ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.08 Справа № 29/8

За позовом:

товариства з обмеженою відповідальністю „1-2-3 Кредит”, м. Київ,

до відповідача:

відкритого акціонерного товариства „Кредобанк”, м. Львів,

про:

спонукання до виконання умов договору.

Суддя М. Синчук

За участю представників:

позивача:

Онишко В. В. –дов. від 14.05.2007 р.,

відповідача:

Мацієвська-Олійник І. В. –дов. №2339 від 28.01.2008 р.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов товариства з обмеженою відповідальністю „1-2-3 Кредит” до відкритого акціонерного товариства „Кредобанк” про спонукання до виконання умов договору. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.12.2007 р. провадження у справі порушено, судове засідання призначено на 30.01.2008 р. Розгляд справи відкладався, в судових засіданнях оголошувалася перерва.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення вимог агентського договору від 30.12.2005 р. не передав позивачу низки документів, хоч зобов’язаний був це зробити. Просить зобов’язати відповідача надати інформацію та документи, що є важливими для здійснення регрес них вимог зі страхової компанії "Універсальна".

Відповідач заперечив проти позову повністю. Пояснив, що виконував умови договору у повному обсязі, договором не передбачено обов’язку відповідача надавати такі документи.

Вислухавши представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між сторонами по справі укладено агентський договір від 30.12.2005 р. (надалі –Договір). Відповідно до умов Договору агент (позивач у справі) здійснюватиме діяльність від імені та на користь Банку (відповідач у справі), яка полягатиме в управлінні фінансовими кредитами при видачі Банком кредитів для купівлі в кредит споживчих товарів та послуг.

Пунктом 3 параграфу 3 Договору передбачено, що відповідач здійснює страхування фінансових ризиків неповернення кредитів в акредитованій відповідачем страховій компанії. У разі якщо страхова компанія своєчасно не здійснює або відмовляється здійснювати страхові виплати на користь відповідача в разі настання страхового випадку, відповідач стягує відповідні суми з позивача шляхом зменшення винагороди позивача. В разі якщо винагороди позивача не достатньо, позивач зобов’язаний протягом двох банківських днів сплатити відповідачу відповідні кошти самостійно. В такому випадку позивач має право регресної вимоги щодо стягнення, сплачених ним на користь відповідача, коштів зі страхової компанії.

Для реалізації права для здійснення регресних вимог позивач звертався з листами до відповідача з проханням надати документи, що мають значення для цього. Відповідач надав лише перелік кредитів, виданих за участю позивача, по яких станом на 02.08.2007 р. страховою компанією не проведено виплат по страхових випадках.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За змістом пункту 3 параграфу 3 Договору позивач вправі за певних умов звернутися з вимогою до страхової компанії з регресними вимогами щодо коштів, сплачених відповідачу. Проте, суду не представлено жодного доказу такого звернення до страхової компанії, відмови страхової компанії у задоволенні цих вимог, підстав такої відмови.

Крім того, позивач жодним чином не обґрунтував необхідності власне такого представленого переліку документів (нотаріально завірену копію договору страхування, нотаріально завірені копії кредитних договорів із зазначенням причин невиплати страхових внесків, рішення страхової компанії про затримку в оплаті та/або невиплату страхових виплат із зазначенням причин, довідку-підтвердження про сплату позивачем сум, що відповідають страховим виплатам по кредитах).

Враховуючи вимоги законодавства України про банки і банківську діяльність про збереження банківської таємниці, оскільки Договором не передбачено обов’язку банку надавати такі документи, з матеріалів справи не вбачається порушення банком господарського зобов’язання, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Судові витрати потрібно покласти на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                                                           Синчук М.М.