ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2008 р.

Справа № 17/91/07-НР

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Тофана В.М.,

суддів: Журавльова О.О., Михайлова М.В.

при секретарі судового засідання Бритавській Ю.С.

за участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився, належним чином повідомлений

Від відповідача: не з'явився, належним чином повідомлений,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства „Моноліт”, Львівська область, м. Дрогобич, вул. Гайдамацька, 7/1

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 05.02.2008 року

про залишення позову без розгляду

у справі №17/91/07-НР

за позовом Дочірнього підприємства „Моноліт”, Львівська область, м. Дрогобич, вул. Гайдамацька, 7/1

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Грифон-Н”, м. Київ, вул. Пшенична, 16-а

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою місцевого господарського суду Миколаївської області від 05.02.2008р. на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України залишено без розгляду позов Дочірнього підприємства (далі - ДП) „Моноліт” про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) „Грифон-Н” 4823,76 грн. як помилково перераховані кошти відповідачу.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач не забезпечив явку свого представника в судове засідання і це перешкоджає розгляду справи.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із позовної заяви ДП „Моноліт”, останнє, пред’являючи позов, обґрунтувало його тим, що грошові кошти, які стягуються з ТОВ „Грифон-Н”, йому були перераховані помилково, про що було вказано в листі від 26.12.2005 р. і в пред’явленій претензії від 22.11.2006 р. до відповідача про повернення цих коштів. Відповідачем цей лист і претензія залишені без відповіді.

До позовної заяви ДП „Монолит” надав розгорнутий розрахунок позовної заяви.

Справа судами розглядалась неодноразово.

У постанові Вищого господарського суду України від 03.10.2007 р. по цій справі, якою були скасовані попередні судові рішення суду першої і апеляційної інстанції про відмову ДП „Моноліт” у позові, зазначено, що зобов’язання, яке виникає внаслідок набуття майна за рахунок іншої особи без достатніх правових підстав, регулюється главою 83 Цивільного кодексу України і до предмету доказування в даній справі належить встановлення судом фактів отримання грошових коштів та безпідставність їх набуття відповідачем.

Суд першої інстанції після скасування попередніх судових рішень Вищим господарським судом України не звернув уваги на ці обставини у постанові останнього і в ухвалі про призначення справи до розгляду і про її відкладення витребував тільки у відповідача надати копію договору та накладних, про які йде мова платіжних дорученнях від 16.09.2006 р. і 23.09.2006 р. про перерахування стягуваних коштів відповідачу.

У позивача вказані документи судом не витребовувались, а залишення судом позову без розгляду з підстав, що позивач не забезпечив явку свого представника в судове засідання і це перешкоджає розгляду справи, є необґрунтованим, оскільки у матеріалах справи є повідомлення позивача про його скрутне фінансове становище, в зв’язку з чим він заявляв клопотання розглядати справу у відсутності його представника.

Справу суд першої інстанції зобов’язаний був розглянути по наявним матеріалам справи, дати їм належну правову оцінку, виходячи із вказівок у названій постанові Вищого господарського суду України.

За таких обставин оскаржена ухвала суду не може вважатись законною і обґрунтованою, в зв’язку з чим підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції на розгляд.

ДП „Моноліт” підлягає поверненню із державного бюджету 51 грн. державного мита як помилково сплаченого, оскільки згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 р. № 7-93 „Про державне мито” сплата держмита за подання апеляційних скарг на ухвали господарського суду державне мито не перераховується.

Враховуючи викладене і керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства „Моноліт” на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 05.02.2008 р. у справі № 17/91/07-НР задовольнити.

Зазначену ухвалу суду скасувати.

Справу передати до господарського суду Миколаївської області.

Повернути із державного бюджету України Дочірньому підприємству „Моноліт” державне мито в сумі 51 грн. 00 коп., помилково перерахованого по платіжному дорученню № 4295 від 19.02.2008 р.

Видати довідку.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя:                                                            В.М. Тофан

Судді:                                                                                 О.О.Журавльов

М.В. Михайлов