ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"20" березня 2008 р.
Справа № 7а/230-4946, 7а/229-4944, 7а/228-4943
Так, Законом України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі Закон 2181) , який є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов’язання юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами, встановлені випадки визначення податкового зобов’язання контролюючим органом, а саме згідно п.п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону 2181 контролюючий орган зобов’язаний самостійно визначити суму податкового зобов’язання платника податків у разі, якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов’язань, заявлених у податкових деклараціях.
Згідно п.п. 5.2. ст. 5 Закону 2181 податкове зобов’язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту, яким встановлені строки для оскарження рішень контролюючих органів платниками податків у разі їх не згоди.
Заява, подана із дотриманням строків, визначених підпунктом п.5.2. ст.5 Закону 2181 та в порядку передбаченому „Положенням про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби”, затвердженим наказом ДПА України від 11.12.1996 р. № 29, зупиняє виконання платником податків податкових зобов’язань, визначених у податковому повідомленні на строк від дня подання такої заяви до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума податкового зобов’язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
Податкове зобов'язання самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, являється податковим боргом і стягується в порядку передбаченому нормами Закону.
Відповідно до пп.4.2.2, п.4.2 Розділу 4, п.11.3 Розділу 11 "Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України” затверджена наказом ДПА України від 18.07.2005р. №276 (далі Інструкція), податкові зобов'язання, штрафні санкції та пеня, розраховані органом державної податкової служби, обліковуються у картках особових розрахунків у частині узгоджених сум згідно з "Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових ) санкцій" затвердженого наказом ДПА України від 21.06.2001р. №253, а підрозділом забезпечення податкових зобов'язань органами податкової служби податкові вимоги формуються відповідно до „Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових вимог платникам податків”, затвердженим наказом ДПА України № 266 від 03.07.2001р. виключно на суму податкового боргу.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 166 КАС України, господарський суд
Направити окрему ухвалу Тернопільській об’єднаній державній податковій інспекції для усунення виявлених судом недоліків при здійсненні обліку та стягненні сум податкового боргу по податках та обов'язкових платежах, щодо яких платники розпочали процедуру адміністративного або судового оскарження, та стягненні санкцій застосованих за порушення норм Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".
Суддя                                                                                М.С. Стадник