ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.06.08 р.                     Справа № 14/13пн

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс”, , м.Донецьк

до відповідача 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Магма",

, м.Маріуполь

до відповідача 2. Дочірнього підприємства „Приморське автотранспортне підприємство

11483”, , м.Маріуполь

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів

Товариство з обмеженою відповідальністю „Азовмехпром”, ,

м.Маріуполь

про витребування майна

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: не з’явився

від відповідача 1: Долгіх М.Ю.-по дов., Лічман В.Г.-по дов.

від відповідача 2: не з’явився

від третьої особи: Лічман В.Г.-по дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство „Донецькавтотранс”, м.Донецьк, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача 1, Товариство з обмеженою відповідальністю "Магма", м.Маріуполь, до відповідача 2, Дочірнє підприємство „Приморське автотранспортне підприємство 11483”, м.Маріуполь, про витребування з чужого незаконного володіння відповідача 1 нежитлового приміщення основної будівлі (літ.З-1) площею 50,4 кв.м., що знаходиться у м.Маріуполі по вул.Червонофлотська, 165, що складає 4/1000 частки.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на неправомірне проведення відповідачем 2 відчудження спірного майна, внаслідок чого у відповідача 1 відсутні достатні правові підстави для володіння спірним майном.

Відповідач 1 надав відзив на позовну заяву від 26.05.2008р., в якому проти позовних вимог заперечує. В обгрунтування своїх заперечень проти позову відповідач 1 посилається на набуття ним спірного майна у власність на законних підставах – внаслідок укладання договору купівлі-продажу від 23.09.2004р. Крім цього, за твердженням відповідача 1, відчудження спірного майна було здійснено за згодою позивача.

Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву від 16.05.2008р. проти позовних вимог заперечує, посилаючись на відсутність будь-яких порушень норм закону під час відчудження ним спірного майна на користь відповідача 1 за договором купівлі-продажу від 23.09.2004р. Одночасно, у відзиві на позов без номера та дати, який надійшов на адресу суду 28.05.2008р., відповідач 2 стверджує про наявність у нього права на здійснення реалізації спірного майна.

До матеріалів справи відповідачем 2 також надано заяву від 21.05.2008р. про застосування судом строків позовної давності.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.05.2008р. до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів залучено Товариство з обмеженою відповідальністю „Азовмехпром”, м.Маріуполь.

Третя особа у відзиві на позов від 12.06.2008р. повідомила суд про набуття нею права власності на спірне майно за договором від 25.04.2008р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідачів, третьої особи, господарський суд встановив:

Виходячи зі змісту позовної заяви, наказом №3944 від 10.08.1995р. Донецького регіонального відділення Фонду державного майна України Державне підприємство „Донецькавтотранс” було перетворене у Відкрите акціонерне товариство „Донецькавтотранс”.

При цьому, згідно з п.2 вказаного наказу позивач є правонаступником Державного підприємства „Донецькавтотранс”.

Відповідно до свідоцтва про власність від 21.05.1997р. майно державного підприємства є колективною власністю акціонерів, які придбали акції Відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс” згідно з Законом України „Про приватизацію державного майна”.

25.05.1998р. Донецьким регіональним відділенням Фонду державного майна України за актом передачі було передано до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс”, зокрема, приміщення, розташовані по вул.Червонофлотській у м.Маріуполі: КПП, мийку, виробничий корпус з АБК, котельну, будівлю шиномонтажу та шиноремонтної ділянки, їдальню, трансформаторну підстанцію, огорожу, асфальтовану площадку, внеплощ. канал, резервуар з нас., очисні споруди, насосну станцію, склад відкритого зберігання, АЗС, обойну майстерню.

Згідно зі свідоцтвом про право власності №301 від 24.09.2001р. позивач є власником 90/100 нежитлових приміщень, розташованих по вул.Червонофлотській, 165 у м.Маріуполі.

Як вказує позивач, у січні 2008р. йому стало відомо про укладання 23.09.2004р. відповідачами договору купівлі-продажу нерухомого майна: нежитлового приміщення основної будівлі (літ.З-1) площею 50,4 кв.м., що знаходиться у м.Маріуполі по вул.Червонофлотська, 165, що складає 4/1000 частки.

Виходячи зі змісту позовної заяви, відповідач 2 не мав права відчуджувати вказане вище майно у зв’язку з тими обставинами, що власником останнього є позивач.

Таким чином, за твердженням позивача, відповідач 1 є недобросовісним набувачем спірного майна, внаслідок чого позивачем заявлені вимоги про витребування у відповідача 1 нерухомого майна: нежитлового приміщення основної будівлі (літ.З-1) площею 50,4 кв.м., що знаходиться у м.Маріуполі по вул.Червонофлотська, 165, що складає 4/1000 частки.

Відповідачі проти позовних вимог заперечують з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву від 16.05.2008р., 26.05.2008р., без номера та дати, який надійшов на адресу суду 28.05.2008р.

Одночасно, відповідачем 2 заявлено про застосування судом строків позовної давності згідно з заявою від 21.05.2008р.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають залишенню без задоволення, враховуючи наступне:

В ст.257 Цивільного кодексу України встановлений загальний строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (позовна давність), у три роки.

За змістом ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як встановлено судом, обґрунтовуючи вимоги про витребування спірного майна, позивач посилається на неправомірне вибуття цього майна з його володіння внаслідок підписання відповідачами договору купівлі-продажу від 23.09.2004р.

Таким чином, з урахуванням вимог ст.261 Цивільного кодексу України право позивача на позов про витребування майна виникає з моменту, коли позивач дізнався або міг дізнатися про відчудження цього майна відповідачем 2.

Відповідно до розділу 4 статуту Дочірнього підприємства „Приморське автотранспортне підприємство 11483” майно підприємства складається з основних та оборотних засобів, інших цінностей, переданих йому засновником, вартість яких відображається у самостійному балансі підприємства, та майна, отриманого за рахунок власних коштів.

Згідно п.4.4 статуту Дочірнього підприємства „Приморське автотранспортне підприємство 11483” майно підприємства, передане засновником, є власністю засновника та закріплено за відповідачем 2 на праві оперативного управління та повного господарського відання.

При цьому, продаж основних фондів підприємства або безоплатна передача майна підприємства здійснюється за згодою засновника, тобто, Відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс”.

За приписом п.8.4.2 статуту Відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс” прийняття рішень про відчудження майна на суму, що не перевищує 1/3 статутного фонду, відноситься до компетенції правління.

Як встановлено судом, згідно з витягом з протоколу №7 від 27.08.2004р. засідання правління Відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс” було постановлено провести відчудження шляхом продажу об’єкту резервуару насосної станції інв.№760 (станція з резервуаром літ.З-1) площею 50,4 кв.м., розташованого у м.Маріуполі по вул.Червонофлотська, 165, за експертною оцінкою 1085,00грн. згідно діючого законодавства України.

Відповідний договір купівлі-продажу спірного майна правлінням Відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс” було доручено підписати директору Дочірнього підприємства „Приморське автотранспортне підприємство 11483” Мелешко В.В.

За таких обставин, враховуючи, що за змістом п.5.1 статуту Відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс” статутний фонд товариства становить 9854925,00 грн., за висновками суду, у відповідності з вимогами статуту правлінням Відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс” було прийняте рішення про відчудження спірного майна на суму, що не перевищує 1/3 статутного фонду товариства.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ще до укладання договору купівлі-продажу від 29.03.2004р. (під час проведення 27.08.2004р. засідання правління Відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс”), позивач знав про можливість майбутнього вибуття спірного майна з його володіння шляхом відчудження останнього відповідачем 2.

Крім цього, судом також прийнято до уваги той факт, що 08.09.2004р. Відкритим акціонерним товариством „Донецькавтотранс” в особі голови правління Долматова О.І. було видано нотаріально посвідчену довіреність, згідно з якою уповноважено директора Дочірнього підприємства „Приморське автотранспортне підприємство 11483” Мелешко В.В. бути представником позивача у відносинах з підприємствами, установами, організаціями, іншими громадянами з продажу належного товариству нерухомого майна.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що станом на момент укладання спірного договору позивач був обізнаний або мав знати про наявність обставин та фактів, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог по цій справі про витребування майна.

Наявні в матеріалах справи витяг з протоколу засідання правління Відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс” від 27.08.2004р., нотаріально посвідчена довіреність від 08.09.2004р., видана на ім’я Мелешко В.В. на укладання договору про відчудження спірного майна, спростовують твердження позивача про ті обставини, що про вибуття зі свого володіння спірного майна він дізнався лише у січні 2008р.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що право на позов у позивача виникло в момент укладання договору купівлі-продажу, відповідно, 23.09.2004р.

Виходячи з того, що позовна заява направлена до суду 24.04.2008р. (згідно зі штампом канцелярії), судом встановлено, що позивачем пропущено встановлений ст.257 Цивільного кодексу України трирічний строк позовної давності.

За приписом п.5 ст.267 Цивільного кодексу України суд може поновити пропущений строк позовної давності, якщо визнає поважними причини пропуску такого строку. В такому випадку порушене право підлягає захисту.

При цьому, поважними причинами є такі обставини, які роблять своєчасне пред’явлення позову до суду неможливим або ускладенним.

Відповідного клопотання про поновлення строків позовної давності позивачем до матеріалів справи не надано.

Наявності поважних причин пропуску позивачем встановленого трирічного строку позовної давності на звернення до суду з вимогами про витребування майна судом не встановлено.

Згідно із п.4 ст.267 Цивільного кодексу України закінчення строку позовної давності до пред’явлення позову є підставою для відмови в позовних вимогах.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем пропущено встановлений строк для звернення до суду за захистом порушеного права, вимоги про витребування у відповідача 1 нежитлового приміщення основної будівлі (літ.З-1) площею 50,4 кв.м., що знаходиться у м.Маріуполі по вул.Червонофлотська, 165, що складає 4/1000 частки, підлягають залишенню без задоволення.

Судові витрати підлягають віднесенню на позивача повністю.

Враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні позовних вимог, заходи до забезпечення позову, вжиті згідно з ухвалами від 25.04.2008р., 02.06.2008р. по справі №14/13пн підлягають скасуванню.

Клопотання відповідача 2 без номера та дати, яке надійшло на адресу суду 12.06.2008р., про відкладення розгляду справи судом залишене без задоволення як безпідставне.

Зокрема, за висновками суду, з моменту порушення провадження по справі у відповідача 2 була можливість для представлення суду необхідних доказів. Одночасно, наявні в матеріалах справи документи суд вважає достатніми для прийняття повного, всебічного та мотивованого рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, 68, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс”, м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магма", м.Маріуполь, Дочірнього підприємства „Приморське автотранспортне підприємство 11483”, м.Маріуполь, про витребування з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Магма", м.Маріуполь нежитлового приміщення основної будівлі (літ.З-1) площею 50,4 кв.м., що знаходиться у м.Маріуполі по вул.Червонофлотська, 165, що складає 4/1000 частки.

Скасувати заходи щодо забезпечення позову, вжиті згідно з ухвалами господарського суду Донецької області від 25.04.2008р., 02.06.2008р. по справі №14/13пн.

Зняти заборону Товариству з обмеженою відповідальністю "Магма", м.Маріуполь, Дочірньому підприємству „Приморське автотранспортне підприємство 11483”, м.Маріуполь, Товариству з обмеженою відповідальністю „Азовмехпром”, м.Маріуполь розпоряджатись нерухомим майном - нежитловим приміщенням основної будівлі (літ.З-1) площею 50,4 кв.м., що знаходиться у м.Маріуполі по вул.Червонофлотська, 165, що складає 4/1000 частки.

В судовому засіданні 12.06.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя