СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

17 червня 2008 року

Справа № 5020-4/100

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич Г.К.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Заплава Л.М.,

за участю представників сторін:

позивача: Вертій Наталії Анатоліївни, довіреність б/н від 05.05.08, обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельне товариство забудовників "Логос";

відповідача: Мельніченко Тетяни Сергіївни, довіреність № 2 від 04.03.08, товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтрейдинжиниринг";

розглянувши апеляційну скаргу обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельне товариство забудовників "Логос" на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя Остапова К.А.) від 05 травня 2008 року у справі № 5020-4/100

за позовом           обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельне товариство забудовників "Логос";

(вул. Рєпіна, 15, місто Севастополь, 99045)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтрейдинжиниринг"

(вул. Шепотінніка, 1, кв. 10, місто Маріуполь, Донецька область, 87505)

про визнання договору № 06/01 від 14.10.2005 про передачу прав замовника на капітальне будівництво недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 05 травня 2008 року у справі № 5020-4/100 (суддя Остапова К.А.) у задоволенні позову обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельне товариство забудовників "Логос" до товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтрейдинжиниринг" про визнання договору № 06/01 від 14.10.2005 про передачу прав замовника на капітальне будівництво недійсним відмовлено повністю (а.с.83-87).

Не погодившись з постановленим судовим актом, обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельне товариство забудовників "Логос" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Севастополя від 05 травня 2008 року скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 95-97).

Відповідач, заперечуючи проти апеляційної скарги, вважає її безпідставною (а.с. 101-103).

За клопотанням сторін судочинство здійснювалось російською мовою.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

У лютому 2008 року обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельне товариство забудовників "Логос" звернувся до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтрейдинжиниринг", просило визнати недійсним договір № 06/01 від 14 жовтня 2005 року про передачу прав замовника на капітальне будівництво недійсним, як такий, що укладений головою правління обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельне товариство забудовників "Логос" Андріяновим Ігорем Геннадієвичем з перевищенням повноважень.

Заперечення відповідача проти позову грунтуються на тому, що будь-які обмеження в частині укладення договорів головою правління Статутом товариства позивача не передбачено (а.с. 60-61).

Оскаржене рішення мотивоване посиланням на загальні підстави дійсності правочину.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 215, 203 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За загальними правилом, відповідність правочину нормам діючого законодавства перевіряється на момент його укладення.

З матеріалів справи вбачається, що 14.10.2005 між обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельне товариство забудовників "Логос" та товариством з обмеженою відповідальністю "Азовтрейдинжиниринг" було укладено договір про передачу прав замовника на капітальне будівництво № 06/01 (а.с. 7-11).

Відповідно до умов вищезгаданого договору обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельне товариство забудовників "Логос" передає товариству з обмеженою відповідальністю "Азовтрейдинжиниринг" частину функцій на капітальне будівництво комплексів ПК 3 та ПК 4, а товариство з обмеженою відповідальністю "Азовтрейдинжиниринг" приймає на себе зобов'язання виконати надані йому функції з організації будівництва об'єкта, введення об'єкта в експлуатацію у порядку та на умовах, передбачених договором.

Як було зазначено вище, підставою недійсності правочину позивач визначив пункт 2 статті 203 Цивільного Кодексу України, посилаючись на те, що оспорюваний правочин порушує інтереси обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельне товариство забудовників "Логос", оскільки збори кооперативу не приймали рішення про передачу права замовника відповідачу і не уповноважували голову правління кооперативу на укладання такого договору.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з пунктом 7.10, 7.11 Статуту обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельне товариство забудовників "Логос" виконавчим органом Товариства є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються Статутом. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління Товариства і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи Товариства.

До повноважень виконавчого органу Товариства віднесено

- здійснення управління Товариством у період між загальними зборами членів Товариства, забезпечення виконання їх рішень;

- представництво Товариства у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами;

- укладання угод між Товариством та іншим особами.

Виконавчий орган може бути наділений іншим повноваженнями, визначеними вищим органом Товариства.

Пунктом 7.2 Статуту передбачена компетенція загальних зборів, зокрема

-          визначення розмірів, порядку формування та використання фондів Товариства;

-          прийняття рішень щодо володіння, користування і затвердження майном.

Рішенням загальних зборів членів Товариства до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності Товариства.

Оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у Статуті обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельне товариство забудовників "Логос" обмежень щодо повноважень голови правління по укладенню оспорюваного договору.

Крім того, протоколом загальних зборів обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельне товариство забудовників "Логос" № 20 від 20.08.2004 зазначено, що рішення правління обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельне товариство забудовників "Логос" від 12.04.2004 (протокол № 11) про укладення договорів з товариством з обмеженою відповідальністю "Азовтрейдинжиниринг" про будівництво житлового комплексу по вул. Рєпіна, 15 затвердити (а.с. 62).

Вищенаведене свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору № 06/01 від 14.10.2005 за пунктом 2 статті 203 Цивільного Кодексу України.

Одночасно позивач посилається на те, що товариство з обмеженою відповідальністю "Азовтрейдинжиниринг" у порушення умов договору здійснює будівництво об'єкту з відхиленням від проекту.

Зазначене також не може бути підставою для визнання правочину недійсним, що, однак, не позбавляє позивача права вимагати розірвання договору у встановленому порядку.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам і наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Керуючись статтями 101, пунктом 1 статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельне товариство забудовників "Логос" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Севастополя від 05 травня 2008 року у справі № 5020-4/100 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Г.К. Прокопанич

Судді                                                                                І.В. Антонова

Л.М. Заплава