ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" березня 2008 р.

Справа № 34/14-08-232

за позовом Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради

до відповідача Фірми у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "КАЛИНА-93"

про виселення та стягнення на суму 296,69грн.

Суддя Фаєр Ю.Г.

Представники:

від позивача: Севостьянова С.О. - головний спеціаліст юридичного відділу, діючий на підставі довіреності №01-13/163 від 14.01.08р.;

від відповідача: не з’явилися

СУТЬ СПОРУ: Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою від 16.01.2008р. вих№01-13/263 (вх№301 від 22.01.2008р.) про виселення Фірми у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "КАЛИНА-93" з нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 19,8м2, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Белінського,15, стягнення з відповідача пені на суму 45,64грн. та 251,05грн. неустойки.

Відповідач в судові засідання не з’явився, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, своє право на захист не використав, у зв’язку з чим справа розглядається по наявним в ній матеріалам у порядку ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

11.03.2004р. між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (Орендодавець) та Фірмою у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "КАЛИНА-93" (Орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №367/Ф/2, відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 19,8м2, розташоване за адресою: м.Одеса, вул. Белінського,15, з метою розміщення складу.

Пунктом 1.2 договору оренди нежитлового приміщення №367/Ф/2 від 11.03.2004р. строк дії договору встановлено до 10.02.2005р.

Статтею 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” від 10.04.1992р. (в редакції від 27.04.2007р.) встановлено місячний термін, протягом якого орендодавець або орендар можуть заявити про припинення або зміну умов договору після закінчення його строку.

Згідно ч.2 ст.17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” від 10.04.1992р. (в редакції Закону України від 14.03.1995р. N98/95-ВР з наступними змінами та доповненнями) у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно п.2.2 зазначеного договору за орендоване приміщення Орендар зобов’язується сплачувати орендну плату відповідно до розрахунку, приведеного у додатку 1 до договору, що становить за перший після підписання договору оренди місяць 40,56грн. без урахування ПДВ та індексу інфляції. При цьому, розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України.

Згідно п.2.4 договору оренди нежитлового приміщення №367/Ф/2 від 11.03.2004р. Орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Згідно п.5.1. договору за невиконання або неналежне виконання обов’язків за цим договором вина сторона відшкодовує іншій стороні збитки у відповідності з чинним законодавством.

Відповідно до п.5.2 договору за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченного платежу за кожен день прострочки.

Пунктом 5.3 вказаного договору визначено, що у разі невнесення орендарем орендної плати на протязі 3-х місяців з дати закінчення терміну платежу, орендодавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення об’єкту оренди. У разі відмови орендодавця від договору оренди договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

У зв’язку несплатою відповідачем орендної плати протягом одинадцяти місяців, повідомленням від 06.12.2007р. вих№01-15/1934 позивач відмовився від договору оренди №367/Ф/2 від 11.03.2004р., запропонувавши сплатити заборгованість та повернути вказане нежитлове приміщення представництву по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради за актом приймання-передачі в найкоротший термін.

Зазначене повідомлення отримано відповідачем за юридичною адресою 13.12.07р. про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендоване).

Посилаючись на несвоєчасну сплату відповідачем орендної плати, позивач звернувся до суду із позовом про виселення Фірми у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "КАЛИНА-93" з нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 19,8м2, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Белінського,15, стягнення з відповідача пені в сумі 45,64грн. та неустойки в сумі 251,05грн. за період з 14.12.07р. по 31.01.08р.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. При цьому, зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов’язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.782 Цивільного кодексу України, орендодавець має право відмовитись від договору оренди та вимагати повернення орендованого майна, якщо орендар не сплачує орендну плату протягом трьох місяців поспіль, та договір оренди вважається розірваним з моменту одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору оренди.

Таким чином, дія договору оренди №367/Ф/2 від 11.03.2004р. була припинена внаслідок відмови Орендодавця від вказаного договору оренди з 13.12.07р.

Згідно з п.4.7 договору оренди нежитлового приміщення №367/Ф/2 від 11.03.2004р. після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, Орендар зобов’язався у 15-ти денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об’єкта оренди.

Згідно з ч.3 ст.18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", п.5 ст.762, п.1 ст.530 Цивільного кодексу України орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі вносити плату за користування приміщенням.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Конституцією України та статтею 319 Цивільного кодексу України гарантується право власника на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Відповідно до ст.386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч.4 ст.291 Господарського кодексу України та вимог ст.785 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки –грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов’язання. Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 2 ст.785 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо наймач не виконує обов’язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов’язання.

З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради про виселення Фірми у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "КАЛИНА-93" з нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 19,8м2, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Белінського,15, стягнення з відповідача 45,64грн. пені та неустойки у сумі 251,05грн. правомірними, підтвердженими матеріалами справи, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті державного мита на суму 187грн. та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу на суму 118грн.

Керуючись ст.ст.44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2. Виселити Фірму у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "КАЛИНА-93" (65058, м.Одеса, пр-т Шевченка, 15/7, кв. 1, 67012, м. Одеса, вул. Белінського,15, код 14330971) з нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 19,8м2, розташованого за адресою: м.Одеса, вул. Белінського,15.

3.          Стягнути з Фірми у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "КАЛИНА-93" (65058, м.Одеса, пр-т Шевченка, 15/7, кв. 1, 67012, м. Одеса, вул. Белінського,15, код 14330971) на користь Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул.Артилерійська, 1, р/р1909 в ГУДКУ у Одеській області, МФО 828011, ) суму пені у розмірі 45(сорок п’ять)грн.64коп. та неустойки у розмірі 251(двісті п’ятдесят одну)грн. 05коп.

4. Стягнути з Фірми у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "КАЛИНА-93" (65058, м.Одеса, пр-т Шевченка, 15/7, кв. 1, 67012, м. Одеса, вул. Белінського,15, код 14330971) на користь Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул.Артилерійська, 1, р/р1909 в ГУДКУ у Одеській області, МФО 828011, ) витрати по сплаті державного мита у сумі 187(сто вісімдесят сім)грн. та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у сумі 118грн.(сто вісімнадцять)грн.

Рішення господарського суду, підписане 25.03.2008р., набирає чинності

в порядку ст.85 ГПК України.

Накази видати в порядку ст.116 ГПК України.

Суддя Фаєр Ю.Г.