КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2008                                                                                           № 37/450

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Мартюк А.І.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Лебедюк Ю.А., дов. № 249/10 від 29.12.2007р.

відповідача: Тютюнник В.Я., дов. № 14-28

від 10.01.2008р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду м.Києва від 07.03.2008

у справі № 37/450

за позовом                               Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до                                                   Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про                                                  стягнення 9524365,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Дочірня компанія “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” звернулась до господарського суду з позовом до Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” про стягнення 9524365,84 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 07.03.2008р. у справі № 37/450 в позов задоволено повністю. Стягнуто з Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” на користь Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” 9524365,84 грн. збитки, 25500,00 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва у справі від 07.03.2008р. у справі № 37/450 повністю, в позові відмовити повністю

Дочірня компанія “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” надала відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає, що зазначене рішення є законним та обґрунтованим, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 07.03.2008р. у справі № 37/450 без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційного скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Судом встановлено, що 03.01.2006р. між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу природного газу № 06/06-2, відповідно до якого НАК “Нафтогаз України” (продавець) зобов’язувався передати ДК “Газ України” (покупець) у власність імпортований природний газ, отриманий НАК “Нафтогаз України” за зовнішньоекономічними контрактами для бюджетних установ і організацій у червні 2006р. в обсязі 10 710 956 куб. Метрів та у липні 2006р. – в обсязі 8 254 513 куб. Метрів, а ДК “Газ України” зобов’язувалась прийняти та оплатити природний газ на умовах даного договору.

Пунктом 4.1 договору № 06/06-2 від 03.01.2006р. встановлено, що ціна газу за цим договором встановлюється відповідними наказами НАК “Нафтогаз України” або додатковими угодами до цього договору. Встановлена таким чином ціна буде застосовуватися сторонами при розрахунках за газ, отриманий згідно з умовами цього договору.

Наказом Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” від 10.07.2006р. № 394 ціну природного газу у червні 2006р. було затверджено в розмірі 231,120 грн. за 1000 куб. метрів газу. Наказом Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” від 28.08.2006р. № 428 ціну природного газу у липні 2006р. було затверджено в розмірі 527,892 грн. за 1000 куб. метрів.

НАК “Нафтогаз України” умов договору № 06/06-2 щодо обов’язку поставити ДК “Газ України” в червні-липні 2006р. імпортований природний газ за ціною 231,120 грн. та 527,892 грн. не виконано. З метою покриття дефіциту газу позивач був змушений підписати з ЗАТ “Укргаз-Енерго” договір купівлі-продажу № 06/08/488 та придбати газ за ціною 842,40 грн.

Тому, на думку суду першої інстанції, внаслідок неналежного виконання відповідачем обов'язку щодо передачі природного газу за спірним договором позивач поніс витрати на придбання газу за більшою ціною, що призвело до збитків у розмірі 9524365,84 грн., а тому на підставі вимог ст. 623 ЦК України, ст. 224 ГК України з відповідача підлягає стягненню 9524365,84 грн. збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовує свої збитки тим, що відповідач в порушення умов Договору не передав необхідний йому обсяг газу, внаслідок чого у позивача в червні-липні 2006р. виник дефіцит газу відповідно 10710,956 м3 та 8254,513 м3.

На доказ заподіяння та розміру збитків в червні-липні 2006р., позивач надав суду договір купівлі-продажу природного газу № 06/07-488 від 16.08.2007р. укладений із ЗАТ “Укргаз-Енерго”, за яким позивач придбав газ за ціною 842,40 грн. за 1000 м3 .

Різницю у вартості газу по вказаному вище договору і Договору укладеному з відповідачем позивач визначає як свої збитки.

Однак, на думку апеляційного суду, договір № 06/07-488 від 16.08.2007р., який був укладений більше ніж через рік після порушення відповідачем своїх зобов’язань по договору № 06/06-2 від 03.01.2006р., не може бути розцінений як належний доказ збитків, оскільки укладений позивачем по за межами терміну дії договору № 06/06-2 та із значним запізненням з моменту порушення відповідачем своїх зобов’язань.

Крім того, обсяг газу, який ЗАТ “Укргаз - Енерго” повинен був передати позивачу за договором № 06/07-488 від 16.08.2007р. (831 700 755 м3) значно перевищує той обсяг, який повинен був передаватися відповідачем позивачу за договором № 06/06-2 від 03.01.2006 р. (500 млн. м3). Також, доказів неможливості укладення в 2006 році договору купівлі-продажу природного газу для покриття дефіциту, який виник в червні-липні 2006р., як і наявності самого дефіциту газу в цей період у позивача, суду не надано.

Згідно статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначені недержавних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Обов'язок відшкодування збитків є загальною формою цивільно-правової відповідності, яка настає для боржника внаслідок порушення ним зобов'язання.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України.

Обов'язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок неналежного виконання зобов'язання за договором, тобто наявності прямого причинного-наслідкового зв'язку між неправомірними діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.

Тобто збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником.

З врахуванням викладеного підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

За таких обставин, колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” підлягає задоволенню, рішення Господарського суду м. Києва від 07.03.2008р. у справі № 37/450 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову позові.

Керуючись ст. ст. 101 – 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” задовольнити.

Рішення Господарського суду м. Києва від 07.03.2008 р. по справі № 37/450 скасувати.

Прийняти нову постанову.

В позові відмовити.

Стягнути з Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (04116, м. Київ, вул. Шолуденка,1, р № 14 в ГОУ ПІБ України, МФО 300012, ) на користь Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) за розгляд апеляційної скарги 12750,00 грн.

Матеріали справи № 37/450 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом одного місяця у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя

Судді