ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2008 р.

№
24/127-23/185

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Полякова
Б.М. -головуючий,

Катеринчук
Л.Й. (доповідач) Ткаченко Н.Г.

розглянувши
касаційну скаргу

акціонерного
товариства закритого типу «Гея»

на
рішення  та постанову

господарського
суду міста Києва від 05.06.2007 Київського апеляційного господарського суду
від 01.10.2007

у
справі  господарського суду

№
24/127-23/185 міста Києва

за
позовом

акціонерного
товариства закритого типу "Гея"

до

ліквідатора
акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» ОСОБА_1
акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна»

про

спонукання
до виконання дії

в судовому засіданні взяли участь  представники :

від
позивача

не
з'явились

від
відповідача

Погорєлов
А.П. (дов. №92 від17.07.2006)

В С Т А Н О В И В
:

В
лютому 2004 АТЗТ «Гея»(далі: “позивач”) звернулося до господарського суду міста
Києва з позовом до ліквідатора акціонерного комерційного агропромислового банку
"Україна" ОСОБА_1 (далі: “відповідача-1”) та Акціонерного
комерційного агропромислового банку "Україна"(далі: “відповідача-2”)
про визнання його кредитором відповідача та внесення до реєстру вимог
кредиторів відповідача.

Справа
неодноразово переглядалась різними судовими інстанціями.

Рішенням
господарського суду міста Києва від 05.06.2007 (суддя Демидова А.М.) у позові
акціонерному товариству закритого типу «Гея»до ліквідатора акціонерного
комерційного агропромислового банку «Україна»ОСОБА_1 та акціонерного
комерційного агропромислового банку «Україна»в позові  відмовлено (а.с. 118-120).

Не
погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивач звернувся до
Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій
просив скасувати це рішення та прийняти нове, яким визнати АТЗТ «Гея»кредитором
відповідача-2 з грошовими вимогами у сумі 429 556,09 доларів США та зобов'язати
ліквідатора Банку внести позивача до реєстру вимог кредиторів Банку (а.с.
133-134).

Постановою
Київського апеляційного господарського суду від 01.10.2007 апеляційну скаргу
залишено без задоволення, рішення суду залишено без змін.

Не
погоджуючись з прийнятою постановою, позивач звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати зазначені рішення та
постанову, прийняти нове, яким визнати АТЗТ «Гея» кредитором відповідача-2 з
грошовими вимогами у сумі 429 556,09 доларів США та зобов'язати ліквідатора
Банку внести позивача до реєстру вимог кредиторів Банку, аргументуючи
порушенням норм матеріального права, зокрема, статей 93, 96 Закону України «Про
банки та банківську діяльність».

Колегія
суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку
рішення суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій, на підставі
встановлених фактичних обставин справи перевіривши застосування судами
попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла
висновку, про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги,
виходячи з такого.

За
приписами частини 2 статті 5 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" законодавство про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при
розгляді  судом справи про визнання банку
неплатоспроможним (банкрутом) застосовується в частині, що не суперечить нормам
Закону України "Про банки і банківську діяльність", норми якого є
спеціальними по відношенню до загальних норм законодавства про банкрутство.

Відповідно
до частини 3 статті 89 Закону України «Про банки і банківську діяльність»
кредитори мають право заявити ліквідатору про свої вимоги до банку протягом
одного місяця з дня опублікування оголошення про відкриття ліквідаційної
процедури.

Згідно
положень частини 1 статті 93 Закону України «Про банки і банківську
діяльність»ліквідатор припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення
одного місяця з дня опублікування оголошення про початок ліквідаційної
процедури.

Частиною
10 статті 96 Закону України «Про банки і банківську діяльність»встановлено,
що вимоги, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, не
розглядаються і вважаються погашеними.

Як
встановлено судами попередніх інстанцій, акціонерне товариство закритого типу
“Гея” звернулось до господарського суду м. Києва з позовною заявою (вх. № 2424
від 09.02.2004 року), в якій просило визнати позивача кредитором відповідача-2
та зобов'язати ліквідатора Банку внести позивача до реєстру вимог кредиторів.
Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що станом на 16.01.1998 року на його
валютному рахунку в Банку знаходились валютні кошти в сумі 429 556,09 доларів
США. При цьому, на неодноразові звернення позивача до відповідача-2 з проханням
підтвердити залишки на валютному рахунку відповіді позивачем одержано не було.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2003 року у
справі № 18/422, на виконання якої було відкрито виконавче провадження, позов
до відповідача-2 було задоволено повністю та зобов'язано ліквідатора Банку
письмово підтвердити позивачу залишок валютних коштів на кореспондентському
рахунку в сумі 429 556,09 доларів США.

Судами
встановлено, що Постановою правління Національного банку України 29.06.2001
року запроваджено процедуру ліквідації Відповідача-2, оголошення про відкриття
ліквідаційної процедури  було
опубліковано 19.07.2001 року. Також судами встановлено, що позивачем не
подано доказів, які би обґрунтовували звернення до ліквідатора банку з
грошовими вимогами до боржника та відмову ліквідатора банку у визнанні таких
вимог протягом місяця з моменту фактичної публікації оголошення.

Судами
встановлено, що за змістом постанови Київського апеляційного господарського
суду від 31.03.2003 року у справі № 18/422(а.с. 8-10) вбачається, що власником
заблокованих валютних рахунків у Зовнішекономбанку СРСР були відкриті
відповідні рахунки у чотирьох українських банках, на яких були відображені
залишки валютних коштів резидентів України -юридичних осіб, які знаходились на
заблокованих валютних рахунках у Зовнішекономбанку СРСР станом на 01.01.1992
року. Товариству, як правонаступнику виробничого кооперативу “Полюс-3”, який
мав на кореспондентському рахунку у Зовнішекономбанку СРСР валютні кошти, було
відкрито відповідний рахунок в Банку, на якому були відображені залишки
валютних коштів. Апеляційний суд дійшов висновку, що задовольняючи позовні
вимоги Товариства та зобов'язуючи ліквідатора Банку письмово підтвердити залишок
валютних коштів на кореспондентському рахунку, суд у справі № 18/422 не
встановлював факт відсутності чи наявність таких коштів, належних Товариству,
на кореспондентському рахунку у Банку на момент прийняття рішення у справі, а
тільки зобов'язано ліквідатора Банку письмово підтвердити залишок коштів на
рахунку боржника. За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов
висновку про те, що постанова Київського апеляційного господарського суду, яку
скаржник вважає документальним підтвердженням своїх грошових вимог до Банку, не
може підтверджувати наявності звернення позивача до відповідача з грошовими
вимогами протягом місяця з моменту офіційної публікації про відкриття
ліквідаційної процедури Банку.

З
огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України, діючи в
межах повноважень суду касаційної інстанції згідно приписів статей 111-5, 111-7
Господарського процесуального кодексу України, погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, про те що вимоги позивача до відповідача є
необгрунтованими , а доводи скаржника не спростовують висновків судів про
неподання ним доказів звернення з грошовими вимогами в порядку, передбаченому
статтями 89, 93, 96 Закону України про банки та банківську діяльність".

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115,,1117,1119,11111
ГПК України Вищий господарський суд України -

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу акціонерного товариства закритого типу
«Гея» залишити без задоволення.

2.          Постанову Київського апеляційного господарського суду
від 01.10.2007 та рішення господарського суду міста Києва від 05.06.2007
залишити без змін.

Головуючий
Б. Поляков

Судді                                                                                                 Л.
Катеринчук

Н. Ткаченко