ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04"
березня 2008 р.

Справа № 10/15.

За
позовом приватної комерційно-постачальницької фірми “Бук-постач”, м. Чернівці

до
приватного підприємця ОСОБА_1,  м.
Чернівці

про
стягнення заборгованості в сумі 1873,24 грн.

Суддя       Т.І. Ковальчук

Представники:

Від
позивача -Пудіч О.А., дов. від 23.01.2008 р.

Від
відповідача -не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач
звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті за
поставлений товар -лікеро-горілчані вироби в сумі 1873,24 грн., у тому числі
1307,46 грн. основного боргу, 173,56 грн. пені та 392,22 грн. штрафу.

Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що на виконання укладеного з відповідачем договору постачання
товару позивач поставив відповідачеві продукцію, яку останній не оплатив в
обумовлений договором строк, у зв'язку з чим просить стягнути борг та
передбачені договором пеню і штраф.

Ухвалою
від 23.01.2008 р. справу призначено до розгляду в судовому засіданні на
06.02.2008 р. за участю представників сторін, від позивача витребувано
додаткові документи, відповідача зобов'язано надати відзив на позов.

Ухвалою
від 06.02.2008 р. розгляд справи відкладено на 04.03.2008 р. у зв'язку з
неявкою відповідача в судно засідання та неподанням відзиву на позов.

Після
відкладення розгляду справи в судове засідання 04.03.2008 р. відповідач не
з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

Враховуючи,
що наявними у справі доказами засвідчується належне повідомлення відповідача
про дату, час і місце розгляду справи, його неявка і неподання відзиву на позов
не перешкоджають вирішенню спору.

У
судовому засіданні 04.03.2008 р. представник позивача просив задовольнити
позов, посилаючись на викладене у позовній заяві.

Заслухавши
пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши
фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами,
суд дійшов висновку, що у позові належить частково відмовити.

Так,
судом установлено, що на підставі укладеного між сторонами договору постачання
товару № БП-000168 від 28.11.2006 р. позивач по видаткових накладних №
БП-001399 від 13.12.2006 р. та № БП-0001188 від 27.04.2007 р. поставив
відповідачеві товар -лікеро-горілчані вироби на загальну суму 1309,46 грн.
(а.с. 11-14).

Незважаючи
на те, що на вимогу суду позивачем не подано доказів у підтвердження осіб, які
за вказаними накладними отримували товар, суд вважає доведеним, що товар
поставлено відповідачеві і ним отримано, оскільки останнім без заперечень
підписано акт звіряння розрахунків з ПКПФ “Бук-постач” станом на 15.06.2007 р.,
в тому числі і по видаткових накладних № БП-001399 від 13.12.2006 р. та №
БП-0001188 від 27.04.2007 р., у чому суд переконався оглядом оригіналу акту
звіряння розрахунків у судовому засіданні 04.03.2008 р. (а.с. 24).

Згідно
з умовами п. 7.1 договору постачання товару № БП-000168 від 28.11.2006 р.
розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в безготівковому або
готівковому порядку в строк до 10 банківських діб з моменту отримання товару,
пунктами 11.2.1 договору передбачено сплату покупцем пені за прострочку оплати
товару в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від
суми заборгованості за кожний день прострочки виконання грошового зобов'язання,
пунктом 11.2.2 передбачено сплату штрафу в розмірі 10% від суми заборгованості
в разі прострочки оплати поставленого товару більш як на 10 днів та п. 11.2.3.
-сплату штрафу в розмірі 20% від суми заборгованості в разі прострочки оплати
товару більш як на 30 днів.

Дослідженням
матеріалів справи установлено, що відповідач не сплатив позивачеві вартість
товару в сумі 1013,06 грн. в термін до 28.12.2006 р. та в сумі 296,40 грн. в
термін до 17.05.2007 р. згідно з умовами укладеного між сторонами, що більше
ніж 10 та 30 днів від визначеної дати платежу.

Жодних
доказів на спростування суми заборгованості чи про її погашення від відповідача
не надійшло.

Згідно
зі статею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст.
193 Господарського кодексу України також передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно
до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -
покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не
врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно
з ч. 1 ст. 230 ГК України  у разі
порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання
він зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня).

Отже,
оскільки зобов'язання по своєчасній оплаті отриманого товару на визначених
договором умовах відповідач не виконав, позивач обґрунтовано просить стягнути з
відповідача борг та передбачені договором постачання товару № БП-000168 від
28.11.2006 р. пені і штрафи, однак розрахунок пені провів неправильно без
урахування положень ч. 6 ст. 232 ГК України та п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України
щодо спеціальних строків давності для вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

З
урахуванням зазначених положень пеня за період прострочки з 21.01.2007 р. по
10.11.2007 р. складає 98,30 грн. і в цій частині позов належить задовольнити.

Штраф
у розмірі 10% і 20% від суми заборгованості визначено позивачем в сумі 392,22
грн., що не перевищує правильно розраховану суму, отже в цій частині позовні
вимоги також підлягають задоволенню.

Судові
витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним
вимогам.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          У позові частково відмовити.

2.          Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (проживає м. Чернівці, АДРЕСА_1, фактична адреса м. Чернівці,АДРЕСА_2,
ідентифікаційний  код НОМЕР_1) на користь
приватної комерційно-постачальницької фірми “Бук-постач” (м. Чернівці, пров.
Індустріальний, 7, р/р 2601 в ЧФ АКБ “ТАС-Комерцбанк”, )
1307,46  грн. боргу, 98,30 грн. пені,
392,22 грн. штрафу, 97,89 грн. державного мита та 113,25 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          З
набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

За
згодою представника позивача в судовому засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення. Оформлене у відповідності до вимог ст. 84
Господарського процесуального кодексу України рішення підписане 05 березня 2008
року.

Суддя
Т.І. Ковальчук