ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

19.02.08                                                                                           Справа № 5/307

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Мельник Г.І.

суддів: Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

розглянувши апеляційне подання прокурора Сокальського району №1925 вих-07 від 28.12.07р.

на рішення господарського суду Львівської області від 17.12.2007р.

у справі №5/307

за позовом прокурора Сокальського району в інтересах держави –уповноваженого органу Міністерства вугільної промисловості в особі ДП «Львіввугілля», м. Сокаль

до відповідача ВАТ «Львівобленерго», м. Львів

про стягнення 1 028 498,78 грн.

за участю представників :

від прокуратури: не з’явився;

від позивача: Слєсаренко В.М.

від відповідача: Турко Г.О.

В ході судового засідання представникам сторін права та обов’язки, передбачені ст. 22 ГПК України роз’яснено, заперечень щодо складу суду не поступило.

Встановив: рішенням господарського суду Львівської області (суддя Петрик І.Й.) від 17.12.2007 року у справі №5/307 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Прокурор з постановленим рішенням не погоджується, вніс до Львівського апеляційного господарського суду апеляційне подання, в якому просить рішення господарського суду Львівської області від 17.12.2007 року скасувати, та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги, з огляду на те, що ревізією було встановлено, що позивач не використав у 2001 році більший обсяг електроенергії ніж було передбачено договором, тому відсутні були підстави для нарахування штрафних санкцій, хоча такі не передбачені договором чи законодавством. Зазначає, що термін позовної давності пропущений не був, оскільки ревізія КРУ проводилась на шахті у 2007 році, і відповідно факти встановленні за результатами перевірки стали відомі позивачу лише у 2007 році.

Відповідач у відзиві зазначає, що перевірка здійснювалась не на підставі первинних розрахункових документів, а на підставі документів бухгалтерського обліку, первинних розрахункових документів не було подано суду при розгляді справи. Зазначає, що господарським судом підставно застосовано строк позовної давності, оскільки в самому акті перевірки зазначено, що позивач вів з відповідачем претензійну роботу стосовно понадлімітного використання електроенергії.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційного подання підтримав, просив скасувати рішення господарського суду та задоволити позовні вимоги.

Прокурор в судове засідання не з’явився, причин неявки не повідомив, належним чином повідомлявся про час слухання справи, тому колегія дійшла висновку про розгляд справи без його участі за наявними доказами.

Розглянувши апеляційне подання, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Львівської області від 13.09.2007 року слід залишити без змін, а апеляційне подання без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного:

Контрольно-ревізійним відділом у м. Червонограді проводилась ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності шахти «Червоноградська»ДП «Львіввугілля»за період з 01.01.2000р. по 31.12.01р., за результатами якої складено Акт №23-38/12 від 15.05.07р.

Перевіркою виявлені понесені шахтою збитки, які виникли внаслідок взяття до обліку та віднесення на інші витрати операційної діяльності штрафів за понадресурсне споживання електроенергії за період з 01.01.2001р. по 31.12.01р. на загальну суму 1028498,78 грн., які оплачені шахтою в повному обсязі. Оплата проведена шляхом проведення взаємних розрахунків із ДВАТ «Західвуглезбутпостач»в рахунок відвантаженого вугілля на суму 259572,95 грн. та шляхом передачі ВАТ «Львівобленерго»векселів, отриманих від ДВАТ «Західвуглезбутпостач»на суму 768 925,83 грн.

При цьому встановлено, що відносини з приводу постачання та споживання електричної енергії у спірний період регулювались між ВАТ «Львівобленерго»та шахтою «Червоноградська»договором про користування електроенергією від 25.12.1992р. №152 та договором на постачання електроенергії №90030 від 15.02.01р.

Враховуючи, що в Акті ревізії порушень договірних величин споживання електроенергії шахтою «Червоноградська»з 01.01.01р. по 31.12.01р. не виявлено, прокурор звернувся в інтересах позивача про повернення зазначеної суми.

Як встановлено судом, основним доказом на якому ґрунтуються вимоги позивача є Акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності шахти «Червоноградська»Державного підприємства «Львіввугілля»за період з 01.01.2000р. по 31.12.2001р. від 15.05.2007р. №23-38/12 Контрольно-ревізійного відділу у місті Червонограді.

Однак, як вбачається з даного акту ревізії, ревізія проведення розрахунків між шахтою «Червоноградська»та ВАТ «Львівобленерго»за спожиту електроенергію була проведена не за первинними документами, а за виключно бухгалтерським обліком шахти (журналом, ордерами). Так, згідно з Актом угод (договорів) відповідно до яких на шахту «Червоноградська»постачалась електроенергія в період з 01.01.2000р. по 14.02.2001р. для ревізії не надано (3 абзац, стор. З Акту); будь-які інші документи, у яких відображено використання шахтою електроенергії, а саме: щомісячні звіти про витрати електроенергії відсутні (стор. З Акту); за лютий-березень 2000р. ревізія не проводилась із-за відсутності розрахункових документів (стор. 4 Акту). За січень 2001р. за понадресурсне споживання електричної енергії, за який нарахована і оплачена шахтою плата, що є предметом спору, немає жодних даних.

Більш того, у приписі КРВ у м. Червонограді про усунення порушень від 31.05.2007р. №23-15/494 зазначено, що ревізією встановлено ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку, а саме: несвоєчасне та неповне відображення по бухгалтерському обліку розрахунків за електроенергію. (а.с. 10).

З матеріалів справи встановлено, що з метою повного та всебічного розгляду справи, ухвалами господарського суду Львівської області позивача було зобов'язано подати первинні розрахункові документи, однак даної вимоги позивач не виконав, як і не подав цих документів в суд апеляційної інстанції.

Місцевим господарським судом викликався для дачі пояснень ревізор КРВ м. Червонограда Климчук Ю.Д., котрий здійснював перевірку. Як встановлено з пояснень представників сторін та матеріалів справи, в судовому засіданні Климчук Ю.Д. підтвердив, що ревізія проводилася лише за документами внутрішнього бухгалтерського обліку шахти «Червоноградська», оскільки первинні документи по розрахунках між шахтою та ВАТ «Львівобленерго»за спожиту електроенергію за період з 2000р. по 2001р. йому для перевірки не були надані.

Відсутність документів у відповідача підтверджується Актом №2 від 04.03-2005р. «Про виділення до знищення справ (документів), які не підлягають зберіганню», погодженим державним архівом Львівської області. (а.с. 57-61).

Окрім цього, позиція позивача що відповідач мав право вимагати оплату за понадресурсне споживання електроенергії за підсумками року, а не помісячно, спростовується п. 5.8 укладеного між сторонами договору №90030 від 15.02.2001р., згідно якого у разі споживання електроенергії понад обсяг, що обумовлений цим договором на розрахунковий період, споживач сплачує енергопостачальній організації п'ятикратну вартість електроенергії, спожитої понад обумовлений цим договором обсяг. У відповідності до ч.4 п.3.1 Договору - розрахунковим періодом вважається період з 25 числа попереднього місяця до 25 числа поточного місяця.

Крім цього, покликання скаржника на те, що ревізією КРВ м. Червонограда не виявлено порушень договірних величин споживання спростовується самим Актом (а.с. 13), в якому зазначено, що перевитрати шахтою електроенергії мали місце у жовтні 2000р., лютому-березні 2001р. і граничні величини споживання електроенергії та потужності доводилися листами-повідомленнями, які вважалися невід’ємною частиною договору.

Враховуючи, що Актом ревізії станом на 01.01.2001р. підтверджена заборгованість шахти «Червоноградська»перед відповідачем за спожиту електроенергію в сумі 1142053,89грн. (сторінка 4 Акту) і була пред'явлена претензія відповідачем 19.03.2001р. №75 у відповідності до ст.ст.26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п.7 Порядку постачання електричної енергії споживачам та договору, колегія погоджується з висновком господарського суду, що у відповідача були підстави нараховувати плату за понаддоговірне споживання електричної енергії. При цьому, слід зазначити, що нараховану суму позивач оплатив добровільно.

Покликання скаржника на те, що термін позовної давності був пропущений ним з поважних причин і що лише за результатами перевірки він дізнався про порушення свого права, тобто 15.05.2007р. не беруться колегією до уваги, оскільки згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В Акті ревізії зазначено, що позивачем у першому півріччі 2001р. були пред'явлені відповідачу претензії від 24.05.2001р. №05-3/786, від 20.06.2001р. №05-4/1096, від 17.07.2001р. №05-4/2088 (стор. 6-7 Акту), які відповідачем були відхилені, а до суду він не звертався за рішенням керівництва шахти, погодженого з вищестоящою організацією, в судовому засіданні представник позивача не спростував ці обставини.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ч. 4 с. 267 Кодексу).

Враховуючи, що відповідач подав заяву про застосування позовної давності №112-4342 від 15.10.2007р. та враховуючи відсутність поважних причин для поновлення терміну позовної давності, колегія погоджується з висновком господарського суду про застосування позовної давності.

З огляду на те, що позивачем не подано належних доказів, що обгрунтовують позовні вимоги у відповідності до ст.ст. 33, 34 ГПК України, колегія погоджується з висновком господарського суду про необгрунтованість позовних вимог.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Львівської області відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційному поданні інші доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.33,43,49,91,99,101,103,105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Львівської області від 17.12.2007р. по справі за №5/307 залишити без змін.

2.В задоволенні апеляційного подання відмовити.

3.Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.Матеріали справи скеровуються в господарський суд Львівської області.

Головуючий–суддя Мельник Г.І.

Судді Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.