.05.2007 року.

встановив :

Відкрите акціонерне товариство «Алчевський коксохімічний завод» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до відкритого акціонерного товариства «Спеціалізоване монтажне управління № 24»про стягнення заборгованості в сумі 78 965,60 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до листів № 238, 239 від 19.10.2005 року, № 251 від 07.11.2005 року, № 285 від 14.11.2005 року, № 153 від 21.08.2006 року та договору № 27/1015ю про надання послуг від 09.12.2005 року працівникам відповідача, які виконували будівельно-монтажні роботи надавалися місця для проживання у гуртожитку позивача та послуги санітарно-побутового комплексу.

Відповідно до п.1.1 договору № 27/1015ю про надання послуг від 09.12.2005 року постачальник надає працівникам споживача місця для переодягання та душові в санітарно-побутових корпусах відкритого акціонерного товариства «Алчевський коксохімічний завод».

На сплату проживання за період з жовтня 2005 року по жовтень 2006 року пред’явлені рахунки:

- № 214 від 31.10.2005 року на суму 1 440,56 грн.;

- № 237 від 30.11.2005 року на суму 6 569,62 грн.;

- № 252 від 30.12.2005 року на суму 8 199,96 грн.;

- № 12 від 31.01.2006 року на суму 4 796,51 грн.;

- № 44 від 28.02.2006 року на суму 10 431,97 грн.;

- № 82 від 31.03.2006 року на суму 10 646,46 грн.;

- № 108 від 28.04.2006 року на суму 8 013,06 грн.;

- № 135 від 31.05.2006 року на суму 7 461,30 грн.;

- № 189 від 30.06.2006 року на суму 570,24 грн.;

- № 263 від 31.08.2006 року на суму 526,68 грн.;

- № 294 від 29.09.2006 року на суму 1 241,46 грн.;

- № 313 від 23.10.2006 року на суму 388,74 грн.

Згідно п.3.3 договору № 27/1015ю про надання послуг від 09.12.2005 року кінцевий розрахунок здійснюється до 10 числа наступного місяця на підставі наданих постачальником акту здачі-приймання, рахунку, податкової накладної.

На оплату санітарно-побутових послуг за період з листопада 2005 року по серпень 2006 року позивачем були пред’явлені відповідачу рахунки-фактури та акти здачі-приймання, які наявні в матеріалах справи, а саме:

- рахунок-фактура № 203 від 30.11.2005 року на суму 1 068,41 грн., акт здачі-приймання від 30.11.2005 року;

- рахунок-фактура № 228 від 31.12.2005 року на суму 14 696,45 грн., акт здачі-приймання від 30.12.2005 року;

- рахунок-фактура № 4 від 31.01.2006 року на суму 749,57 грн., акт здачі-приймання від 31.01.2006 року;

- рахунок-фактура № 42 від 28.02.2006 року на суму 2 801,66 грн., акт здачі-приймання від 28.02.2006 року;

- рахунок-фактура № 102 від 31.03.2006 року на суму 2 764,80 грн., акт здачі-приймання від 31.03.2006 року;

- рахунок-фактура № 138 від 30.04.2006 року на суму 2 937,70 грн., акт здачі-приймання від 30.04.2006 року;

- рахунок-фактура № 163 від 31.05.2006 року на суму 2 994,60 грн., акт здачі-приймання від 31.05.2006 року;

- рахунок-фактура № 24 від 30.06.2006 року на суму 2 520,00 грн., акт здачі-приймання від 30.06.2006 року;

- рахунок-фактура № 250 від 31.07.2006 року на суму 1 171,80 грн., акт здачі-приймання від 31.07.2006 року;

- рахунок-фактура № 282 від 31.08.2006 року на суму 504,00 грн., акт здачі-приймання від 31.08.2006 року.

За виключенням часткової оплати на суму 13 565,95 грн. рахунку № 228 від 31.12.2005 року інші рахунки не були сплачені своєчасно, не зважаючи на письмові гарантійні зобов’язання їх сплати.

22.12.2006 року позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 10-10134 від 22.12.2006 року відповідно до якої позивач просив в місячний термін перерахувати суму заборгованості в розмірі 78 965,60 грн.

Зазначена претензія відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

В судове засідання 20.12.2007 року представники сторін не з’явилися, вимоги ухвали Господарського суду м. Києва про порушення провадження у справі № 33/365 від 27.11.2007 року не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи те, що неявка представників сторін перешкоджає вирішенню спору по суті, суд відклав розгляд справи на 22.01.2008 року.

22.01.2008 року в судовому засіданні представник відповідача надав заперечення проти позову вих. № 234 від 14.01.2008 року відповідно до якого просить суд відмовити у позові позивачу.

Представник позивача надав додаткові документи по справі.

Представники сторін подали заяву про продовження строку розгляду справи, яка була задоволена судом.

Також, представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом оголошена перерва до 29.01.2008 року у зв’язку з усним клопотанням представника відповідача.

В судовому засіданні 29.01.2008 року представник позивача надав додаткові документи та уточнення до позовної заяви № 10-458 від 18.01.2008 року відповідно до якого зазначає, що у позовній заяві № 10-8488 від 14.11.2007 року було зазначено, що рахунок № 228 від 31.12.2005 року пред’явлений на суму 14 696,45 грн. частково сплачений відповідачем на суму 13 565,95 грн., фактично зазначений рахунок № 288 згідно з листом відповідача № 317 від 20.01.2006 року та акту здачі-приймання від 25.12.2005 року був скорегований шляхом зменшення його суми на 13 565,95 грн., що підтверджується рахунком № 288а від 31.01.2006 року. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість в сумі 78 965,60 грн. та витрати по сплаті державного мита в сумі 789,66 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Представник відповідача проти позову заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно частини1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Стаття 181 ГК України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що між сторонами не було укладеного письмового договору на проживання працівників відповідача, а правовідносини між сторонами врегульовані листами, у яких наявна домовленість сторін, в якій втілюється вільне волевиявлення його сторін, автономія їхньої волі. На підтвердження зазначеного факту в матеріалах справи наявні листи № 239 від 19.10.2005 року від відповідача з проханням розмістити спеціалістів та працівників відкритого акціонерного товариства «Спеціалізоване монтажне управління № 24»у гуртожитку на що позивач погодився, що підтверджується його резолюцією від 21.10.2005 року на зазначених листах.

Також, представником позивача надано лист № 153 від 21.09.2006 року в якому відповідач зазначає, що у зв’язку із зменшенням об’ємів робіт на будівництві «Коксовой батареи 10 бис», що відповідає зменшенням кількості наших працівників. Прошу переселити з Ісаково та розмістити 5 осіб в гуртожитку відкритого акціонерного товариства «Алчевський коксохімічний завод»на період до кінця серпня 2006 року. Оплату гарантуємо.

Таким чином, зазначені листи підтверджують домовленість сторін, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

В матеріалах справи наявні списки заказних листів (№ 765 від 22.11.2005 року, 833 від 13.12.2005 року, № 30 від 16.01.2006 року, № 125 від 22.02.2006 року, № 169 від 13.03.2006 року, № 284 від 19.04.2006 року, № 362 від 22.05.2006 року, № 431 від 19.06.2006 року, № 478 від 12.07.2006 року, № 669 від 22.09.2006 року, № 736 від 18.10.2006 року, № 809 від 10.11.2006 року), якими підтверджується направлення позивачем на адресу відповідача рахунків за проживання в гуртожитку та списків працівників, які в них проживали.

Відповідно до ч.1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пункт 3.1 договору № 27/1015ю про надання послуг від 09.12.2005 року передбачає, що споживач здійснює оплату відповідно до додаткового до договору розрахунку відшкодування затрат на утримання санітарно-побутових корпусів підрядними організаціями на одну особу, який є невід’ємною частиною договору та акту здачі приймання.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності заборгованості за проживання в гуртожитку та надання санітарно-побутових послуг у відповідача перед позивачем в загальній сумі 78 965,60 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в цій частині визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Спеціалізоване монтажне управління № 24» (юридична адреса: 03124, м. Київ, вул. М.Василенка, 7-А, поштова адреса: 08622,Київська обл., с.м.т. Калинівка, Васильківський район, вул. Щорса, 2-б; р/р 00 в АБ «Брокбізнесбанк»м. Київ, МФО 300249, ) або з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем, на користь відкритого акціонерного товариства «Алчевський коксохімічний завод»(94223, м. Алчевськ, вул. Красних партизан, 1; р/р 0058 у філіалі «ГУ ПІБ в Донецькій області», МФО 334635, ) суму основного боргу 78 965 (сімдесят вісім тисяч дев’ятсот шістдесят п’ять) грн. 60 коп., та витрати по сплаті державного мита в сумі 789 (сімсот вісімдесят дев’ять) грн. 66 коп. та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 79 873 (сімдесят дев’ять тисяч вісімсот сімдесят три) грн. 26 коп.

3.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                             С.М.Мудрий