КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2008                                                                                           № 36/330

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Моторного О.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Шкуропій М.І.

від відповідача - Кузьменкова Ю.М.

від третьої особи          Косач В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Гаражно-будівельний кооператив "Деміївський Яр"

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.11.2007

у справі № 36/330

за позовом                               Гаражно-будівельний кооператив "Деміївський Яр"

до                                                   Київська міська рада

третя особа відповідача           Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Діброва"

про                                                  визнання незаконним та таким, що не відповідає вимогам ст.116 та ст.123

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду звернувся Гаражно – будівельний кооператив “Деміївський Яр” з позовом про визнання незаконним та таким, що не відповідає вимогам ст.ст. 116, 123 Земельного кодексу України, рішенню Київської міської ради № 178/235 від 31.10.2006 р. “Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю “Фірма „Діброва” земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу з інфраструктурою та паркінгом по вул. Деміївській, 14 у Голосіївському районі м. Києва” та скасування даного рішення; про зобов’язання Київської міської ради надати згоду Гаражно-будівельному кооперативу “Деміївський Яр” на розробку проекту відводу земельної ділянки площею 0,83 га, розташованої по вул. Деміївській, 14 у Голосіївському районі м. Києва, для будівництва та обслуговування ярусних гаражів другої черги.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.11.2007 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги, визнати незаконним та таким, що не відповідає вимогам ст.ст. 116, 123 Земельного кодексу України, Рішення Київської міської ради № 178/235 від 31.10.2006 „Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю „Фірма „Діброва” земельної ділянки площею 0,83 га розташованої по вул.. Деміївська, 14 в Голосіївському районі міста Києва та скасувати вказане Рішення, а також зобов’язати Київську міську раду надати згоду Гаражно-будівельному кооперативу „Деміївський Яр” на розробку проекту відводу земельної ділянки площею 0,83 га розташованої по вул. Деміївська, 14 в Голосіївському районі міста Києва, для будівництва та обслуговування ярусних гаражів другої черги. Позивач вважає, що рішення винесено з порушенням норм матеріального права.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Апеляційний господарський суд у процесі перегляду справи за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, прийшов до наступного.

Апеляційний господарський суд погоджується з судом першої інстанції що, відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Так, згідно зі ст. 9 Земельного кодексу України передача земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб та надання земельних ділянок у користування відноситься до компетенції Київської міської ради.

Згідно із вказаними нормами Київська міська рада є органом місцевого самоврядування, яка у спірних правовідносинах від імені територіальної громади м. Києва розпоряджається землями комунальної власності м. Києва.

Статтею 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною її цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектом відведення в порядку, встановленому статтями 118,123 цього Кодексу.

Згідно із п.2 ст. 22 Закону України „Про столицю України - місто-герой Київ” від 15.01.1999р, у зв’язку зі здійсненням містом Києвом функцій столиці України Київська міська рада наділена додатковим правом, а саме визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.

У зв’язку із цим Київською міською радою 15.07.2004 р. було прийнято рішення № 457/1867 „Про врегулювання процедури передачі в користування земельних ділянок в місті Києві”, яке регулює процедуру розгляду клопотань (заяв) зацікавлених осіб, а також розробку документації із землеустрою та за результатами розгляду вказаних клопотань підписання Київським міським головою або заступником міського голови - секретарем Київради одного з таких документів: 1) згоди на розроблення документації з землеустрою; 2) повідомлення про відмову в задоволенні клопотання (заяви).

Як вбачається з матеріалів справи 05.08.2005 р. позивач звернувся до відповідача з клопотанням про надання у користування земельної ділянки по вул. Деміївська в Голосіївському районі м. Києва площею 0,83 га.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у відповідності до рішення Київської міської ради від 15.07.2004 р. № 457/1867 клопотання Гаражно-будівельного кооперативу „Деміївський Яр” від 05.08.2005 було розглянуто та направлено з відповідним дорученням до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) для підготовки відповідного проекту висновку постійної комісії Київради з питань містобудування та землекористування.

Постійна комісія Київської міської ради з питань землекористування в межах своїх повноважень надала висновок №К-5074 28.11.2005 р., щодо відмови в наданні згоди на розроблення проекту відведення.

На підставі вказаного висновку заступником міського голови-секретарем Київради було підписано повідомлення про відмову замовнику в згоді на розроблення проекту відведення.

Також у вказаному повідомленні було зазначено підставу відмови - відповідно до згоди Київського міського голови від 12.09.2005 р. № К-4280 формується кадастрова справа № Д-1338 щодо відведення зазначеної земельної ділянки ТОВ “Фірма “Діброва”.

Суд першої інстанції правомірно визнав, що відповідно до вимог ст. 123 Земельного кодексу, ТОВ “Фірма „Діброва” звернулася з клопотанням до Київської міської ради про розроблення проекту відведення земельної ділянки розташованої за адресою м. Київ, Голосіївський район вул. Деміївська, 14 для будівництва та експлуатації спортивно - оздоровчого комплексу з інфраструктурою та паркінгом та отримало згоду Київської міської ради на розроблення відповідного проекту.

Проект відведення земельної ділянки ТОВ “Фірма „Діброва” для будівництва та експлуатації спортивно-оздоровчого комплексу з інфраструктурою та паркінгом за адресою м. Київ, Голосіївський район вул. Деміївська, 14 після погодження відповідними контролюючими органами та одержання висновку державної землевпорядної експертизи, відповідно до вимог ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України було подано до Київської міської ради, для затвердження та прийняття рішення про надання земельної ділянки в тимчасове користування на підставі договору оренди.

Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

31.10.2006 р. Київською міською радою було прийнято рішення № 178/235 “Про передачу ТОВ “Фірма „Діброва” земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу з інфраструктурою та паркінгом по вул. Деміївській, 14 у Голосіївському районі м. Києва”, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ “Фірма „Діброва” та передано товариству в довгострокову оренду на 10 років земельну ділянку площею 1,53 га для будівництва, експлуатації та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу з інфраструктурою та паркінгом по вул. Деміївській, 14 у Голосіївському районі м. Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

Відповідно до ч 2 ст. 125 Земельного кодексу України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладання договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону (ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

На підставі вимог чинного законодавства між Київською міською радою і ТОВ “Фірма „Діброва” укладено договір оренди від 11.07.2007 року, який зареєстровано в Головному управлінні земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 24.07.2007 р. за № 79-6-00524.

Апеляційний господарський суд дослідивши матеріали справи і доводи суду першої інстанції дійшов до висновку про те, що ТОВ “Фірма „Діброва” отримано в оренду земельну ділянку площею 1,53 га для будівництва, експлуатації та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу з інфраструктурою та паркінгом по вул. Деміївській, 14 у Голосіївському районі м. Києва у порядку та на підставах, передбачених чинним законодавством України, Київська міська рада приймаючи рішення від 31.10.2006 р. № 178/235 “Про передачу ТОВ “Фірма „Діброва” земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу з інфраструктурою та паркінгом по вул. Деміївській, 14 у Голосіївському районі м. Києва”, діяла у межах своєї компетенції, вказане рішення було прийнято з додержанням чинного законодавства.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов’язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Посилання позивача на те, що п. 22 рішення Київської міської ради від 26.12.2002 р. № 205/365 “Про погодження місць розташування об’єктів” було погоджено кооперативу “Деміївський Яр” місце розташування ярусних гаражів 2-ї черги з адміністративними будинками по вул. Деміївській у Голосіївському районі м. Києва на землях міської забудови орієнтовною площею 0,83 га, не може бути доказом порушення прав позивача, оскільки погодження місце розташування гаражів не покладає на відповідача обов’язку передати в подальшому позивачу в постійне користування спірну земельну ділянку.

Також суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що позовні вимоги Гаражно-будівельного кооперативу “Деміївський Яр” до Київської міської ради про зобов’язання Київської міської ради надати згоду Гаражно-будівельному кооперативу “Деміївський Яр” на розробку проекту відводу земельної ділянки площею 0,83 га, розташованої по вул. Деміївській, 14 у Голосіївському районі м. Києва, для будівництва та обслуговування ярусних гаражів другої черги, є безпідставними, і тому в цій частині позову теж відмовив.

Обов’язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. У даному разі це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він просив скасувати рішення суду першої інстанції. На підставі викладеного, апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об’єктивно з’ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, тому підстави для задоволення апеляційної скарги Гаражно–будівельного кооперативу “Деміївський Яр” та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2007 - відсутні.

Відповідно до викладеного та керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Гаражно–будівельного кооперативу “Деміївський Яр” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2007 без змін.

Матеріали справи № 36/330 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

25.01.08 (відправлено)