СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

Справа №

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Сотула В.В.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Гонтаря В.І.,

за участю представників сторін:

позивача: Іванова А.В., дов. б/н від 15.02.2008;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Бетонстрой" на ухвалу господарського суду міста Севастополя (суддя Ілюхіна Г.П.) від 21.02.2008 у справі № 5020-7/041

за позовом           приватного підприємства "Полещук и К"

(вул. Меньшикова, 82-78, Севастополь, 99053)

до          товариства з обмеженою відповідальністю "Бетонстрой"

(вул. Тульська, 14-9, Севастополь, 99045)

про стягнення заборгованості в сумі 150217,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

04.02.2008 приватне підприємство „Полещук и К”, на підставі статей 193, 202, 216 Господарського кодексу України та статей 526, 527, 530, 599, 622, 625, 655, 692 Цивільного кодексу України, звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Бетонстрой" про стягнення заборгованості в сумі 150217,51 грн. (арк.с. 3-4).

21 лютого 2008 року приватне підприємство „Полещук и К”, у порядку статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, звернулось до суду з заявою про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку товариства з обмеженою відповідальністю "Бетонстрой", обмежив їх сумою у 150217,51 грн. (арк.с. 95).

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 21.02.2008, у порядку статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, вжиті заходи до забезпечення позову, накладено арешт на грошові кошти у сумі 150217,51 грн. , що належать відповідачу у справі. (арк.с. 98-100).

На вказаний судовий акт відповідачем подана апеляційна скарга, в якій сторона просить скасувати ухвалу господарського суду міста Севастополя від 21.02.2008.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено принцип рівності всіх учасників судового процесу, встановлений в статтях 129 Конституції України і 42 ГПК України, оскільки клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову розглянуто судом за відсутністю відповідача, який не був повідомлений судом належним чином, у зв'язку з чим був позбавлений можливості довести суду свої заперечення щодо необхідності вжиття таких заходів. Заявник вважає, що висновки суду про те, що відповідач про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином і своєчасно по юридичній адресі, не відповідають дійсності, оскільки юридичною адресою товариства з обмеженою відповідальністю "Бетонстрой" є : м. Севастополь, вул.. Тульська,14-9.

Також, на думку відповідача, суд в повному обсязі не дослідив обставини, які необхідні було встановити для об'єктивного застосування заходів до забезпечення позову, чим порушив статті 33, 66,67 Господарського процесуального кодексу України.

В судові засідання апеляційної інстанції відповідач двічі не з'явився, розгляд справи відкладався у зв'язку з надходженням директора товариства з обмеженою відповідальністю "Бетонстрой" у відрядженні і його хворобою та неможливістю направити до суду свого представника.

Клопотання про відкладення розгляду справи 31.03.2008 до судової колегії не надходили, причини неявки відповідач суд не повідомив.

Враховуючи те, що наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала можливим розглянути справу за відсутністю відповідача, повідомленого належним чином про час і місце судового засідання.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, вказуючи на обґрунтованість і законність вжиття заходів до забезпечення позову.

Судова колегія, дослідивши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості у розмірі 150217,51грн., яка створилась внаслідок неналежного виконання відповідачем розрахунків за договором купівлі –продажу , укладеного між сторонами 19.06.2006.

Підставою для звернення з заявою про вжиття заходів до забезпечення позову є обставини тривалості існування заборгованості, ухилення товариства з обмеженою відповідальністю "Бетонстрой" від виконання своїх грошових зобов’язань, можливість вчинення відповідачем дій по закриттю своїх розрахункових рахунків, зі зняттям всіх наявних на них грошових коштів, що за припущенням позивача, може призвести до порушення його майнових прав та утруднення виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Стаття 67 Господарського процесуального кодексу України передбачає такий захід, як накладення арешту на майна або грошові суми, що належать відповідачеві.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками данного судового процесу.

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що відповідач заперечує проти застосування заходів до забезпечення позову, посилаючись на те, що позивачем не обґрунтована необхідність вжиття відповідних заходів та не доведено у чому ці заходи можуть забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Однак, встановлення наявності чи відсутності обставин, що є підставою для задоволення чи відмови у задоволенні заяви про вжиття таких заходів, є прерогативою господарського суду, який досліджує ці обставини.

Питання задоволення заяви сторони у справі про вжиття заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи.

Судова колегія вважає, що при розгляді заяви про вжиття заходів до забезпечення позову, суд враховував значний розмір вірогідної заборгованості та тривалий строк невиконання відповідачем грошового зобов’язання, наявність якого підтверджена документами у матеріалах справи. Оскільки грошові суми, які є у відповідача на момент пред'явлення позову, могли зникнути або зменшитись за кількістю на момент виконання рішення, суд дійшов до обґрунтованого висновку, що існує загроза порушення майнових прав позивача і, відповідно до вимог статті 66 Господарського процесуального кодексу України, правомірно застосував заходи до забезпечення позову, які слід визнати адекватними заявленим позовним вимогам і спроможними забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що вжиття заходів до забезпечення позову ущемляє права товариства з обмеженою відповідальністю "Бетонстрой" не приймаються до уваги судовою колегією, оскільки судом дана належна юридична оцінка обґрунтованості доводів позивача, а вжиття заходів до забезпечення позову –це гарантія виконання судового рішення у разі задоволення позову, вони не носять постійного характеру, можливість їх скасування передбачена статтею 68 Господарського процесуального кодексу України

В апеляційній скарзі відповідачем також викладені доводи щодо порушення вимог процесуального закону стосовно належного повідомлення його про час і дату розгляду заяви про вжиття заходів до забезпечення позову саме за юридичною адресою сторони, що призвело до обмеження його права на подання певних доказів та зауважень.

Судова колегія вважає безпідставним посилання заявника апеляційної скарги на неналежне повідомлення його про судове засідання, на якому відбувався розгляд заяви про вжиття заходів до забезпечення позову, виходячи з наступного.

Предметом заявленого позову є стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу від 19.06.2006, укладеного між позивачем і відповідачем.

Відповідно до пункту 5.4 даного договору у випадку , якщо під час виконання договору одна зі сторін змінить назву, місцезнаходження, розрахункові, транспортні, інші реквізити або реорганізується, то друга сторона повинна бути повідомлена про це належним чином.

Згідно з положеннями розділу 8 договору адресою товариства з обмеженою відповідальністю "Бетонстрой" зазначена вул. Меншикова, 82-72, м. Севастополь (арк.с 11,зв.).

За вказаною юридичною адресою товариству з обмеженою відповідальністю "Бетонстрой" була надіслана позовна заява (арк.с. 3).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Бетонстрой" повідомлення позивачу, як контрагенту за договором, про зміну юридичної адреси не направлялось.

У зв’язку з чим, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Бетонстрой" , (яка надана разом з матеріалами апеляційної скарги, арк.с 116 ), на підставі якої зареєстрована зміна місцезнаходження даної особи, не може бути доказом того, що відповідач належним чином повідомив контрагента за договором про зміну своєї юридичної адреси.

Відповідно до запиту господарського суду міста Севастополя (арк.с. 88) Управлінням статистики у місті Севастополі надана довідка за № 16-2/424 від 14.02.2008, станом на 14.02.2008, підтверджена реєстрація товариства з обмеженою відповідальністю "Бетонстрой" за адресою : вул. Меншикова, 82. кв.72, м. Севастополь (арк.с 93), і тому ухвалу про призначення справи до розгляду на 21.02.2008 суд першої інстанції направив саме за вказаною адресою.

Крім того, в пункті 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 № 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Таким чином, посилання відповідача про неналежне повідомлення його про час і місце судового засідання не має обґрунтування.

Враховуюче наведене, підстав для скасування ухвали суду від 21 лютого 2008 року і задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 1),105,106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду міста Севастополя від 21.02.2008 у справі № 5020-7/041 залишити без змін.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Бетонстрой" залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                            В.В.Сотула

Судді                                                                                          Ю.М. Гоголь

В.І. Гонтар