ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.04.08

Справа № 17/295-06нр.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Сумитеплоенерго”м.Суми

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Науково-виробничого акціонерного товариства ВНДІ компресормаш” м. Суми

про стягнення 200000 грн. 00 коп.

СУДДЯ Миропольський С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Хижняк О.В.

від відповідача: Несторенко М.В.

В судовому засіданні брала участь секретар судового засідання Т.М.Міщенко.

В судовому засіданні 24.04.2008 року було оголошено перерву до 25.04.2008 року.

Суть спору: Позивач просить суд стягнути з відповідача 200000 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію. Протягом розгляду справи ним уточнювалися підстави та предмет позову.

Так, згідно заяви про уточнення позовних вимог від 25.10.2006р. позивач просить стягнути з відповідача 152454 грн. 27 коп. цього боргу за період з 27.10.2005р. по 24.02.2006р.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що відсутні правові підстави заборгованості – не укладений договір на постачання теплової енергії між ним та позивачем, а при розрахунку суми боргу позивачем застосовано неврегульований в установленому порядку тариф на теплову енергію.

Позивач з такою позицією не погоджується і пояснює, що відсутність договору не звільняє відповідача від оплати фактично спожитої теплової енергії.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача та відповідача, дослідивши надані докази, суд встановив:

Позивач зазначає, що з 01.10.2004 року відповідачу надавались вищезазначені послуги ТОВ “Сумигаззбут” на підставі договору №70Т від 01.10.2004 року. На підставі рішення Сумської міської ради від 27.12.2005 року №720 (а.с.61том1), ТОВ “Сумитеплоенерго” визначено виробником та виконавцем послуг населенню у місті Суми з теплопостачання та гарячого водопостачання, при чому ТОВ “Сумитеплоенерго” не є правонаступником ТОВ “Сумигаззбут”. На момент подання позову, укладення Договору на постачання теплової енергії позивача з відповідачем відбувалось на стадії врегулювання протоколу розбіжностей.

Як зазначає позивач 01.09.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за № 70-Т з протоколом розбіжностей, які позивач отримав 01.12.2005 року, оскільки позивач в 20 денний термін не передав розбіжності до суду, а надіслав їх підписаними відповідачу 03.04.2006 року (лист від 31.03.2006 року), то, відповідно до ч.7 ст. 181 Господарського кодексу України пропозиції відповідача, що були викладені в протоколі розбіжностей вважаються прийнятими позивачем.

Протокол розбіжностей до договору від 01.09.2005 року № 70-Т у позивача відсутній, оскільки в двох примірниках був направлений відповідачу для проставлення печаток (лист від 31.03.2006 року), копі листів знаходяться в матеріалах справи.

Позивач у період з 27 жовтня 2005р. по 24 лютого 2006 р. надавав відповідачу послуги з централізованого опалення, що підтверджується відомостями обліку споживання теплової енергії від 25.11.2005р., 27.12.2005р., 27.01.2006р.. 27.02.2006р., на підставі чого відповідачеві були надані рахунки на оплату послуг.

Нараховуючи суму заборгованості, позивач застосовував тарифи вартості теплоенергії виходячи з 86,03 грн. за 1 Гкал., передбачених у рішеннях Сумської міської ради № 556 від 21.11.2000 та № 720 від 27.12.2005 року.

Відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 22.07.2003 року № 21/308 «Про використання актів звірки у судовій практиці», акт звірки бухгалтерів підприємств є тільки документом яким підприємства звіряють бухгалтерський облік операцій, а наявність чи відсутність будь-яких зобов’язань сторін підтверджується первинними документами – договором, накладними, рахунками.

Позивач в підтвердження своєї позиції по справі посилається на відомості обліку споживання теплової енергії (в матеріалах справи), згідно яких відповідачем за період з 27.10.2005 року по 24.02.2006 року отримано 3073 Гкал. теплової енергії на загальну суму 317256 грн. 52 коп., крім того за зазначений період відповідач провів часткову сплату наданих йому послуг на загальну суму 164802 грн. 25 коп. (копія банківської виписки в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 19 Закону України “Про теплопостачання” від 02.06.2005р. №2633-ІУ теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі, а споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п. 3 Ст. 16 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 р. N1875-1V комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 р. N1875-1V споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, зобов'язання відповідача в умовах неукладеного договору на теплопостачання виникає на підставі дії законів, що перелічені вище. А не укладення договору не звільняє відповідача від сплати заборгованості за спожиту теплову енергію. Відповідно до ст. 24 Закону України “Про теплопостачання” від 02.06.2005р. №2633-ІУ та п. 3 ст. 20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 р. N1875-IV обов'язок укладання договору покладено на споживача.

Відповідно до ст. 25 Закону України “Про теплопостачання” від 02.06.2005р. №2633-IV у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. У відповідача виникло зобов'язання перед ТОВ “Сумитеплоенерго” на підставі застосування ч.1 ст. 11 ЦК України, де вказано, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Оскільки ТОВ “Сумитеплоенерго” (позивач) отримав в оренду цілісний майновий комплекс з виробництва та транспортування теплової енергії, був визнаний надавачем певних житлово-комунальних послуг, займав монопольне становище - він був зобов'язаний надавати позивачеві послуги з теплопостачання, незалежно від укладання останнім договору (п.2 ст. 21 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” передбачає, що виконавець зобов'язаний забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг).

Законодавством з надання послуг теплопостачання не передбачено право виконавця відключити споживача від мережі теплопостачання за не укладання договору. Тим більше відповідач ніяким чином не відмовлявся від отримання надаваємих послуг теплопостачання і не висував будь-яких претензій щодо якості цих послуг.

Крім того, ст. 181 ГК України передбачено, що в разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору і такий договір вважається неукладеним, а одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання - правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України. Оскільки відповідач, як він вважає, безпідставно отримав послуги з теплопостачання, а повернути їх неможливо, то з аналогією застосування ч.2 ст. 1213 ЦК України відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України, він зобов'язаний відшкодувати вартість отриманих послуг, що і є предметом позовної заяви.

Фактична собівартість теплової енергії, що була поставлена ВАТ “Науково-виробничому акціонерному товариству “ВНДІ Компресормаш” за період з листопада 2005р. по лютий 2006 р. підтверджується первинними бухгалтерськими документами та регістрами бухгалтерського обліку, крім того за весь час отримання відповідачем послуг відбувалися часткові проплати, що відповідно підтверджує погодження відповідача щодо з тарифами, які застосовані позивачем при розрахунку суми заборгованості.

Зобов'язання, згідно до ст.526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання, або зміна його умов не допускаються, (ст.525 ЦК України).

П.6 рішення Сумської міської ради (виконавчого комітету) від 27.12.2005р. №720 “Про визначення виробників послуг і виконавців з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми” визначено, що до затвердження нових тарифів виконавці послуг з теплопостачання надають послуги з теплопостачання за тарифами, які затверджені рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.11.2000р. №556 “Про тарифи на теплову енергію ТОВ “Суми-Теко”. П.1 рішення Сумської міської ради (виконавчого комітету) від 27.12.2005р. №720 “Про визначення виробників послуг і виконавців з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми” виконавцем послуг з теплопостачання визначено ТОВ “Сумитеплоенерго” (позивача). Відповідно до рішення №556 від 21.11.2000р. тарифи для підприємств становлять 86,03 грн. без податку на додану вартість.

Таким чином, сума позову розрахована по цінам, що визначені за звичаїв ділового обороту та за умовами, що звичайно ставляться, що відповідає положенням ч.1 ст. 193 ГК України, де вказано, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 44,49 ГПК України позивачу за рахунок відповідача відшкодовуються судові витрати, які складаються із витрат по сплаті державного мита в сумі 1524 грн. 54 коп., інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Науково-виробниче акціонерне товариство ВНДІ компресормаш” (м. Суми, проспект Курський,6, код 00220434) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Сумитеплоенерго” (м. Суми, вул. 2-га Залізнична,10, код 33698892) 152454 грн. 27 коп. боргу, 1524 грн. 54 коп. державного мита, 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.