КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2008                                                                                           № 18/84

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Моторного О.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача: не з"явилися

від відповідача: Швиденко О.С., Чабан Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауерс"

на рішення Господарського суду м.Києва від 01.04.2008

у справі № 18/84

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауерс"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Меблі-Логістік"

за зустрічним

позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю „Меблі-Логістік”

до                               Товариства з обмеженою відповідальністю „Пауерс”

про                               виселення з нежилого приміщення та стягнення 217738 грн.

про                                                  визнання договору укладеним на новий строк

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Пауерс” звернулося до суду з позовом до ТОВ „Меблі-Логістік” про визнання договору оренди нежилого приміщення № 103 від 18.01.2003 року з кафетерієм площею 213,9 кв. м, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Мала Житомирська, 65 укладеним на новий строк. Відповідач в свою чергу подав позов про виселення ТОВ „Пауерс” з вказаного вище нежилого приміщення, стягнення неустойки за прострочення передачі приміщення та орендної плати в розмірі 44860 грн.

Під час розгляду судом першої інстанції даного спору представником позивача було подано клопотання про забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю „Меблі-Логістик” передавати в оренду іншим суб’єктам господарювання нежиле приміщення з кафетерієм площею 213,9 кв. м, що розташоване на першому поверсі будинку № 6/5 по вул. Мала Житомирська у м. Києві, заборони Товариству з обмеженою відповідальністю „Меблі-Логістик” та третім особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на виселення ТОВ „Пауерс” з нежилого приміщення з кафетерієм площею 213,9 кв. м, що розташоване на першому поверсі будинку № 6/5 по вул. Мала Житомирська у м. Києві, заборони Товариству з обмеженою відповідальністю „Меблі-Логістик” та третім особам перешкоджати ТОВ „Пауерс” у здійсненні господарської діяльності в нежилому приміщенні з кафетерієм площею 213,9 кв. м, що розташоване на першому поверсі будинку № 6/5 по вул. Мала Житомирська у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2008 року у справі № 18/84 в задоволені заяви про вжиття заходів про забезпечення позову відмовлено повністю. Відмова мотивована тим, що позивачем не доведена наявність підстав, передбачених ст. 66 ГПК України, на підставі яких необхідно вжити вказаних вище заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу скасувати та прийняти постанову, якою клопотання про забезпечення позову задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що не вжиття заходів забезпечення позову, зазначених в клопотанні позивача, може привести до того, що відповідач передасть спірне приміщення в оренду третій особі всупереч переважному праву позивача, передбачене п.4.3 договору оренди нежилого приміщення № 103 від 18.03.2003 року, і якщо рішення господарського суду м. Києва буде ухвалено на користь позивача можуть виникнути труднощі у виконанні даного рішення суду.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволені апеляційної скарги ТОВ „Пауерс” відмовити, а ухвалу суду від 01.04.2008 року залишити без змін.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, встановив наступне:

Згідно ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до статті 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії та заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що в разі прийняття рішення на користь позивача не вжиття заходів забезпечення позову можуть утруднити або зробити неможливим подальше виконання такого рішення суду.

В інформаційному листі Вищого господарського суду України від 12.12.2006 року № 01-8/2776 “Про деякі питання практики забезпечення позову” зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв’язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв’язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожана сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Представником позивача не надано доказів, що не вжиття заявлених ним заходів забезпечення позову можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду та не доведено наявність обставин, передбачених ст. 66 ГПК України, на підставі яких він пропонував вжити заходи забезпечення позову. Крім того, у первісному позові заявляється вимога немайнового характеру.

До того ж, як зазначалося вище, відповідачем заявлено зустрічний позов до позивача про виселення, стягнення неустойки за прострочення передачі приміщення та орендної плати в розмірі 44860 грн., а отже забезпечення первісного позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю „Меблі-Логістик” та третім особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на виселення ТОВ „Пауерс” з нежилого приміщення з кафетерієм площею 213,9 кв. м, що розташоване на першому поверсі будинку № 6/5 по вул. Мала Житомирська у м. Києві, заборони Товариству з обмеженою відповідальністю „Меблі-Логістик” та третім особам перешкоджати ТОВ „Пауерс” у здійсненні господарської діяльності в нежилому приміщенні з кафетерієм площею 213,9 кв. м, що розташоване на першому поверсі будинку № 6/5 по вул. Мала Житомирська у м. Києві є вирішення спору за зустрічним позовом по суті.

На підставі вище викладеного, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю „Пауерс” не підлягає задоволенню, а тому підстави для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 01.04.2008 року у справі № 18/84 відсутні.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Пауерс”залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2008 року у справі № 18/84 - без змін.

2.          Матеріали справи № 18/84 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді