ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008 р.

№ 20/282

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,

Борденюк Є.М.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні у м. Києві

за участю представника позивача:

Калитвянської С.О. та представників ТзОВ "Фокус Україна" –Фартушного А.Ю. і Румянцева В.С.

касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" в особі Донецьких електричних мереж

на постанову

від 06.02.2008

Донецького апеляційного

господарського суду

у справі

№ 20/282

господарського суду

Донецької області

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" в особі Донецьких електричних мереж

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фокус Україна" в особі філії ТзОВ "Фокус Україна" в м Донецьку і Донецькій області,

Малого приватного підприємства "Прогрес"

про

стягнення 24082,61 грн.

Представник МПП "Прогрес" в судове засідання не з’явився, про час і місце слухання справи сторони були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007 року відкрите акціонерне товариство "Донецькобленерго" в особі Донецьких електричних мереж звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фокус Україна" в особі філії ТзОВ "Фокус Україна" в м Донецьку і Донецькій області про стягнення з відповідача 23764,22 грн. на відшкодування збитків, нарахованих за актом про порушення Правил користування електричною енергією, 142,59 грн. інфляційних та 175,80 грн. річних.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 01.11.2007 залучено до участі у справі у якості другого відповідача - Мале приватне підприємство "Прогрес".

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.12.2007 у справі № 20/282 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 06.02.2008, за тією ж справою, вищезазначене судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову апеляційного суду від 06.02.2008, рішення господарського суду першої інстанції від 27.12.2007, а справу направити на новий розгляд до господарського суду Донецької області. Скарга мотивована тим, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст.ст. 32, 33, 34, 43 ГПК України, ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 3.1, п. 6.41 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996.

Відзивів на касаційну скаргу відповідачі до Вищого господарського суду України не надіслали.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, 28.03.2006 між позивачем та відповідачем-1 був укладений договір № 4326 про постачання електричної енергії відповідачу-1, приєднаному до мереж основного споживача (електропередавальної організації), згідно умов якого позивач зобов’язався постачати електричну енергію відповідачу-1, а відповідач-1 оплачувати її вартість та здійснювати інші платежі згідно із умовами договору та додатків до нього, які є його невід’ємними частинами.

Судами також встановлено, що відповідно до умов зазначеного договору та акту розмежування балансової належності електричної мережі позивач зобов’язався постачати відповідачу-1 електричну енергію на об’єкт, розташований на 2-му поверсі будівлі № 45а по пр. Дзержинського у місті Донецьку, а на об’єкт, розташований на 1-му поверсі цієї ж будівлі позивач зобов’язався постачати електричну енергію відповідачу-2 на підставі договору на користування електричною енергією № 3480 від 18.01.2001.

Крім того, судами встановлено, що між відповідачами у справі був укладений договір оренди № 15/2 від 01.07.2006, згідно умов якого відповідач-2 передав, а відповідач-1 прийняв в строкове платне користування нежитлове вбудоване приміщення площею 74,4 м2, що складається з приміщень 1-го поверху в будівлі, розташованій за адресою: м. Донецьк, пр. Дзержинського, 45а.

Умовами договору оренди було передбачено, що розмір орендної плати за місяць складає 2976,00 грн. та розрахований виходячи з усіх діючих на дату підписання договору податків, зборів та інших платежів, які пов’язані або можуть бути пов’язані із приміщенням об’єкту оренди. При цьому, умовами цього ж договору встановлено, що відповідач-2 зобов’язався забезпечувати приміщення, що здається в оренду, теплопостачанням, водопостачанням, електропостачанням на тих же умовах, що і постачання самому відповідачу-1.

13.03.2007 представниками позивача у присутності представника орендаря, а тобто відповідача-1, здійснено перевірку дотримання Правил користування електричною енергією на об’єкті, що розташований на 1-му поверсі будівлі № 45а по пр. Дзержинського у м. Донецьку, про що стосовно відповідача-1 складено акт № 025440 про порушення вказаних Правил, а саме –самовільне підключення струмоприймачів споживачем до електропостачальної організації.

Рішенням комісії від 30.03.2007, яке відбулося без участі представника відповідача-1 та оформлено протоколом № 117, визначено обсяг недоврахованої електричної енергії – 65043 кВт. год. та її вартість –23735,74 грн.

Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що споживачем електричної енергії на об’єкті, що розташований на 1-му поверсі будівлі № 45а по пр. Дзержинського у м. Донецьку є відповідач-2 на підставі договору на користування електричною енергією № 3480 від 18.01.2001, укладеного з позивачем. Разом з тим, в акті у якості представника споживача визначено не представника відповідача-2, а представника відповідача-1, що є порушенням вимог Правил користування електричною енергією, оскільки акт складено за відсутністю представника споживача, а також акт не містить посилання на відповідні пункти Правил, що порушені споживачем.

З такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Як встановлено судами, відповідач-1 є орендарем нежитлового приміщення площею 74,4 м2, що складається з приміщень 1-го поверху в будівлі, розташованій за адресою: м. Донецьк, пр. Дзержинського, 45а.

Відповідно до наявних матеріалів справи, і ці обставини також були встановлені судами, в даному випадку проведеною позивачем перевіркою дотримання вимог Правил користування електричною енергією було виявлено порушення на об’єкті, який знаходиться на 1-му поверсі будівлі № 45а по пр. Дзержинського у м. Донецьку.

В той же час, суди, обмежившись посиланням на пояснення сторін, які надавались ними відносно предмету спору, всупереч вимогам ст.ст. 47, 43 ГПК України, так і не встановили чи обліковувалась в цілому електроенергія, за винятком виявленої лінії самовільного підключення, що постачалась на перший поверх зазначеної будівлі відповідними приладами; чи мало в дійсності місце безоблікове використання електроенергії, яке можна було б пов’язати саме із виявленою лінією самовільного підключення, і хто саме, із числа притягнутих до участі у справі відповідачів, має нести у цьому зв’язку відповідальність, яка передбачена ст. 27 Закону України "Про електроенергетику".

У цьому зв’язку посилання суду на відсутність договору про постачання електричної енергії по першому поверху з відповідачем-1 саме по собі не може мати правового значення для вирішення справи, оскільки приміщення за встановленими судами обставинами він займав за договором оренди, а отже фактично споживав електричну енергію, яка постачалась в ці приміщення.

Наведене дає підстави вважати, що обставини справи були встановлені судами неповно, а отже прийняті ними по справі рішення не можна визнати такими, що ґрунтуються на законі.

З огляду на це, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд.

В ході такого суду належить врахувати вищенаведені недоліки, на підставі наданих, а при необхідності і додатково зібраних доказів повно встановити фактичні обставини справи та, в залежності від встановленого, прийняти відповідне рішення, виклавши його згідно з вимогами процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" в особі Донецьких електричних мереж задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.02.2008 та рішення господарського суду Донецької області від 27.12.2007 у справі № 20/282 скасувати.

Справу направити до господарського суду Донецької області на новий розгляд в іншому складі суддів.

Головуючий           Остапенко М.І.

Суддя           Харченко В.М.

Суддя           Борденюк Є.М.