ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2008 р.

№ 12/192

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючого

Першикова Є.В.,

суддів:

Данилової Т.Б.,

Муравйова О.В.,

розглянула

касаційну скаргу

Івано-Франківської торгово-промислової палати

(далі Торгово-промислова палата)

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду

від

18.12.07

у справі

№ 12/192

господарського суду

Івано-Франківської області

за позовом

Торгово-промислової палати

до

регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області (далі Фонд),

треті особи:

Івано-Франківський регіональний центр оцінювання якості освіти Міністерства освіти і науки України

(далі Центр оцінювання якості освіти),

Центр професійно-технічної освіти № 1

(далі Центр професійно-технічної освіти),

за участю:

прокуратури Івано-Франківської області

(далі Прокуратура),

про

приватизацію орендованого державного майна

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:

Самулевич С.Л. (за дов. № 147/08 від 15.04.08);

- відповідача:

не з'явились;

- третіх осіб:

Центру оцінювання якості освіти:

Косар М.Є. (за дов. № 05/01/70-73 від 07.04.08);

Центру професійно-технічної освіти:

не з'явились;

- Прокуратури:

Сахно Н.В. (старший прокурор відділу Генеральної прокуратури України; посвідчення № 99 від 20.05.04);

Ухвалою від 03.03.08 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі: головуючого –Першикова Є.В., суддів –Данилової Т.Б., Ходаківської І.П., касаційна скарга Торгово-промислової палати № 043/08 від 04.02.08 була прийнята до провадження, розгляд справи у судовому засіданні було призначено на 10.04.08.

У зв'язку з необхідністю належного повідомлення Прокуратури про дату, місце та час судового засідання, ухвалою від 08.04.08 Вищого господарського суду України розгляд справи було відкладено на 24.04.08, без початку перегляду справи по суті.

У зв'язку з перебуванням судді Ходаківської І.П. у відпустці, розпорядженням від 22.04.08 заступника Голови Вищого господарського суду України для розгляду справи № 12/192 господарського суду Івано-Франківської області створено колегію суддів Вищого господарського суду України у складі: головуючий –Першиков Є.В., судді –Данилова Т.Б., Муравйов О.В., яка переглядає справу по суті.

Про вказані обставини представників сторін повідомлено на початку судового засідання 24.04.08. Відводів складу колегії суддів Вищого господарського суду України, яка переглядає справу в касаційному порядку, не заявлено.

За згодою представників сторін, відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 1115 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 24.04.08 було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови Вищого господарського суду України.

Рішенням від 04.09.07 господарського суду Івано-Франківської області (суддя Матуляк П.Я.) позовні вимоги задоволено.

Визнано незаконними дії Фонду щодо відмови Торгово-промисловій палаті у включенні приміщення по вул.Розумовського, 9 в м.Івано-Франківську до переліку об’єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу.

Визнано за Торгово-промисловою палатою право на приватизацію приміщення по вул.Розумовського, 9 в м.Івано-Франківську шляхом викупу на підставі п. 51 р. 9 Державної програми приватизації на 2000-2002 роки.

Зобов’язано Фонд укласти з Торгово-промисловою палатою договір купівлі-продажі приміщення по вул.Розумовського, 9 в м.Івано-Франківську в редакції позивача.

Зобов’язано Фонд провести незалежну оцінку вартості приміщення по вул.Розумовського, 9 в м.Івано-Франківську протягом одного місяця з дня набрання постановою по даній справі законної сили.

Стягнуто з Фонду державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь Торгово-промислової палати.

Вказані судові рішення мотивовані тим, що матеріалами справи підтверджено дотримання Торгово-промисловою палатою вимог ст. 7 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" щодо включення об'єктів малої приватизації до переліків, що здійснюється відповідно до Державної та місцевої програм приватизації чи з ініціативи відповідних органів приватизації або покупців, оскільки останній подав до органу приватизації заяву про включення підприємства до одного із переліків.

Постановою від 18.12.07 Львівського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючого –Кузь В.Л., суддів –Юркевича М.В., Городечної М.І.) апеляційну скаргу задоволено.

Рішення від 04.09.07 господарського суду Івано-Франківської області скасовано та по справі прийнято нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Судові витрати по справі віднесено на Торгово-промислову палату.

Не погодившись з постановою апеляційної інстанції Торгово-промислова палата звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить постанову від 18.12.07 Львівського апеляційного господарського суду скасувати, а рішення від 04.09.07 господарського суду Івано-Франківської області залишити без змін.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що при винесенні оскаржених судових актів було порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема п. 51 р. 9 Державної програми приватизації на 2000-2002 роки щодо права орендаря здійснити викуп майна, поліпшення якого здійснено за згодою орендодавця вартістю не менше 25% залишкової вартості майна.

Також, скаржник вважає, що судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови не було враховано вимоги ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного майна", п. 5 ст. 7, ст. 8, ч. 1, 3 ст. 17 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" щодо права покупця на пропозицію для проведення приватизації конкретного об’єкту.

У своєму відзиві на касаційну скаргу Центр оцінювання якості освіти щодо доводів скаржника заперечує, вважаючи їх безпідставними, у зв'язку з чим просить касаційну скаргу Торгово-промислової палати залишити без задоволення, а оскаржений судовий акт –без змін.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, відзив на касаційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, на підставі матеріалів справи встановлено, між Торгово-промисловою палатою (орендар) та Професійним технічним училищем (орендодавець) на підставі розпорядження Обласної державної адміністрації № 19 від 17.01.00 "Про надання приміщення Івано-Франківській торгово-промисловій палаті" (далі Розпорядження), було укладено договір оренди державного майна № 1 від 08.11.00 за яким передано у строкове платне користування приміщення площею 606,00 м2 по вул.Розумовського, 9 у м.Івано-Франківську, вартість, якого згідно звіту про експертну оцінку від 24.01.00 становила 228 219,00 грн.

На виконання п. 1 Розпорядження Торгово-промисловою палатою було виконано ремонтні роботи в орендованому приміщенні на загальну суму 563 973,73 грн., що підтверджується, зокрема, аудиторським висновком від 27.08.07 та листами Орендодавця № 105 від 08.11.00 та № 35 від 19.04.01.

Також, матеріалами справи підтверджено, що Торгово-промислова палата зверталась до Управління освіти і науки Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Фонду державного майна України, відділення Фонду державного майна України в Івано-Франківській області (листи № 115/06 від 28.03.06, № 129/06 від 04.04.06 та № 287/07 від 30.07.07) з проханням надати згоду на приватизацію спірного приміщення.

Попередні судові інстанції встановили, що Міністерство освіти і науки України повідомило Торгово-промислову палату, що приміщення площею 606,00 м2 по вул.Розумовського, 9 в м.Івано-Франківськ не підпадає під критерій заборони до приватизації, проте згоди на приватизацію також надано не було (лист № 1/11-4244 від 27.07.05).

Крім того, встановлено, що Регіональне відділення Фонду державного майна України в Івано-Франківські області повідомило Торгово-промислову палату про відсутність підстав для звернення до Фонду державного майна України щодо включення спірного приміщення до переліку об’єктів, які підлягають приватизації шляхом викупу, оскільки Торгово-промисловою палатою не подані документів стосовно підтвердження виконаних невід’ємних поліпшення орендованого майна (лист № 05/2094 від 02.08.07).

Суд першої інстанції приймаючи рішення по справі послався на ст. 7 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", якою передбачено, що включення об'єктів малої приватизації до переліків об’єктів, які підлягають приватизації, здійснюється відповідно до Державної та місцевої програм приватизації чи з ініціативи відповідних органів приватизації або покупців.

Місцевий суд також врахував, що вказаним законом передбачено порядок включення об’єктів малої приватизації до одного з переліків, а покупець зобов’язаний подати до органу приватизації заяву про включення об’єкту до переліку об’єктів, які підлягають приватизації.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції взяв до уваги, що у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, приміщення) орендар одержує право на викуп цього майна якщо орендарем за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів, поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менше ніж 25 % залишкової (відновної за вирахуванням зносу) вартості майна (будівлі споруди, приміщення), як це визначено Законом України "Про державну програму приватизації".

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що як свідчать матеріали справи, ухвалою від 30.10.07 Львівського апеляційного господарського суду до участі у справі, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Фонду залучено Центр професійно-технічної освіти та Центр оцінювання якості освіти.

Апеляційна інстанція, скасовуючи рішення першої інстанції, врахувала Наказ Міністерства освіти та науки України від 31.10.07 № 68, який прийнято на виконання Указу Президента України від 04.07.05 № 1013 "Про невідкладні заходи щодо забезпечення функціонування та розвитку освіти в Україні", яким спірна будівля передана з балансу Центру професійно-технічної освіти № 1 на баланс Івано-Франківського регіонального центру оцінювання якості освіти, про що свідчить акт прийняття-передачі основних засобів, який затверджено 20.02.07.

Також, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що місцевий суд не врахував, що на час розгляду справи та прийняття рішення по справі, у судовому порядку розглядається питання про правомірність дій щодо надання в оренду спірного приміщення та законність перебування Торгово-промислової палати в приміщеннях будівлі по вул.Розумовського, 9 в м.Івано-Франківську, а тому апеляційний суд встановив відсутність підстав для включення спірного приміщення до переліку об'єктів, які підлягають приватизації шляхом викупу.

Крім того, апеляційна інстанція прийшла до висновку, що місцевий суд безпідставно задовольнив позовні вимоги в частині зобов'язання Фонду укласти договір купівлі-продажу з Торгово-промисловою палатою на приміщення, по вул.Розумовського, 9 в м.Івано-Франківську в редакції договору, запропонованого Торгово-промисловою палатою, оскільки у запропонованому Торгово-промисловою палатою проекті договору купівлі-продажу відсутні істотні для такого виду договорів умови, а саме: вартість (ціна) об'єкта продажу.

Колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у п. 1 Постанови від 29.12.76 № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, але вказані вимоги судами першої та апеляційної інстанцій не дотримано.

Так, суди першої та апеляційної інстанцій не надали належної правої оцінки нормам Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та п. 5 рішення Конституційного суду України від 13.12.00 по справі № 14-рп/2000, де визначено, що положення ч. 5 ст. 7 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" слід розуміти так, що органи приватизації зобов'язані розглянути подані покупцями заяви та, у разі відсутності встановлених цим Законом підстав для відмови у приватизації, включити конкретне підприємство до переліку об'єктів, що підлягають приватизації у встановлений спосіб, або прийняти рішення про відмову в приватизації, а перелік підстав для відмови у приватизації, наведений у ст. 7 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та є вичерпним, але в рішенні та постанови не визначено конкретні підстави для відмови у включенні приміщення по вул.Розумовського, 9 в м.Івано-Франківську до об’єктів приватизації.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанції не надали належної правової оцінки тим обставинам, що орендар одержує право на викуп орендованого майна, якщо їм за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менше ніж 25% залишкової (відновної за вирахуванням зносу) вартості майна (будівлі споруди, приміщення), як це визначено Законом України "Про державну програму приватизації".

Крім того, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що апеляційна інстанція в порушення вимог ст.ст. 27, 101 Господарського процесуального кодексу України на стадії апеляційного провадження залучила до участі у справі третіх особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, оскільки вказані особи можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін, а також апеляційна інстанція в процесі перегляду справи у апеляційному порядку винесла постанову за наявними у справі додатково поданих доказів, які були прийняті судом до уваги, без надання обґрунтування Фондом щодо неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

На підставі викладеного колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що спір розглянуто попередніми судовими інстанціями з помилковим застосування норм права та без дослідження в повному обсязі обставин справи та норм чинного законодавства, що є порушенням принципу всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

Колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що скаржник в касаційній скарзі стверджує факт порушення судом не лише норм матеріального та процесуального права, а також і питання, які стосуються оцінки доказів. Колегія суддів Вищого господарського суду України наголошує, що оцінка доказів, не віднесена до компетенції касаційної інстанції.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, враховуючи вимоги ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, відзначає, що перегляд у касаційному порядку судового рішення здійснюється касаційною інстанцією на підставі встановлених фактичних обставин справи та перевіряється застосуванням попередніми інстанціями норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Колегія суддів Вищого господарського суду України також враховує, що передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення, ухвалені у справі, підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до господарського суду Івано-Франківської області.

Під час нового розгляду справи господарському суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, вжити всі передбачені законом засоби для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи, прав і обов'язків сторін і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Івано-Франківської торгово-промислової палати

№ 043/08 від 04.02.08 задовольнити частково.

Рішення від 04.09.07 господарського суду Івано-Франківської області та постанову від 18.12.07 Львівського апеляційного господарського суду у справі № 12/192 господарського суду Івано-Франківської області скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий

Є.Першиков

судді:

Т.Данилова

О.Муравйов