ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2008 р.

№ 38/393-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. - головуючого

Волковицької Н.О.

Рогач Л.І.

за участю представників:

позивача

не з’явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)

відповідача

не з’явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну

скаргу

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області

на рішення

від 18.12.2007 р. господарського суду Харківської області

у справі

№ 38/393-07 господарського суду Харківської області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський кінний завод"

до

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області

про

зобов'язання виконати дії

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Харківський кінний завод" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до РВ ФДМ України по Харківській області про зобов'язання РВ ФДМ України по Харківській області включити Цілісний майновий комплекс "Харківський державний сільськогосподарський іподром" (ЦМК ДП "ХДСІ") до переліку об'єктів, які підлягають приватизації шляхом викупу ТОВ "Харківський кінний завод" (з урахуванням уточнень до позовної заяви а.с. 22).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.12.2004 р. між сторонами у справі було укладено договір оренди цілісного майнового комплексу Харківський державний сільськогосподарський іподром.

На лист позивача вих. № 220 від 13.09.2007 р. з проханням почати роботу з формування пакету документів для включення ЦМК ДП "ХДСІ" до переліку об'єктів, які підлягають приватизації шляхом викупу ТОВ "Харківський кінний завод" було отримано відповідь, в якій відповідач, посилаючись на приписи Закону України "Про особливості приватизації в АПК", зокрема, зазначав, що приватизація майна вказаного цілісного майнового комплексу повинна здійснюватися шляхом перетворення його у ВАТ за погодженням Кабінету Міністрів України.

Позивач не погодився із вказаним висновком Фонду, при цьому посилаючи на приписи статті 14 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та з тих підстав, що на час подання позивачем заяви № 220 ДП "ХДСІ", який мав статус "Іподрому" та який включений до Переліку державних підприємств та організацій АПК, приватизація майна яких здійснюється за погодженням із Кабінетом Міністрів України не існувало як юридичної особи, а тому вважав необґрунтованим посилання відповідача на підприємство, яке припинило свою діяльність, що підтверджується Наказом Міністерства аграрної політики України від 28.12.2004 р. № 482.

У позовній заяві товариство також зазначало, що у Переліку державних підприємств та організацій АПК, приватизація яких здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України, маються на увазі ті "іподроми" та "коні заводи", які є підприємствами загальнодержавної власності та які також є виробниками сільськогосподарської продукції, до яких спірний об'єкт приватизації не відноситься, а тому, приватизація ЦМК ЦМК ДП "ХДСІ" шляхом його викупу можлива, та перетворення його у ВАТ за погодженням Кабінету Міністрів України не є обов'язковим.

У відзиві на позовну заяву РВ ФДМ України по Харківській області просило відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що після припинення діяльності ДП "ХДСІ" майновий комплекс, переданий в оренду, залишився у державній власності з усіма ознаками належності до АПК.

Припинення діяльності комплексу ДП "ХДСІ" не виключає майно цього підприємства з майна АПК, а приватизація майна АПК здійснюється відповідно до Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі", у зв'язку з чим приватизації майнового комплексу реорганізованого ДП "ХДСІ" повинна здійснюватися за погодженням з Кабінетом Міністрів України та вимог вказаного Закону та Постанови Верховної Ради України від 10.07.1996 р. № 291/96-ВР "Про порядок введення в дію Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі".

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.12.2007 р. (суддя Жельне С.Ч.) позовні вимоги задоволені повністю, зобов'язано РВ ФДМ України по Харківській області включити Цілісний майновий комплекс "Харківський державний сільськогосподарський іподром" до переліку об'єктів, які підлягають приватизації шляхом викупу ТОВ "Харківський кінний завод".

Мотивуючи рішення господарський суд зазначав, що нормами Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" врегульовано порядок приватизації майна діючих державних підприємств, а юридичну особу Державне підприємство "Харківський державний сільськогосподарський іподром" припинено, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про відсутність обставин, які б перешкоджали приватизації Цілісного майнового комплексу "Харківський державний сільськогосподарський іподром" шляхом його викупу ТОВ "Харківський кінний завод".

РВ ФДМ України по Харківській області подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 18.12.2007 р. скасувати та відмовити у задоволенні позовної заяви, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги порушенням судом норм матеріального права.

Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що судом було порушено приписи статті 25 Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі", оскільки ця норма передбачає погодження приватизації майна державних підприємств, і той факт, що цілісний майновий комплекс було передано в оренду, а діяльність ДП "ХДСІ" припинена, не є суттєвим, підтвердженням чого є залишення майна у державній власності і те, що майно тільки обліковувалось на балансі орендаря.

Крім того, судом при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено абзац 5 "Переліку державних підприємств і організацій агропромислового комплексу, приватизація майна яких здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України", затвердженого Постановою Верховної Ради України від 10.07.1996 р. № 291/96-ВР "Про порядок введення в дію Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі", в якому зазначені підприємства, приватизація майна яких повинна здійснюватись за погодженням з Кабінетом Міністрів України і серед яких є іподроми.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Харківський кінний завод" просило залишити рішення господарського суду Харківської області від 18.12.2007 р. без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні, колегія суддів вважає, що касаційна скар га підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом під час розгляду справи, 09.12.2004 р. між РВ ФДМ України по Харківській області та ТОВ "Харківський кінний завод" було укладено договір оренди цілісного майнового комплексу "Харківський державний сільськогосподарський іподром", що розташований за адресою: м. Харків, площа 1 –го Травня, 2.

Згідно Наказу Міністерства аграрної політики України № 482 від 28.12.2004 р. та довідки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб –підприємців серії АБ № 912700 припинено ДП "Харківський державний сільськогосподарський іподром".

Листом вих. № 220 від 13.09.2007 р. ТОВ "Харківський кінний завод" просило РВ ФДМ України по Харківській області дозволити приватизувати орендований ЦМК "ХДСІ" шляхом його викупу.

Листом вих. № 08-9913 від 27.10.2007 р. РВ ФДМ України по Харківській області відмовило товариству у викупі об'єкту оренди, мотивуючи відмову тим, що ДП "ХДСІ" за основним напрямком своєї господарської діяльності є сільськогосподарським підприємством агропромислового комплексу, а також тим, що іподроми включені до переліку державних підприємств і організацій агропромислового комплексу, приватизація майна яких здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Задовольняючи позовні вимоги господарський суд дійшов висновку щодо їх обґрунтованості.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Статтею 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 20 Господарського кодексу України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов’язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Предметом спору у даній справі є вимога товариства про зобов'язання РВ ФДМ України по Харківській області включити Цілісний майновий комплекс "Харківський державний сільськогосподарський іподром" до переліку об'єктів, які підлягають приватизації шляхом викупу позивачем.

Проте, під час здійснення судового провадження судом не було з’ясовано питання з приводу обраного позивачем способу захисту свого порушеного права шляхом зобов'язання РВ ФДМ України по Харківській області, який відповідно до Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 412 від 15.06.1994 р. є державним органом та в межах своїх повноважень здійснює державну політику у сфері приватизації майна, що перебуває у загальнодержавній власності і є орендодавцем цілісних майнових комплексів державної власності, включити майновий комплекс до переліку об'єктів, які підлягають приватизації шляхом його викупу, виходячи з приписів Цивільного та Господарського законодавства.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, і в залежності від установлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Клопотання ТОВ "Харківський кінний завод" про відкладення розгляду касаційної скарги у даній справі судова колегія вважає таким, що не підлягає задоволенню, оскільки явка сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась, свої заперечення ТОВ "Харківський кінний завод" виклало у відзиві на касаційну скаргу, наявного в матеріалах справи.

Керуючись статтями 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Харківської області від 18.12.2007 р. у справі № 38/393-07 скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Касаційну скаргу РВ ФДМ України по Харківській області задовольнити частково.

Головуючий           Т. Дроботова

Судді: Н. Волковицька

Л. Рогач