ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008 р.

№ 37/299-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

за участю представників сторін

позивача

відповідачів

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну скаргу

у справі

Гайдаренко Л.О., дов. від 10.12.2007 року №08-11/4202/2-07

Турчин С.О., дов. від 21.05.2008 року, б/н

Шинкарчук А.В., дов. від 12.05.2008року,б/н

Харківської міської ради

37/299-07

на постанову

Харківського апеляційного господарського суду

від

30.11.2007 року

за позовом

Харківської міської ради

до

Акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко"

про

розірвання договору оренди землі та вилучення з користування земельної ділянки

Харківська міська рада звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" про розірвання договору тимчасового користування земельною ділянкою, розташованою по проспекту 50 річчя ВЛКСМ, загальною площею 1,5213 га. та вилучення з користування відповідача спірної земельної ділянки. Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач не виконує умови договору оренди, а саме використовує земельну ділянку з порушенням цільового призначення - здійснює будівельні роботи без дозволу виконавчих органів на будівництво об'єктів.

Господарський суд Харківської області рішенням від 05.10.2007 року Доповідач:Гоголь Т.Г.

(суддя Доленчук Д.О.) в задоволенні позову відмовив, пославшись на те, що у суду відсутні підстави для примусового припинення прав відповідача на земельну ділянку, розташовану по проспекту 50 річчя ВЛКСМ, загальною площею 1,5213, у зв'язку з відсутністю доказів про нецільове використання відповідачем вищевказаної земельної ділянки.

Харківський апеляційний господарський суд постановою від 30.11.2007 року (судді: Токар М.В., Івакіна В.О., Сіверін В.І.) рішення господарського суду залишив без змін з тих самих підстав.

Харківська міська рада звернулась до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 05.10.2007 року та постанову Харківського апеляційного госпо дарського суду від 30.11.2007 року, а справу скерувати до суду першої інстанції на новий розгляд. Скаржник, вважає, що ухвалені рішення прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: частини 1 статті 14 Цивільного кодексу України, статей 526, 610 Цивільного кодексу України, пункту 1.1 Положення "Про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт" (затвердженого Держбудом України від 05.12.2000 року №273), статті 24 Закону України "Про планування та забудову територій", статей 96, 141 Земельного Кодексу України та статей 25, 31, 32 Закону України "Про оренду землі", зазначив, що судами попередніх інстанцій не в повному обсязі досліджено докази у справі.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г. та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування норм матеріального та процесуального права колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

В процесі розгляду справи господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 05.11.1999 року між Виконавчим комітетом Харківської міської ради та акціонерним товариством "Концерн АВЕК та Ко" було укладено договір на право тимчасового користування землею загальною площею 1,5213 га., яка розташована по проспекту 50 річчя ВЛКСМ.

Відповідно до пункту 1.2 договору земельна ділянка була надана відповідачу у тимчасове користування строком до 31.12.2009 року( але не пізніше початку реконструкції проспекту 50 річчя ВЛКСМ) для експлуатації і обслуговування речового ринку.

Пунктом 3.2 (б) договору передбачено, що землекористувач зобов'язаний використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням (вказаними в пункті 1.2 цього договору), додержуватись правил забудови міста Харкова. Умовами договору також визначено, що будь-яке будівництво, реконструкція існуючих будівель та споруд на даній території без відповідного рішення міськвиконкому забороняється.

Позивач в своїй позовній заяві послався на те, що відповідач в порушення умов договору здійснював будівництво на орендованій земельній ділянці. На підтвердження своїх доводів суду були надані: протокол Виконавчого комітету Харківської міської ради від 04.06.2007 року, постанову Інспекції Держбудконтролю міста Харкова від 05.06.2007 року; протоколи Інспекції Держбудконтролю міста Харкова від 04.06.2007 року та від 05.06.(рік не зазначено) та припис від 01.05.(рік не зазначено), що стосується земельної ділянки розташованої по вул. О. Стасовій. 24.07.2007 року складено акт обстеження земельної ділянки по проспекту 50 річчя ВЛКСМ, відділом Харківської міської ради "самоврядного контролю за використанням та охороною земель управління земельних відносин" щодо використання земельної ділянки акціонерним товариством "Концерн АВЕК та Ко" не за цільовим призначенням, в якому зазначено, що за огорожею ведуться ремонтні роботи.

Згідно зі статтею 32 Закону України" Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до статті 141 Земельного кодексу України однією з підстав для припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Попередні судові інстанції дослідили надані докази, та встановили, відсутність самовільного будівництва на спірній земельній ділянці, також в приписах не встановлено факт проведення будівельних робіт відповідачем, оскільки мова про виконання будівельних робіт іде по вул. О. Стасовій, а не по проспекту 50 річчя ВЛКСМ. Крім того, місцевий та апеляційний суд встановили, що відповідач здійснював ремонтні роботи. Стосовно вимог позивача про вилучення з користування відповідача земельної ділянки, судова колегія Вищого господарського суду України, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 149 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. В даному випадку землекористування здійснювалось на підставі договору оренди.

Враховуючи викладене та беручи до уваги встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком господарських судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову, оскільки фактичні обставини справи встановлено господарськими судами попередніх інстанцій на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливими, оскільки зводяться до переоцінки поданих доказів, що суперечить вимогам статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, тому до уваги не приймаються.

Керуючись статтями 108, 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Харківської області від 05.10.2007 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.11.2007 року у справі №37/299-07 - залишити без змін, а касаційну скаргу Харківської міської ради - залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                            Т. Добролюбова

Судді                                                                                Т.Гоголь

В.Швець