ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2008 р.

№
23/84

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого:

Удовиченка
О.С.

суддів:

Мамонтової
О.М.

Хандуріна
М.І.

розглянувши  матеріали  касаційної скарги

суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

на
рішення  та постанову

господарського
суду Дніпропетровської області від 19.09.2007р. Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 20.11.2007р.

у
справі

№  23/84 господарського суду Дніпропетровської області

за
позовом

ТОВ
“Кенд ФД”

до

суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

третя
особа

суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_2

про

виключення
майна з ліквідаційної маси банкрута

В судове засідання представники не з'явились

В С Т А Н О В И В:

До
господарського суду Дніпропетровської області ТОВ “Кенд ФД” звернулося з
позовом  про виключення квартири
АДРЕСА_1, що належить позивачу на праві власності, з ліквідаційної маси
банкрута - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2, а також про
витребування у відповідача копії звіту ліквідатора і документів про формування
ліквідаційної маси банкрута -  суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2

Рішенням
господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2007р у справі №23/84
(суддя Добродняк І.Ю.) виключено з ліквідаційної маси банкрута -суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1; стягнуто з суб'єкта
підприємницької діяльності -ліквідатора ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кенд
ФД" 42,50 грн. витрат по сплаті держмита, 59 грн. - витрат на
інформаційно-технічне забезпечення процесу; в решті позову відмовлено.

Постановою
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.11.2007р (судді:
І.М. Науменко, Л.М. Білецька, О.В. Голяшкін) рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 19.09.2007р залишено без змін, а апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності -ліквідатора ОСОБА_1 залишено без
задоволення.

Суб'єкт
підприємницької діяльності -ліквідатор ОСОБА_1 звернувся до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2007р та
постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.11.20007р,
припинити провадження у справі.

Обґрунтовуючи
свої касаційні вимоги, скаржник посилається на те, що цей спір може бути
вирішено тільки в ліквідаційній процедурі у справі №Б29/166-05 про банкрутство
СПД ОСОБА_2, а провадження у справі №23/84 порушено помилково та підлягає
припиненню відповідно до ст.80 ГПК України.

Судова
колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою
про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою
про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно
зі ст. 24 цього Закону, у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає
скарги на дії учасників ліквідаційної процедури, здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом.

Таким
чином, розгляд вимог осіб, які зачіпають під час провадження справи про
банкрутство їх речові права, зокрема, право власності на майно, яке віднесено
арбітражним керуючим до ліквідаційної маси, мають розглядатися у позовному
провадженні, в якому у повній мірі застосовуються засоби захисту, передбачені законом.

Відповідно
до ст.111-7 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Судами
попередніх інстанцій встановлено, що постановою господарського суду
Дніпропетровської області від
10.11.2005р у справі №Б29/166/05 - суб'єкта підприємницької діяльності
фізичну особу ОСОБА_2 (надалі СПД ФО ОСОБА_2) було визнано банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого
ОСОБА_1

З
матеріалів справи вбачається, що 23.06.2006р між гр. ОСОБА_2 та ТОВ "Кенд
ФД" було укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого
гр. ОСОБА_2 передав у власність ТОВ "Кенд ФД" квартиру  АДРЕСА_1. Договір був нотаріально посвідчений
та до державного реєстру правочинів було внесено реєстраційний запис про реєстрацію
цього правочину. (а.с. 12, 13)

Судами
попередніх інстанцій встановлено, що 11.08.2006р ліквідатором  СПД ФО ОСОБА_2 -ОСОБА_1 до господарського
суду було подано звіт у справі про банкрутство № Б29/166/05, в якому
зазначалося, що громадянину ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1.

В
силу ч. 1 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом " повноваження щодо формування
ліквідаційної маси належать ліквідатору боржника.

Згідно
ч.1 ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом ", усі види майнових активів (майно та майнові
права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного
господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в
ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за
винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних
закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства
підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до
комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і
фінансуються в установленому порядку.

З
матеріалів справи вбачається, що рішенням Кіровського районного суду від
04.10.2006р у справі № 2-2063/06 за позовом ТОВ "Кенд ФД" до гр.
ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту,
визнано право власності на спірну квартиру за ТОВ "Кенд ФД",
звільнено з-під арешту квартиру  АДРЕСА_1
та виключено її з акту опису майна. (а.с. 14-16)

У
справі №39/284-06 господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 19-20) за
позовом СПД ОСОБА_1 до СПД ОСОБА_2 та ТОВ "Кенд ФД" про визнання
недійсною угоди, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від
07.11.2006 провадження у справі припинено на підставі ст.80 ГПК України. Суд
встановив, що гр. ОСОБА_2 під час укладання спірного договору - купівлі-продажу
квартири, діяв як фізична особа, а не як суб'єкт підприємницької діяльності.

Відповідно
до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судами
попередніх інстанцій встановлено, що майно, внесене до складу ліквідаційної
маси СПД ОСОБА_2, не є його власністю,
договір купівлі-продажу спірної квартири є дійсним, оскільки його
недійсність прямо не встановлена законом або судом.

Таким
чином, дії відповідача в частині включення до складу ліквідаційної маси
банкрута -СПД ФО ОСОБА_2 квартири
АДРЕСА_1, яка не належала СПД ФО ОСОБА_2 на праві власності, є
неправомірними.

Беручи
до уваги вищевикладене, колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення  суду першої інстанції та постанова суду
апеляційної інстанції є такими, що відповідають нормам матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим відсутні підстави для їх скасування.

Керуючись
статтями  1115,  1117,  1119-11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1   залишити без задоволення.

Рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2007р та постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.11.2007р залишити
без змін.

Головуючий
О.С. Удовиченко

Судді                                                                                     О.М.
Мамонтова

М.І.
Хандурін