ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Армоізол»

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфера плюс»

про

стягнення 46 694,84 грн.

за зустрічним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфера плюс»

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Армоізол»

про

стягнення 33713,69 грн.

Суддя Морозов С.М.

Секретар судового засідання Денисенко А.В.

Представники:

від позивача                                                   Денисюк Т.М. (довіреність від 04.02.2008)

(відповідача за зустрічним позовом):

від відповідача                                         Дробот О.В. (довіреність від 14.01.2008)

(позивача за зустрічним позовом):

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Армоізол»(надалі – позивач) звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфера плюс»(надалі –відповідач) про стягнення 46 694,84 грн., в тому числі суми основного боргу у розмірі 45 500,00 грн., збитки завдані інфляцією у розмірі 955,00 грн. та 3% річних у сумі 239,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач свої обов’язки за договором не виконав, у встановлений Договором термін не виготовив поліетиленові пакети ППЖ «Оттімо», сплачені позивачем грошові кошти за не виготовлені пакети не повернув.

Відповідач проти позовних вимог заперечував та зазначив, що вказані позовні вимоги безпідставні та такі, які не підлягають задоволенню, оскільки відповідач свої зобов’язання по договору виконав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сфера плюс»(надалі - позивач по зустрічному позову) подав зустрічний позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Армоізол»(надалі –відповідач по зустрічному позову) збитків в розмірі 33 713,69 грн. основного боргу, завдані йому при виконанні умов усного Договору по виготовленню поліетиленових пакетів.

Ухвалою суду від 20.03.2008року зустрічний позов було прийнято до провадження.

Позовні вимоги по зустрічного позову обґрунтовані тим, що відповідач по зустрічному позову не виконав свої обов’язки за усним договором і відмовився від прийняття партії продукції, яка була виготовлена позивачем по зустрічному позову.

Відповідач по зустрічному позову відзиву на зустрічну позовну заяву не надав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем в травні 2007 року було укладено усний договір про надання послуг відповідачем по виготовленню поліетиленових пакетів.

Відповідно до положень статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Вчинення відповідного правочину підтверджується рахунком-фактурою №СФ-0000020 від 16 травня 2007 року на суму 67000,00 грн. за пакети ППЖ «Оттімо»(надалі –Продукція).

Як підтверджується наявними в матеріалах справи виписками банку, за вказаним рахунком позивачем 16.05.2007р, 25.05.07р та 07.06.07р було перераховано відповідачу, відповідно 35 500 грн., 5000,0 грн. і 5000,0 грн. –всього 45 500,0 грн. в якості попередньої оплати за пакети.

У відповідності до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частина 2 ст. 642 ЦК України встановлює, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Виходячи із викладеного, суд виходить із того, що пропозиція укласти договір була зроблена відповідачем шляхом надання позивачу рахунку-фактури № 0000020 від 16.05.2007, щодо виготовлення пакетів на загальну суму 67000,0 грн. Позивач у межах строку для відповіді на пропозицію укласти договір вчинив дії щодо оплати вартості пакетів на суму 45500,00 грн. Таким, чином частково виконав свої зобов’язання за усним договором.

У зв’язку з тим, що станом на 06.11.2007 відповідачем не було передано позивачу виготовлену продукцію, позивач направив відповідачу претензію №4 від 06.11.2007р про поверненню грошових коштів. Відповідач отримав претензію 25 листопада 2007 року, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення. В матеріалах справи є відповідь відповідача на претензію позивача від 06.12.07р., однак позивачем вона отримана не була.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи те, що документи, які свідчать про укладення між сторонами усного договору, не містять строків поставки виробленої продукції, у відповідності до частини 2 ст. 530 ЦК України відповідач був зобов’язаний передати продукцію, або повернути позивачу отримані за її виготовлення кошти протягом семи днів з моменту отримання претензії позивача № 4 від 06.11.2007р., тобто до 02.12.2007.

Однак в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про передачу відповідачем позивачу виробленої продукції на суму 45000,00 грн. Слід зазначити про те, що виходячи із наявних в матеріалах справи доказів щодо укладеного сторонами договору, обов’язок відповідача полягав саме в передачі позивачу виготовлених пакетів вартістю 67000,00 грн., що ним виконано не було. У зв’язку з цим судом не приймається до уваги посилання відповідача на факт виготовлення пакетів як на свідчення належного виконання ним умов усного договору. При цьому також не приймається судом до уваги посилання відповідача на невідповідність кількості товару, що підлягав виготовленню за рахунком № СФ-0000020 від 16.05.2007 вказаній позивачем кількості, оскільки пропозиція укласти договір на конкретну суму і конкретну кількість продукції надходила саме від відповідача, і саме він формував цю пропозицію, виходячи із конкретних цінових показників, які не можуть бути однаковими при кількості товару в 1000 одиниць і в 1000000 одиниць.

У відповідності до частини 3 ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов’язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідач свої зобов’язання за Договором щодо передачі позивачу пакетів у встановлений термін не виконав. Сума збитків позивача, що виникли в результаті прострочення відповідачем поставки пакетів за Договором складає 45500,00 грн.

Положеннями статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що зобов’язання відповідача за усним Договором не є грошовим, оскільки полягає у поставці пакетів, позовні вимоги по стягненню інфляційних та 3 % річних не підлягають задоволенню.

За таких обставин, позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню щодо стягнення з відповідача заборгованості на суму 45500,00 грн.

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення, що підтверджується наступним.

Позивачем за зустрічним позовом не заперечується факт укладення з відповідачем за зустрічним позовом усного договору про поставку пакетів на суму 67000,00 грн. та факт часткової оплати відповідачем за зустрічним позовом за цим договором.

У відповідності до частини 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Так, позивачем за зустрічним позовом не надано суду належних доказів виконання зобов’язання за усним договором щодо поставки відповідачу за зустрічним позовом виготовлених пакетів, як-то Акту приймання передачі, або підтвердження відповідачем за зустрічним позовом факту прийняття таких пакетів.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Позивачем за зустрічним позовом не надано доказів невиконання відповідачем за зустрічним позовом своїх зобов’язань за усним Договором, оскільки останній до виконання позивачем за зустрічним позовом зобов’язання по передачі йому виготовлених пакетів, належним чином повідомив його про те, що таке виконання зобов’язання втратило для нього інтерес і він відмовився від прийняття виконання, вимагаючи відшкодування понесених збитків, про що зазначено у претензії №4 від 06.11.2007.

З урахуванням викладеного, вимоги зустрічного позову про стягнення збитків (у вигляді недоплаченої суми за рахунком № СФ-0000020 від 16.05.2007 та сплачених податків) є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 2 ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутній письмовий договір, укладений між сторонами про стягнення неустойки за невиконання зобов’язання за спірними правовідносинами, вимоги зустрічного позову щодо стягнення пені не підлягають задоволенню.

У зв’язку із задоволенням первісного позову судові витрати позивача у сумі 585,00 грн. (467,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача за первісним позовом.

Керуючись ст.ст. 33,49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Армоізол»задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфера плюс» (ідентифікаційний код 32824011, адреса: 02121, м. Київ, проспект М. Бажана, будинок 5-Г, квартира 51) на користь Товариства обмеженою відповідальністю «ТД Армоізол»(ідентифікаційний код 34760306, адреса: 04080 м. Київ, вул. Ливарська, 2, р/р 49 в КРУ ТОВ «Укрпромбанк»м. Київ, МФО 380076) 45500,00 ( сорок п’ять тисяч п’ятсот гривень). Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфера плюс» (ідентифікаційний код 32824011, адреса: 02121, м. Київ, проспект М. Бажана, будинок 5-Г, квартира 51) на користь Товариства обмеженою відповідальністю «ТД Армоізол»(ідентифікаційний код 34760306, адреса: 04080 м. Київ, вул. Ливарська, 2, р/р 49 в КРУ ТОВ «Укрпромбанк»м. Київ, МФО 380076) судові витрати в розмірі 585,00 ( п’ятсот вісімдесят п’ять гривень) грн. Видати наказ.

В іншій частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Армоізол»відмовити.

В зустрічному позові Товариства з обмеженою відповідальністю „Сфера плюс” відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

С.М. Морозов