ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.08 Справа № 11/97

Суддя І.А.САЛО

При секретарі судового засідання Легуцькому І.Б.

По справі за позовом Товариства обмеженою відповідальністю „Трансбуддор”-Сервіс”, м.Дрогобич

До відповідача Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради, м.Дрогобич

Про стягнення 14942,07грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Дубкова-предст. доручення № б/н від 16.04.2008р., Книш-предст. доручення б/н від 16.04.2008року

Від відповідача: Кізима-предст.доручення № 418 від 14.04.2008року

Ухвалою господарського суду від 29.03.2008року порушено провадження у справі за позовом Товариства обмеженою відповідальністю „Трансбуддор-Сервіс” про стягнення із Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради

заборгованості в розмірі 14942,07грн.

Сторонам роз»яснено їх права, передбачені ст.22 ГПК України.

Від здійснення технічного запису судового процесу сторони відмовились.

Оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступне:

На підставі укладеного між сторонами договору № 32 від 14.03.2006року позивач надавав відповідачу послуги з озеленення вул. Гайдамацької у м.Дрогобичі вартістю 12870,00грн., що відповідає складеному та підписаному сторонами кошторису та довідці вартості виконаних робіт і затрат за березень 2006року.

Згідно акту прийняття виконаних підрядних робіт за березень 2006року відповідач прийняв надані йому послуги.

Термін дії договору завершився 31 грудня 2006року.

Відповідно до п. 7 договору замовник (відповідач по справі) взяв на себе зобов’язання: прийняти виконані роботи згідно акту Ф-2, провести своєчасну оплату за виконані роботи за наявності фінансування, при необхідності провести попередню оплату в розмірі 30% кошторисної вартості згідно з представленим рахунком з терміном погашення до 1 місяця.

Зважаючи на те, що на час подання позову вартість виконаних позивачем робіт відповідачем не сплачена, ТзОВ „Трансбуддор-сервіс” звернулося із позовом до суду про примусове стягнення заборгованої суми.

Крім суми основної заборгованості позивач просить суд стягнути 1685,97грн. інфляційних та 386,10грн. річних,

Таким чином, загальна сума позову складає 14942,07грн.

Відповідач проти позову не заперечує.

Заслухавши присутніх в судовому засіданні представників сторін, дослідивши представлені суду матеріали, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення повністю, з огляду на наступне:

14.03.2006року сторони уклали договір № 32 про виконання робіт по поточному ремонту на вул.Гайдамацької по озелененню. Позивач свої договірні зобов’язання виконав, що підтверджується актом приймання виконаних підрядних робіт за березень 2006року.

Вартість робіт узгоджена сторонами, про що зазначено в кошторисі та п. 2 договору.

Відповідно до п. 7 договору відповідач зобов’язався провести своєчасну оплату за виконані роботи за наявності фінансування згідно з представленим рахунком з терміном погашення до 1 місяця.

В березні 2006року позивач виставив до оплати довідку вартості виконаних робіт на суму 12870,00грн.

Дана сума відповідачем не сплачена.

Статтею 638 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.180 ГКУ визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 525 ЦК України не допускає односторонньої відмови від виконання договору чи зміни умов його виконання.

Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та порядку встановлені договором.

Згідно частини 2 ст.509 ЦК України, зобов’язання виникають з підстав, вказаних у ст. 11 ЦК України, у тому числі з угод, передбачених законом, а також із угод, хоча і не передбачених законом, але не суперечних йому. Виникнення прав та обов’язків пов’язано з юридичними фактами, які підтверджують виникнення між сторонами правовідносин. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, у силу яких позивач здійснив певні роботи в сумі 12870,00грн., а відповідач зобов’язався здійснити оплату.

Згідно статті 193 ч. 7 ГК України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Крім суми основної заборгованості позивачем правомірно нараховано 386,10грн. річних та 1685,97грн. інфляційних згідно ст. 625 ч.2 ЦК України, яка зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач при наданих йому правах та можливостях позов не заперечив, доказів оплати не подав.

Ст. 33 ГПК України, зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК)

З огляду на викладене, суд вважає позовну вимогу підтвердженою поданими матеріалами.

Судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи наведене і керуючись ст.ст. 526, 625, 901, 903 ЦК України, ст. 193 ГК України ст. ст. 32, 34, 43, 49, 82-85, 116 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити повністю.

Стягнути з Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради, м.Дрогобич, вул. Трускавецька, 4 // на користь Товариства обмеженою відповідальністю „Трансбуддор”-Сервіс”, м.Дрогобич, вул.Федьковича, 9м /ЗКПО 32523895/ 12870,00грн. основного боргу, 386,10грн. річних, 1685,97грн. інфляційних, 256,47грн. держмита та 118,00грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Сало І.А.