ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.05.08 р.                     Справа № 1/50пд

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельний будинок”

м. Макіївка

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль” в особі Донецької обласної дирекції

про визнання договору недійсним

Суддя                                         З.П. Азарова

Представники:

Від позивача:

Від відповідачів:

В засіданні брали участь В судовому засіданні 22.05.2008р.

оголошена перерва для виготовлення

та оголошення рішення

Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельний будинок” м. Макіївка звернулося з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль” в особі Донецької обласної дирекції про визнання недійсним договору поруки № 014/03/008-71091 від 25.04.2005р.

В обґрунтування позову позивач посилається на статтю 203 Цивільного кодексу України, оскільки договір підписаний особою, повноваження у якої були відсутні. А саме: договір поруки був підписаний керівником відділення банку, який діяв на підставі довіреності № 164 від 08.09.2004р. Згідно вказаної довіреності надано право укладати усі види правочинів з фізичними особами, а не з юридичними.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на підписання договору поруки керівником відділення, повноваження якого були підтверджені довіреністю № 164 від 08.09.2004р. строком її дії до 08.09.2005р. Повноваження, надані цією довіреністю, дозволяли укладати усі угоди, у тому числі з фізичними особами на суму не більш 100 000 грн.

Судом витребувана довіреність, на підставі якої був укладений договір.

В наступне судове засідання відповідач надав ксерокопію довіреності, завірену належним чином. Однак позивач заявив клопотання про представлення суду оригіналу довіреності. З врахуванням вимог статті 38 Господарського процесуального кодексу України суд витребував від відповідача оригінал довіреності. Відповідач пояснив, що оригінал довіреності відсутній, оскільки керівник філії при звільненні довіреність не повернув. Ксерокопія довіреності була вилучена з інших кредитних договорів, укладених відділенням.

Позивач заперечив проти наданої ксерокопії, завіреної відповідачем та вважає, що ксерокопія повинна бути завірена нотаріусом.

В судовому засіданні 22.05.2008р. відповідач надав ксерокопію довіреності на директора Донецької дирекції АППБ “Аваль”, який передоручив повноваження керівнику відділення.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані докази, господарський суд встановив, що 20.04.2005р. між сторонами був укладений договір поруки № 014/03/0088-71091, який підписаний від імені банку начальником Першого Макіївського відділення Шевченко Н.І., діючого на підставі довіреності № 164 від 08.09.2004р., а від імені товариства директором Кібок Є.К., діючого на підставі Статуту. Вказаний договір був укладений в забезпечення виконання зобов’язання фізичною особою Дороховим М.М. за кредитним договором № 014/03/0088-71090 від 26.04.2005р.

Товариство (позивач) вважає, що договір поруки був укладений з порушенням повноважень особи, яка діяла від імені банку, оскільки довіреність надавала їй право укладати договори тільки з фізичними особами. Договір поруки був укладений з юридичною особою, тому вказаний договір є недійсним.

Разом з тим, за приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач пояснив, що директор товариства при ознайомленні з довіреністю при підписанні договору звернув увагу на ту обставину, що в неї не було вказано про право начальника філії укладати договори з юридичними особами. В підтвердження пояснення наданий протокол № 1 загальних зборів засновників – учасників товариства від 22.02.2008р. Проте відповідно до частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивач в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу України не доказав наявність у нього довіреності, в якій були відсутні повноваження і яку він оспорює.

Відповідач надав ксерокопію довіреності № 164 від 08.09.2004р., завірену банком і суд прийняв її в якості доказу згідно статті 36 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з наданої довіреності директор Донецької обласної Дирекції АППБ “Аваль”, правонаступником якого є відповідач, уповноважив начальника Першого Макіївського відділення Донецької обласної дирекції банку Шевченко Н.І. підписувати від імені банку цивільно-правові та господарські угоди, договори, які передбачені чинним законодавством (крім угод, що перелічені у п. 2, на які видається окреме доручення), а також підписувати договори, угоди, контракти та документи з питань банківських та інших операцій у межах наданих повноважень та лімітів наданих АППБ “Аваль”, дозволом на здійснення операцій та які передбачені внутрішньобанківськими документами, розпорядженнями, наказами, листами, у тому числі підписувати кредитні договори з фізичними особами на суму не більш 100 000 грн. з одним позичальником. Вказаною довіреністю були обмежені права керівника, але вони не віднесені до заборони укладати угоди з юридичними особами. Довіреність була засвідчена приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу.

Суд перевірив повноваження директора Донецької обласної дирекції АППБ “Аваль” на видачу довіреності № 164 і встановив, що право передоручення іншим керівникам Дирекції та відділень підтверджено його довіреністю від 22.02.2003р., виданою головою правління АППБ “Аваль” м. Києва. Вказана довіреність також посвідчена нотаріально.

Відповідно до статті 238 Цивільного кодексу України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на виникнення яких має особа, яку він представляє. З наданої довіреності вбачається, що повноваження керівника відділення не були обмежені при укладенні договору поруки з юридичною особою. Позивач не довів зворотнє, а у суду відсутні підстави не приймати надану ксерокопію довіреності як доказ у справі відповідно до статті 36 Господарського процесуального кодексу України. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Ксерокопія засвідчена належним чином.

В силу статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Тому, перевіривши всі докази матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33,38,43,77,82-85 Господарського процесуального кодексу України , суд –

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельний будинок” про визнання договору поруки № 014/03/008-71091 від 25.04.2005р. недійсним.

Рішення оголошено в засіданні та набуває законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Азарова З.П.