СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.08                                                                                 Справа № 8/16

Суддя господарського суду Луганської області Середа А.П., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганська телефонна компанія», місто Луганськ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс Менеджмент Інвест», місто Луганськ, -

про стягнення 1918 грн. 29 коп.,

при секретарі судового засідання Качановській О.А.,

в присутності сторін:

позивача – Карасьова Ю.О. - юрисконсульт, довір. №3/88 від 11.09.07 року,

відповідача –не з’явився, -

встановив:

суть спору: Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганська телефонна компанія»(далі - ТОВ «ЛТК», –позивач) заявлено вимогу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс Менеджмент Інвест»(далі –Товариство, - відповідач) заборгованості за надані послуги телефонного зв’язку у сумі 1918 грн. 29 коп., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем договору №26491 про надання послуг електрозв’язку, укладеного між сторонами 22.05.06 року.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено з 12 лютого до 26 лютого 2008 року –у зв’язку з неявкою відповідача.

У судовому засіданні, яке відбулося 26.02.08 року, представник позивача позов підтримав у повному обсязі та звернувся до суду з клопотанням про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу, яке відповідає вимогам ст.ст.4-4 та 81-1 ГПК України, а тому його задоволено судом.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав, позов не оспорив, до судового засідання не прибув, участь у ньому свого представника не забезпечив, про причини неявки до суду не повідомив, заяву про розгляд спору по суті за його відсутності до суду не спрямував, хоча належним чином поставлений до відома про дату, час та місце судових слухань.

Такого висновку суд дійшов з огляду на те, що згідно матеріалам справи, місцезнаходженням відповідача є місто Луганськ, вул. Коцюбинського, 3-в.

Судом на цю адресу 28.01.08 року за вих. №б/н та 13.02.08 року за вих. №103 спрямовано ухвали суду про призначення справи до судового слухання.

Оператором поштового зв’язку обидва ці поштові відправлення повернуто до суду з службовою поміткою «організація вибула».

Згідно ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу чи особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи або закону виступають від її імені, - судом саме на цю адресу було спрямовано вищеназвані поштові відправлення.

Будь-які інші дані щодо іншої юридичної адреси відповідача в матеріалах справи відсутні.

У зв’язку з викладеним суд керується частиною 1 пункту 132 Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.02 року №1155, - в якому сказано, що поштові відправлення можуть бути повернені об’єктом поштового зв’язку за зворотною адресою у разі письмової заяви відправника, письмової відмови адресата, смерті адресата (одержувача), неможливості вручення через відсутність адресата (одержувача) чи закінчення встановленого терміну зберігання.

Представник позивача не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ним вжито належних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце судових слухань, а тому, керуючись ст.ст. 22, 43 та 75 ГПК України, розглянув справу за відсутності відповідача –за наявними у ній доказами.

І.Заслухавши представника позивача, дослідивши обставини справи та додатково надані матеріали, суд дійшов наступного.

1. 22.05.06 року між ТОВ «ЛТК», - з одного боку, - та Товариством (Споживач), - з іншого боку, - укладено договір про надання послуг телефонного зв’язку №86491, згідно якому ТОВ «ЛТК»надає послуги електрозв’язку, перераховані в додатку №1 і безплатні послуги, перераховані в додатку №2 (пункт 1 договору).

Споживач зобов’язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону (п. 3.2.8).

Послуги, які надаються Підприємством зв’язку, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством (п. 4.1).

Споживач сплачує послуги електрозв’язку за спільно погодженою системою оплати –авансова, з поданням рахунків (п.п.4.1-4.2).

Споживач повинен своєчасно оплачувати надані послуги. Розрахунок абонплати за користування місцевим телефонним зв’язком здійснюється за сталою (без почасової оплати) або за змінною (з почасовою) величиною, якщо остання передбачена технічними можливостями обладнання АТС (п. 4.3).

Розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв’язку за кожний попередній місяць проводяться Споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунку, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим. За отримані в кредит послуги міжміського та міжнародного телефонного зв’язку справляється додаткова плата у розмірі двох відсотків вартості наданих послуг (п. 4.5).

У разі застосування авансової системи оплати Споживач для одержання послуг електрозв’язку проводить щомісячно, до 20 числа поточного місяця, попередню оплату їх вартості в розмірі не менше суми послуг, наданих у попередньому розрахунковому періоді, з подальшим перерахунком (до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду), виходячи з фактично наданих послуг (п. 4.6.).

Нарахування плати за користування телефоном та іншими абонентськими пристроями здійснюється з дня їх підключення (п. 4.9).

Плата за автоматичну міжміську та міжнародну телефонну розмову обчислюється з моменту відповіді абонента, який викликається, за винятком визначеного нетарифікованого інтервалу часу (п. 4.10).

Плата за міжміську чи міжнародну телефонну розмову за допомогою оператора обчислюється з фіксованого початку розмови з абонентом, який викликається, на термін, визначений Споживачем (п. 4.11).

Якщо після набрання номера телефону, який викликається, з»єднання з телефоністом комутаторної установки чи з технічними пристроєм, підключеним до абонентської лінії (факсимільним апаратом, автовідповідачем, телефонним апаратом з автоматичним визначником номера, міні-АТС тощо), то тривалість розмови, яка підлягає оплаті, обчислюється з моменту з»єднання з оператором чи пристроєм (п. 4.12).

У випадку несплати за надані послуги електрозв’язку понад встановлений термін (з 21 числа місяця, що наступний після розрахункового періоду) Споживач сплачує пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяли у період , за який нараховується пеня, за кожну добу затримки згідно зі ст. 14 Закону України «Про зв’язок»(п.5.8).

Спірні питання між Споживачем та Підприємством зв’язку вирішуються у судовому порядку (п. 6.3).

Цей договір набирає чинності з моменту підписання та діє впродовж 5-ти років (п. 7.1)

На виконання договору ТОВ «ЛТК»за період з травня по вересень 2007 року включно надало Споживачеві послуги на суму 1852,50 грн., що підтверджується доданими позивачем до матеріалів справи:

рахунками №№12124 від 31.05.07 року на суму 978,75 грн.; №14814 від 30.06.07 року на суму 1704,39 грн.; №17520 від 31.07.07 року на суму 1782,95 грн.; №19985 від 31.08.07 року на суму 1880,48 грн.; №22798 від 30.09.07 року на суму 1978,20 грн., - а всього на суму 8324,77 грн.;

розрахунком суми боргу, згідно якому несплачений залишок суми боргу станом на 14.12.07 року становить 1852,50 грн.;

розрахунком суми пені на ту ж дату, яка становить 65,80 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач вжив заходів лише до часткового погашення боргу.

ІІ.Заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України (далі –ЦКУ) зобов’язання для фізичних та юридичних осіб виникають внаслідок вчинення ними дій, передбачених цим Кодексом, укладення договорів та ін.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків ( частина 1 ст. 626 ЦКУ).

Зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (частина 1 ст.509 ЦКУ).

Згідно ст.526 ЦКУ зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 527 ЦКУ встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦКУ).

Відповідно до п. 3 статті 611 ЦКУ у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, - сплата неустойки.

Як встановлено частинами 1 та 2 статті 614 ЦКУ, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Частинами 1-3 статті 623 Цивільного кодексу передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Згідно статті 624 ЦКУ, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Договором може бути встановлено обов'язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою.

Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків.

Правовідносини, які існують між сторонами за цим спором, належать до договору про надання послуг.

Як сказано у частині 1 ст.901 ЦКУ, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням іншої сторони (замовника) надати послугу, яка вживається в процесі здійснення певної дії чи певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві вказану послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виконавець зобов’язаний надати послугу особисто (частина 1 ст.902 ЦКУ).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строк та в порядку, встановлених договором (частина 1 ст.903 ЦКУ).

Позивач по справі належним чином виконав вимоги ст.ст.901 та 902 ЦКУ, - тобто надав відповідачеві по справі обумовлені договором послуги електрозв’язку.

Отримавши ці послуги, споживач повинен був дотримуватися вимог, встановлених ч. 1 ст.530 ЦК України, - тобто здійснити оплату за них у строк, встановлений договором.

Відповідач порушив вимоги як ч. 1ст. 530, так ч. 1 ст.903 ЦКУ про повну оплату вартості отриманих за договором послуг зв’язку.

Звідси виходить, що відповідач є боржником, який прострочив (ст.612 ЦКУ).

Обраний позивачем спосіб захисту своїх прав відповідає вимогам ст. 16 ЦКУ.

Відповідач позовні вимоги не спростував.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст.47-1 та 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача як на сторону, яка порушила закон та умови договору.

На підставі викладеного, статтей 11, 16, 509,525, 526, 530, 612, 901-903 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.44, 47-1, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс Менеджмент Інвест», ідентифікаційний код 34386154, яке знаходиться за адресою: місто Луганськ, вул. Коцюбинського, 3-в, - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганська телефонна компанія», ідентифікаційний код 13413790, яка знаходиться за адресою: місто Луганськ, кв. Ленінського комсомолу, 1-б, - заборгованість зі сплати вартості послуг зв’язку у сумі 1918 (одна тисяча дев’ятсот вісімнадцять) грн. 29 коп., у тому числі: основний борг –1852 грн. 50 коп., пеня –65 грн. 79 коп., а також витрати по сплаті державного мита у сумі 102 (сто дві) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні 26.02.2008 року за згодою представника позивача оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного господарського суду у 10-денний термін з дня підписання.

Рішення складено у повному обсязі та підписано –27 лютого 2008 року.

Суддя                                                    А.П.Середа