ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2008 р.

№ 44/364

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

суддів

Кота О.В.,

Барицької Т.Л.,

Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу

Закритого акціонерного товариства "Горлівськтепломережа"

на рішення господарського суду Донецької області від 04.12.2007 р. та

постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.02.2008 р.

у справі

№ 44/364

за позовом

Дочірнього підприємства "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

До

Закритого акціонерного товариства "Горлівськтепломережа"

Про

стягнення суми боргу в розмірі 5 881 006,68 грн.

за участю представників:

позивача: Яковенко П.А.;

відповідача: Требік Т.Ю.

в с т а н о в и в :

Рішенням господарського суду Донецької області від 04.12.2007 р. (суддя Мєзєнцев Є.І.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.02.2008 р. (судді Діброва Г.І., Дзюба О.М., Шевкова Т.А.), ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" (надалі за текстом –"ДП "Газ-тепло") задоволено, стягнуто за ЗАТ "Горлівськтепломережа" 5 881 006,68 грн. боргу, витрати на інформаційно-технічне забезпечення та 25 500 грн. відшкодування сплаченого державного мита.

Не погоджуючись з рішеннями господарських судів, ЗАТ "Горлівськтепломережа" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського Донецької області від 04.12.2007 р., постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.02.2008 р. та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 01.10.2004 р. між ДП "Газ–тепло" (комітент) та ЗАТ "Горлівськтепломережа" (комісіонер) укладено договір комісії № 12/04-246 (надалі за текстом –"Договір").

Згідно Договору комітент доручив, а комісіонер зобов’язався здійснювати діяльність по продажу обумовленої теплової енергії відповідно до умов договору та укласти від свого імені, але за рахунок комітента та відповідно до вказівок останнього угоди зі споживачами.

Між сторонами укладалися додаткові угоди до Договору (№ 1/1 та № 1/2 від 30.11.2004 р., № 1/3 від 31.12.2004 р., № 1/4 від 31.01.2005 р., № 1/5 від 28.02.2005 р., № 1/6 від 31.03.2005 р., № 1/7 від 30.04.2005 р.), якими змінювався п. 3.1, а саме - ціна одиниці теплової енергії, що передається комітентом комісіонеру. Додатковою угодою № 3 сторони внесли зміни до п. 3.3.1, яким визначається порядок розрахунку собівартості одиниці переданої на комісію теплової енергії.

Згідно п. 4.3 Договору комісіонер в інтересах комітента зобов’язався від свого імені укласти угоди із споживачами теплової енергії.

Судами також встановлено, що з жовтня 2004 року по квітень 2005 року на виконання умов Договору ДП "Газ–тепло" передало відповідачеві теплову енергію в розмірі 556 464,000 гігакалорій на загальну суму 53 104 871,88 грн., що підтверджується відповідними актами прийому-передачі. В свою чергу ЗАТ "Горлівськтепломережа" прийняв обумовлену у договорі теплову енергію та реалізував її кінцевим споживачам.

На підставі пункту 4.4 Договору в правочинах, укладених ЗАТ "Горлівськтепломережа" із споживачами, мав передбачатись порядок розрахунків останніх за спожиту теплову енергію виключно шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ДП "Газ–тепло".

Згідно пункту 4.8 Договору комісіонер прийняв на себе поруку (делькредере) перед комітентом за невиконання споживачами своїх зобов’язань за правочинами, укладеними між комісіонером та такими споживачами. Сторони домовились, що забезпеченням поруки є сума винагороди комісіонеру, визначена сторонами в пунктом 5.2 Договору.

Зазначеним пунктом 5.2 Договору встановлюється, що комісійна винагорода становить 0,2 % від вартості реалізованої в межах Договору теплової енергії, в т.ч. 0,1 % додаткової комісійної винагороди за умови делькредере.

Пункт 8.1. Договору передбачає, що окремі (додаткові) угоди та додатки до Договору підписуються уповноваженими представниками сторін і є невід’ємною частиною Договору.

Сторони додатковими угодами № 1 від 01.11.2004 р. та № 2 від 30.12.2004 р. внесли зміни до п. 5.2 Договору, якими комісійна винагорода визначена сумою умовно-постійних витрат комісіонера по виконанню Договору згідно фактичної калькуляції та становить 125 026,47 грн. Строк дії додаткової угоди № 1 визначено до 31.12.2004 р., а додаткової угоди № 2 –до 30.09.2005 р.

Згідно з останнім звітом комісіонера № 06 З/246 від 30.06.2007 р. був зафіксований борг споживачів за теплову енергію в розмірі 5 881 006,68 грн.

За своєю правовою природою Договір № 12/04-246 є договором комісії в розумінні ст. 1011 ЦК України, відповідно до якої за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов’язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Відповідно до ч. 2 ст. 1016 ЦК України за договором, укладеним з третьою особою, комісіонер набуває права навіть тоді, коли комітент був названий у договорі або прийняв від третьої особи виконання договору.

Комісіонер не відповідає перед комітентом за невиконання третьою особою договору, укладеного з нею за рахунок комітента, крім випадків, коли комісіонер, зокрема, поручився за виконання договору (делькредере).

Спеціальна запорука-делькредере є додатковим зобов’язанням, яке бере на себе комісіонер за комісійну винагороду, визначеним лише для цього виду договору з огляду на правовий статус суб’єктів договору комісії –комісіонера і комітента –та характер правовідносин між ними.

Виходячи з наведеного колегія суддів погоджується з позицією господарських судів щодо виникнення боргу у відповідача перед ДП "Газ-тепло".

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законами.

Однак, при встановленні розміру заборгованості ЗАТ "Горлівськтепломережа" господарськими судами не надано належної оцінки п. 4.8 у поєднанні з п. 5.2 Договору та додатковими угодами № 1 від 01.11.2004 р. і № 2 від 30.12.2004 р. На думку колегії суддів, це призвело до хибного юридичного висновку, в наслідок чого оскаржуване рішення було прийнято місцевим господарським судом з порушенням вимог норми ст. 43 ГПК України.

За наявності допущених судами порушень і неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, постанова та рішення не можуть залишатися без змін і підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11110, 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Горлівськтепломережа" задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 4 грудня 2007 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19 лютого 2008 року у справі № 44/364 скасувати, а справу передати до господарського суду Донецької області на новий розгляд в іншому складі суду.

Головуючий суддя                                            О. Кот

судді                       Т. Барицька

С. Шевчук