ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.08                                                                                 Справа № 13/92

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Краснодонської філії, м. Краснодон Луганська область

до Обласного комунального підприємства “Компанія “Луганськвода”, м. Луганськ

про стягнення 2 818 480 грн. 27 коп.

Суддя

Яресько Б.В.

Секретар с.з.

За участю:

Чорна І.М.

Від позивача

Піганова Н.А., довіреність № 52 від 01.01.08.;

Від відповідача

Осадча О.С., довіреність № 254 від 05.05.08.

До початку слухання справи від представників сторін вимоги про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не надійшло, в зв’язку з чим технічна фіксація не здійснювалась.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості за активну електроенергію в сумі 2 548 544 грн. 06 коп., за реактивну електроенергію в сумі 25 603 грн. 22 коп., пені в сумі 237 499 грн. 87 коп., трьох відсотків річних у сумі 6 833 грн. 12 коп.

Позивач позов підтримав.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 19.06.08. №20/167 позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за активну електроенергію в сумі 2 548 544 грн. 06 коп., за реактивну електроенергію в сумі 25 603 грн. 22 коп. визнає, щодо стягнення решти (пені, трьох відсотків річних ) заперечує з підстав викладених у відзиві.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ, що відповідно до укладеного сторонами договору на постачання електричної енергії від 01.01.04. № 69 (далі за текстом Договір) позивач взяв зобов’язання постачати електричну енергію, а відповідач зобов’язується своєчасно оплачувати одержану електричну енергію згідно з умовами Договору та додатками до нього, що є його невід’ємними частинами.

Відповідно до п. 7.7. Договору розрахунки за електричну енергію ті інші платежі здійснюються відповідачем у порядку передбаченому «Порядком розрахунків», а саме плановими платежами кожного банківського дня розрахункового місяця, у в порядку визначеному цим Порядком.

Відповідачем терміни сплати за надані послуги порушувались, в результаті чого, за ним в період з 01.03.08. по 30.04.08. станом на 31.05.08. створилась заборгованість за активну електроенергію в сумі 2 548 544 грн. 06 коп., за реактивну електроенергію за період з 01.03.08. по 30.04.08. станом на 31.05.08. заборгованість в сумі 25 603 грн. 22 коп.

Згідно п. 4.1. Договору за невиконання або не належне виконання зобов’язань за Договором сторони несуть відповідальність в порядку визначеному законодавством України.

Відповідно до п.4.4.1. Договору, у разі порушення споживачем передбачених Додатком «Порядок розрахунків»терміну розрахунку за активну електроенергію та термінів оплати за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, тощо нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за-який сплачується пеня.

Відповідач заборгованість не сплатив.

Позивачем 30.05.08. подано позов про стягнення з відповідача заборгованості за активну електроенергію в сумі 2 548 544 грн. 06 коп., за реактивну електроенергію в сумі 25 603 грн. 22 коп., та на підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано три відсотка річних у сумі 6 833 грн. 12 коп., та на підставі п.4.4.1. Договору нарахована пеня на суму 237 499 грн. 87 коп.

Відповідач суму основного боргу визнає (борг за активну електроенергію в сумі 2 548 544 грн. 06 коп., за реактивну електроенергію в сумі 25 603 грн. 22 коп.). Щодо заявлених позивачем до стягнення пені в сумі 237 499 грн. 87 коп. та трьох відсотків річних у сумі 6 833 грн. 12 коп. заперечує зокрема посилаючись на положення ст.ст. 233, 617 Цивільного кодексу України.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за активну електроенергію в сумі 2 548 544 грн. 06 коп., за реактивну електроенергію в сумі 25 603 грн. 22 коп. підтверджуються матеріалами справи є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо стягнення пені в сумі 237 499 грн. 87 коп., трьох відсотків річних у сумі 6 833 грн. 12 коп. підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватися у встановлений строк.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання.

Приймаючи до уваги доводи відповідача викладені у відзиві суд в порядку ч. 1 ст. 83 ГПК України зменшує розмір пені з заявлених - 237 499 грн. 87 коп. до 118 749грн. 94 коп.

За таких обставин до стягнення з відповідача підлягає сума пені в розмірі 118 749грн. 94 коп. та три відсотки річних у сумі 6 833 грн. 12 коп.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –25 500грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн.

Керуючись ст. 44,49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариство з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Краснодонської філії, м. Краснодон Луганська область до Обласного комунального підприємства “Компанія “Луганськвода”, м. Луганськ про стягнення 2 818 480 грн. 27 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Обласного комунального підприємства “Компанія “Луганськвода”, м. Луганськ, кв. Пролетаріату Донбасу, 166, ідентифікаційний код 32538783 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Краснодонської філії, м. Краснодон Луганської області, вул. Лобачевского, 44, ідентифікаційний код 26204119 :

- заборгованість за активну електроенергію в сумі 2 548 544 грн. 06 коп. на р/р № 400, МФО 364014 у ВАТ «Державний ощадний банк України»;

- заборгованість за реактивну електроенергію в сумі 25 603 грн. 22 коп., пені в сумі 118 749грн. 94 коп., трьох відсотків річних у сумі 6 833 грн. 12 коп., державне мито у сумі –25 500 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. на р/р № 260051500 у «Райффайзен Банк Аваль»МФО 304007, код 24197094. Накази видати.

У судовому засіданні за згодою сторін була оголошена тільки вступна та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                  Б.В. Яресько

Дата підписання повного тексту рішення

23.06.2008 року