ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2008 р.

№ 1/343-20/109

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,

Борденюк Є.М.

розглянувши у відкритому

за участю представника

касаційну скаргу

судовому засіданні у м. Києві

відповідача –Лучківа А.В.

Закритого акціонерного товариства “СІД”

на постанову

від 31.10.2007

Львівського апеляційного

господарського суду

у справі

№ 1/343-20/109

господарського суду

Львівської області

за позовом

Закритого акціонерного товариства “СІД”

до

Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

Львівська обласна рада,

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області,

Відкрите акціонерне товариство “Львівавтотранс”

про

спонукання до вчинення дій

Представники позивача та третіх осіб в судове засідання не з’явилися, про час і місце слухання справи сторони були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 28.02.2008 оголошувалась перерва до 13.03.2008.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2005 року закрите акціонерне товариство “СІД” звернулося з позовом до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про зобов‘язання відповідача оформити право власності на будівлю АС-2, яка розташована по вул. П. Орлика, 11 в м. Дрогобич, загальною площею 329,3 м2 за позивачем.

Рішенням господарського суду Львівської області від 31.05.2005 у справі № 1/343-20/109 позов задоволено. Зобов‘язано Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради оформити право власності за ЗАТ “СІД” на будівлю АС-2, що знаходиться за адресою: м. Дрогобич, вул. П. Орлика, 11, загальною площею 329,3 м2.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 22.12.2005 залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Львівську обласну раду, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області та Відкрите акціонерне товариство “Львівавтотранс”.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 31.10.2007, за тією ж справою, вищезазначене судове рішення скасовано та прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову апеляційного господарського суду від 31.10.2007, а рішення суду першої інстанції від 31.05.2005 залишити без змін. Зокрема, скаржник посилається на те, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права.

У запереченнях на касаційну скаргу відповідач просить постанову апеляційного суду залишити без змін, а касаційну скаргу позивача –без задоволення.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як встановлено апеляційним судом, і це відповідає наявним матеріалам справи, рішенням господарського суду Львівської області від 21.09.2004 у справі № 1/593-26/193 зобов‘язано виконавчий комітет Дрогобицької міської ради розглянути заяву ЗАТ “СІД” про оформлення права власності на будівлю АС-2, що знаходиться за адресою: м. Дрогобич, вул. П. Орлика, 11, що і було зроблено відповідачем.

У цьому зв‘язку, 20.01.2005 виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради прийнято рішення № 23 “Про оформлення права власності на нежитлові будівлі по вул. П.Орлика, 11 в м. Дрогобич”, згідно з яким вирішено оформити право власності на будівлю АС-2, розташовану за зазначеною адресою, площею 168,8 м2 за ЗАТ “СІД”.

Апеляційним судом також було встановлено, що позивач, звертаючись до суду з цим позовом, обґрунтовував його тим, що вказане рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради обмежує його право в реалізації права власності на всю будівлю, оскільки цим рішенням оформлено право власності тільки на частину будівлі АС-2 та просив зобов‘язати відповідача оформити за ним право власності на будівлю АС-2, загальною площею 329,3 м2.

Сукупності встановлених по справі обставин апеляційний суд дав належну оцінку і дійшов до правильного висновку про безпідставність заявленого позову. У цьому зв’язку, апеляційний суд правомірно не взяв до уваги твердження позивача про те, що відповідачем не виконано рішення суду по справі № 1/593-26/193, яким відповідача зобов’язано розглянути заяву ЗАТ “СІД” про оформлення права власності на оспорювану будівлю, оскільки з фактичних обставин справи випливає, що така заява була розглянута відповідачем.

У цьому ж зв‘язку, посилання позивача на те, що право власності на спірну будівлю - кафе “Любава” за позивачем підтверджується і рішенням арбітражного суду Львівської області від 30.01.2001 у справі № 1/739-9/371, також було предметом дослідження в суді апеляційної інстанції і обґрунтовано не прийнято ним до уваги, оскільки предметом спору по даній справі було визнання недійсним наказу РВ ФДМ України по Львівській області № 3023 від 27.12.1995 в частині включення в статутний фонд ВАТ “Львівавтотранс” лише приміщень автостанції в м. Дрогобичі по вул. П.Орлика, 11.

Крім того, апеляційним судом правильно враховано фактичні обставини справи, з яких вбачається, що 17.02.2005 виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради було прийнято рішення № 49 “Про прийняття до комунальної власності міста нежитлового приміщення кафе “Любава” по вул. В.Великого, 1 в м. Дрогобичі”, яким прийнято до комунальної власності міста Дрогобича нежитлове приміщення кафе “Любава”.

Згідно із ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наведеним вимогам процесуального закону, а також фактичним обставинам справи апеляційний суд дав належну оцінку і дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач не має правових підстав для оформлення за ним права власності на кафе “Любава”, що знаходиться за адресою м. Дрогобич, вул. В.Великого 1, у зв‘язку з чим, його позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що інші наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, суд не приймає їх до уваги і вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства “СІД” залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 31.10.2007 у справі № 1/343-20/109 залишити без змін.

Головуючий Остапенко М.І.

Суддя Харченко В.М.

Суддя Борденюк Є.М.