СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2008 р.
Справа № 2/216

За
позовом Приватного підприємця ОСОБА_1

до
Державної податкової інспекції у м. Чернівці

про
скасування податкового повідомлення-рішення від 02.04.2007р. № 278450170/2

Головуючий
суддя  Скрипничук І.В.

при
секретарі Добровольській А.Я

Представники:

Від
позивача -ОСОБА_2. за довіреністю від 19.12.2007р., ОСОБА_1. - приватний
підприємець

Від
відповідача -Чмола І.Г. -представник за довіреністю № 28570/10-008 від
12.12.2006р., Бойко Л.І. -представник за довіреністю № 27918/10-0 від
12.12.2006р.

СУТЬ
СПОРУ: ОСОБА_1,
м.Чернівці, ОСОБА_3 (інд. код НОМЕР_1), звернувся з позовом до Державної
податкової інспекції у м.Чернівці про скасування податкового
повідомлення-рішення від 02 квітня 2007 р. за № 278450170/2, яким визначено
суму податкового зобов'язання за основним платежем у сумі 10,69грн. та за штрафними
санкціями у розмірі 340грн.

Позовні
вимоги обґрунтовуються тим, що на момент перевірки у позивача ніякої
заборгованості перед податковим органом по нарахуванню та сплаті збору на
розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства не існувало, а була переплата
в сумі 19,60грн.

Відповідач
позовні вимоги заперечує посилаючись на те, що перевіркою встановлено неподачу
позивачем звітності про суми нарахованого та сплаченого збору на розвиток
виноградарства, садівництва і хмелярства за липень 2006 року, неповне
нарахування та сплата збору. У результаті чого донараховано позивачу 10,69грн.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази,
суд  встановив.

За
результатами невиїзної позапланової перевірки приватного підприємця ОСОБА_1 з
питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства України за
період з 24.10.2003 р. по 23.10.2006 р. (акт перевірки від 14.03.2007р. за №
572/17-024/НОМЕР_1), ухвалено оскаржуване податкове повідомлення-рішення №
278450170/2 від 02.04.2007р., яким визначено позивачу суму податкового
зобов'язання по збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства у
розмірі 10,69грн. та штрафних санкцій у розмірі 340грн.

Суд
вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте податковим
органом правомірно, а тому правових підстав для його скасування немає з
урахуванням наступного.

У
період з 24 10.2003р. по 23.10.2006р. позивач являвся платником збору на
розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства та був зобов'язаний сплачувати
даний збір в розмірі 1% від суми реалізації алкогольних  напоїв та пива. Перевіркою встановлено
неподачу позивачем звітності про суми нарахованого та сплаченого збору на
розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства за липень 2006 року, неповне
нарахування та сплата збору на розвиток виноградарства, садівництва та
хмелярства в результаті чого донараховано 10,69грн, а також неоплату збору за
грудень 2003 року за даними платника згідно його звіту поданого до податкового
органу.

Відповідно
до статті 1 Закону України “Про збір на розвиток виноградарства, садівництва і
хмелярства”, платниками збору на розвиток виноградарства, садівництва та
хмелярства є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форми власності
та підпорядкування, які реалізують у оптово-роздрібній торговельній мережі
алкогольні напої та пиво. Збір на розвиток виноградарства, садівництва і
хмелярства платники, які визначені у статті 1 цього Закону, сплачують на
спеціальний рахунок Державного казначейства України щомісяця у строки,
визначені законом для місячного звітного періоду (стаття 4 Закону). Згідно
пункту 4 Порядку справляння збору та використовування коштів на розвиток
виноградарства, садівництва і хмелярства затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999р року № 1170, платники збору на розвиток
виноградарства, садівництва і хмелярства (далі -збір) незалежно від свого
фінансового становища: перераховують кошти на спеціальний рахунок Державного
казначейства; включають нараховану суму у валові витрати в декларації про
одержаний прибуток і щомісяця подають до податкової служби за своїм місцем
знаходження звіт про суму нарахованого збору.

Згідно
підпункту 17.1.1 пункту 17.1 статті 17 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами”, платник податків, що не подає податкову декларацію у строки,
визначені законодавством сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

У
разі коли контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання
платника податків за підставами, викладеними у підпункті “а” підпункту 4.2.2
пункту 4.2 статті 4 цього Закону, додатково до штрафу, встановленого підпунктом
17.1.1 цього пункту, платник податків сплачує штраф у розмірі десяти відсотків
суми податкового зобов'язання за кожний повний або неповний місяць затримки
податкової декларації, але не більше п'ятдесяти відсотків від суми нарахованого
податкового зобов'язання та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян (підпункт 17.1.2 пункту 17.1 статті 17 вищеназваного Закону).

Згідно
пп.17.1.3 п.17.3 ст. 17 Закону, у разі коли контролюючий орган самостійно
донараховує суму податкового зобов'язання платника податків (дані документальних
перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про зниження або
завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових
деклараціях), такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі
десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання)
за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору
(обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає
отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого
органу, але не більше п'ятдесяти відсотків від такої суми та не менш десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати,
незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

З
огляду на викладене, керуючись ст.ст. 71, 86, 159, 160 161, 162, 163, 167, 185,
186, пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України, с у д  -

П О С Т А Н О В И В :

У
позові відмовити.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк встановлений КАС України, постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення цього строку.

У
разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи у апеляційній інстанції та залишенні
даної постанови у силі.

Відповідно
до ст. 185, ч.1-3, 5 ст. 186 Кодексу адміністративного       судочинства України сторони, які беруть
участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову
повністю або частково шляхом подання апеляційної заяви або апеляційної скарги,
які подаються в апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив
оскаржувану постанову.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу -з дня складення в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя
І.В.Скрипничук