ПОСТАНОВА

"03" квітня 2008 р.

Справа № 8а/37-702

15:45 год.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області у складі

судді Гирили І.М.

при секретарі судового засідання Єднаку О.М.

Розглянув справу

за позовом: Прокурора Підволочиського району в інтересах держави в особі Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Підволочиському районі, вул. Д. Галицького, 102, смт. Підволочиськ Тернопільської області

до відповідача: Колективного сільськогосподарського підприємства «Заповіт», с. Полупанівка Підволочиського району Тернопільської області

про стягнення заборгованості по страхових внесках в сумі 510 грн. 63 коп.

За участю представників сторін:

Прокурора: Свачій М.І. –прокурора відділу представництва інтересів громадян та держави в судах прокуратури Тернопільської області, посвідчення № 58

Позивача: Радзіх Г.М. –начальника відділення, посвідчення № 1978 від 17.09.2001 р.

Відповідача: не з'явився

В судовому засіданні учасникам адміністративного процесу роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки, передбачені ст. ст. 27, 29, 49, 51, 59, 60, 130 КАС України.

Повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв’язку з клопотанням присутніх у судовому засіданні представника позивача та прокурора.

Суть справи:

Прокурор Підволочиського району в інтересах держави в особі Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Підволочиському районі, вул. Д. Галицького, 102, смт. Підволочиськ Тернопільської області звернувся до господарського суду з позовною заявою № 178 від 14.12.2008 р. про стягнення з Колективного сільськогосподарського підприємства «Заповіт», с. Полупанівка Підволочиського району Тернопільської області 510,63 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків.

Свої позовні вимоги, підтримані в судовому засіданні його повноважним представником, позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення вимог, зокрема Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»не сплатив в установленому порядку страхові внески, внаслідок чого виникла заявлена сума заборгованості. В підтвердження викладеного додає розрахункову відомість про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 9 місяців 2006 року, лист – вимогу № 71 від 12.02.2008 р. та інші документи, належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, у судові засідання не з’явився. Ухвала суду про відкриття провадження у адміністративній справі, повістка про виклик відповідача у судове засідання, позовна заява з доданими до неї документами та ухвала про призначення справи до судового розгляду, які надіслані господарським судом на адресу Колективного сільськогосподарського підприємства «Заповіт», а саме: с. Полупанівка Підволочиського району Тернопільської області були повернуті органом поштового зв'язку з відміткою на конверті: «підприємство не працює».

Проте, господарський суд вважає відповідача таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання (п. 8 ст. 35 КАСУ), виходячи з наступного:

Місцезнаходження відповідача за адресою, яка зазначена в позовній заяві і станом на 13.03.2008 р. не змінювалася, а саме: с. Полупанівка Підволочиського району Тернопільської області підтверджується витягом з ЄДР, наданим Головним управлінням статистики у Підволочиському районі за № 59 від 13.03.2008 р.

Відповідач несе відповідальність за всі можливі наслідки неподання відомостей стосовно змін свого місцезнаходження, оскільки згідно правил статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»юридичні особи зобов’язані подавати відомості стосовно змін свого місцезнаходження державному реєстратору.

Таким чином, господарський суд вжив усіх заходів для повідомлення відповідача про дату, час і місце проведення судового засідання, а тому справа розглядається у відповідності до вимог ч. 6 ст. 71 КАС України, на основі наявних доказів.

В судовому засіданні представник позивача та прокурор позовні вимоги підтримали повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та висновок прокурора, оцінивши представлені докази в їх сукупності, судом встановлено наступне:

Згідно вимог ст. 121 Конституції України, Закону України «Про прокуратуру», ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян та держави в судах у випадках, визначених Законом. Прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави або громадянина. В силу ст. ст.20, 36-1 Закону України «Про прокуратуру»при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право звертатись до суду з заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб при наявності порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Відповідач –Колективне сільськогосподарське підприємство «Заповіт», с. Полупанівка Підволочиського району Тернопільської області, згідно довідки Головного управління статистики у Під волочиському районі № 59 від 13.03.2008 р. є юридичною особою, в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України значиться за ідентифікаційним кодом № 25347466.

У відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»№ 1105-ХІV від 23.09.1999 р. (далі –Закон № 1105-ХІV), страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання (далі –підприємства), у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян –суб'єктів підприємницької діяльності.

Страхувальниками від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань є роботодавці, а в окремих випадках –застраховані особи. Страховик –Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі –Фонд соціального страхування від нещасних випадків). Об'єктом страхування від нещасного випадку є життя застрахованого, його здоров'я та працездатність.

Колективне сільськогосподарське підприємство «Заповіт», с. Полупанівка Підволочиського району Тернопільської області, як роботодавець є страхувальником за страхуванням від нещасного випадку своїх працівників.

Згідно ст. 45 Закону № 1105-ХІV роботодавець як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Розміри страхових внесків страхувальників для роботодавців обчислюються у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, на інші заохочувальні і компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», які підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб.

Порядок сплати страхових внесків визначений Законом України «Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»№ 2272-ІІІ від 22.02.2001 р. (далі –Закон № 2272-ІІІ) та Інструкцією про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженою постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2001 року №12 (чинної на момент подання відповідачем розрахункової відомості до Фонду).

Згідно згаданої Інструкції, страхові внески сплачуються страхувальниками - роботодавцями - в день одержання коштів на оплату праці в установах банків. Підприємства, які здійснюють виплату заробітної плати на поточні рахунки фізичних осіб в установах банків, сплачують страхові внески до Фонду в день перерахування коштів на особові рахунки. При проведенні оплати праці з готівкової виручки чи натуроплатою платники страхових внесків не пізніше наступного дня після здійснення виплат подають до установи банку платіжне доручення на перерахування страхових внесків до Фонду. Юридичні особи - платники страхових внесків щоквартально у двох примірниках складають розрахункову відомість про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду, один примірник якої подається до робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцем обліку страхувальника в такі строки: до 20 квітня, до 20 липня, до 20 жовтня поточного року, до 25 січня року, наступного за звітним. Усі примірники розрахункової відомості підписуються керівником і головним бухгалтером підприємства, виконавцем та завіряються печаткою. Другий примірник звіту залишається в бухгалтерії платника.

Як вбачається з повідомлення відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Підволочиському районі Тернопільської області за № , відповідач як платник страхових внесків відноситься до 22 класу професійного ризику виробництва, із встановленим з 01.01.2006 р. відповідно до Закону № 2272-ІІІ розміром страхового тарифу на державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання –0,2 %.

Згідно розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 9 місяців 2006 року (рядок 29) за відповідачем значиться сума несплачених платежів що становить 510,63 грн.

Оскільки вказана самим ж страхувальником сума заборгованості залишалася не погашеною, 12.02.2008 р. відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Підволочиському районі Тернопільської області Колективного сільськогосподарського підприємства «Заповіт»було надіслано лист –вимогу за № 71 щодо її перерахування. Однак даний лист – вимога був залишений відповідачем без належного реагування та задоволення.

Таким чином, відповідачем в порушення ст. 45 Закону № 1105-ХІV несвоєчасно та неповністю сплачено в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, внаслідок чого утворилася заборгованість по їх сплаті в сумі 510,63 грн., яка підтверджується розрахунковою відомістю про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 9 місяців 2006 року, і яка станом на день розгляду спору ним не сплачена.

Згідно статті 71 Кодексу Адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач на розгляд справи не з'явився, належних доказів добровільного погашення заборгованості по сплаті страхових внесків не представив.

За даних обставин, суд визнає позовні вимоги позивача щодо стягнення з Колективного сільськогосподарського підприємства «Заповіт», с. Полупанівка Підволочиського району Тернопільської області недоїмки по сплаті страхових внесків в сумі 510,63 грн. обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Стаття 258 КАС України передбачає, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 2, 3, 7-17, 70, 71, 87, 89, 94, 158, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд Тернопільської області, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити.

2.          Стягнути з Колективного сільськогосподарського підприємства «Заповіт», с. Полупанівка Підволочиського району Тернопільської області, ідентифікаційний код № 25347466 на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Підволочиському районі, вул. Д. Галицького, 102, смт. Підволочиськ Тернопільської області, ідентифікаційний код 26024601 заборгованість по сплаті страхових внесків в сумі 510 (п’ятсот десять) грн. 63 коп.

3.          Виконавчий лист видати за заявою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Підволочиському районі, вул. Д. Галицького, 102, смт. Підволочиськ Тернопільської області.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі «08»квітня 2008 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом двадцяти днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                І.М. Гирила