СУД         КИЇВСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"01" квітня
2008 р.
Справа №8/149-08

За
позовом Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1, м. Біла Церква

до
відповідача Білоцерківського
міжміського бюро технічної інвентаризації, м. Біла Церква

про визнання права власності,

Суддя                    Чорна Л.В.

Представники:

від
позивача: ОСОБА_2 -
представник;

від
відповідача: не
з'явився.

Суть спору:

Позивач
просить суд визнати за ним право власності на самовільно побудовані нежитлові
будівлі: літера „А” -нежитлова будівля (склад) загальною площею 587,8м2;
літера „Б” -нежитлова будівля (сторожка) загальною площею 6,6м2, що
знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Шкарівка,
вул. Промислова, 1 та зобов'язати відповідача зареєструвати право власності.

Позивачем
подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої він просить суд визнати
за ним право власності на самовільно побудовані нежитлові будівлі: літера „А” -
нежитлова будівля (склад) загальною площею 587,8м2; літера „Б”
-нежитлова будівля (сторожка) загальною площею 6,6м2, що знаходиться
за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Шкарівка, вул.
Травнева, 13 та зобов'язати відповідача зареєструвати право власності, оскільки
згідно довідки Шкарівської сільської ради №02-18-858 від 13.03.2008р. позивач
має в користуванні земельну ділянку площею 0,30га для ведення особистого
селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач
позов не оспорив, відзив до суду не надійшов, про час та місце розгляду справи
повідомлений у встановленому законодавством порядку.

Справа
розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Позов підлягає задоволенню.

судом встановлено:

На
підставі рішення 18 сесії 4 скликання Шкарівської сільської ради №18-248 від
16.02.2005р. позивачу видано Державний акт на право власності серія НОМЕР_1 від
25.04.2006р. на земельну ділянку загальною площею 0,1000га в с. Шкарівка
Білоцерківського району Київської області для ведення особистого селянського
господарства.

22
лютого 2008р. на підставі договору купівлі-продажу №344 від 30.01.2008р.
позивачу наданий Державний акт серія ЯЖ №321492 на земельну ділянку 0,1000га в
с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області для ведення особистого
селянського господарства.

22
лютого 2008р. на підставі договору купівлі-продажу №346 від 30.01.2008р.
позивачу наданий Державний акт серія НОМЕР_2 на земельну ділянку 0,1000га в с.
Шкарівка Білоцерківського району Київської області для ведення особистого
селянського господарства.

Згідно технічного паспорту на
нежитлові будівлі позивач здійснив самочинне будівництво нежитлових будівель:
літера „А” -нежитлова будівля (складські приміщення) загальною площею 587,8м2;
літера „Б” -нежитлова будівля (сторожка), загальною площею 6,6м2, що
знаходиться за адресою с. Шкарівка, вул. Промислова, 1.

Самочинне будівництво було зроблено
за власний рахунок та за власними зусиллями, що підтверджується відповідними
накладними на закупівлю матеріалів, копії в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 328 Цивільного
кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів.

Право
власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону
або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно
до ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, яка
виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Особа,
яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є
власником цієї речі.

Право
власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди
тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно
до п. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Відповідно
до п. 3 ст. 376 Цивільного кодексу України, право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї
мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Відповідно
до п. 5 ст. 376 Цивільного кодексу України, на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Разом
з тим, відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав  на нерухоме майно всіх форм власності, їх
обмежень та правочинів щодо нерухомості регулюються нормами Закону України „Про
державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, що визначено
ст. 1 цього Закону.

Відповідно
до п. 1 ст. 4 зазначеного Закону, обов'язковій державній реєстрації підлягають
речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних
та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без
громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних
держав, зокрема, право власності на нерухоме майно.

В
силу п. 4 ст. 5 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень”, державна реєстрація прав проводиться місцевими
органами державної реєстрації прав виключно за місцем знаходження нерухомого
майна, а саме: в містах Києві та Севастополі, місті обласного підпорядкування,
районі.

Місцевими
органами державної реєстрації, у відповідності з ст.  7 Закону України „Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, є відділеннями державної
госпрозрахункової юридичної особи з консолідованим балансом (центру державного
земельного кадастру).

У
відповідності з п. 5 Прикінцевих положень зазначеного Закону, до створення
єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного
реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів
нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.
Повноваження бюро технічної інвентаризації щодо реєстрації прав власності на
нерухоме майно на час звернення позивача щодо здійснення реєстрації також
визначені п. 1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, що затверджено наказом Міністерства юстиції України від 7
лютого 2002 року № 7/5.

За
таких обставин вимоги позивача обґрунтовані, матеріалами справи доведені,
підлягають задоволенню.

Зважаючи
на викладене, керуючись ст.ст. 75, 82, 83, 84 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

вирішив :

Визнати
право власності за
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (код НОМЕР_3, АДРЕСА_1) на самовільно
побудовані нежитлові будівлі: літера „А” -нежитлова будівля (склад) загальною
площею 587,8м2; літера „Б” -нежитлова будівля (сторожка) загальною
площею 6,6м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Зобов'язати Білоцерківське міжміське бюро
технічної інвентаризації (09100, Київська область, м. Біла Церква Торгова
площа, 5) зареєструвати право власності на самовільно побудовані
нежитлові будівлі: літера „А” -нежитлова будівля (склад) загальною площею
587,8м2; літера „Б” -нежитлова будівля (сторожка) загальною площею
6,6м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Рішення
вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його
належного оформлення і підписання, і може бути оскаржено в апеляційному або
касаційному порядку.

Суддя
Чорна Л.В.