ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2008 р.

№ 6/363-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Гончарука П.А. (головуючого),

Вовка І.В.,

Остапенка М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства ”Західенерго” на постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 14 лютого 2008 року у справі № 6/363-07 за позовом Відкритого акціонерного товариства ”Західенерго” до Ладижинського міського комунального підприємства ” Добробут” про стягнення заборгованості, -

Встановив:

У вересні 2007р. ВАТ ”Західенерго” звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до Ладижинського міського комунального підприємства ” Добробут” про стягнення 5368758,97 грн. заборгованості за поставлену теплову енергію за період з квітня 2005р. по серпень 2007р.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 19 листопада 2007 р. позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 5313758,97 грн. боргу та судові витрати. Відстрочено виконання рішення до 1 квітня 2008р. В частині стягнення 30000,00 грн. провадження у справі припинено. В решті позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 14 лютого 2008р. рішення господарського суду Вінницької області від 19 листопада 2007 р. змінено, резолютивну частину рішення викладено в наступній редакції: стягнути з Ладижинського міського комунального підприємства "Добробут" на користь ВАТ "Західенерго" 3706714,40 грн. боргу, 17496,67 грн. витрат з державного мита, 81,72 грн. витрат за інформаційно- технічне забезпечення судового процесу. Стягнуто з позивача на користь відповідача 3775,00 грн. витрат за подання апеляційної скарги. В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного господарського суду, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Доповідач: Гончарук П.А.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, між Ладижинською ТЕС ВАТ "Західенерго" (виробник) та Ладижинським міським комунальним підприємством "Добробут" (виконавець) укладено договори №69 від 1серпня 2004р. та №588 від 23 червня 2006р. на постачання теплової енергії в гарячій воді.

Відповідно до п.6.1. договору №588 розрахунки за теплову енергію проводяться відповідно до встановлених тарифів.

Пунктом 6.3 договору встановлено, що тариф на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії може змінюватися відповідними відомствами України (НКРЕ України та іншими уповноваженими на це державними органами та органами місцевого самоврядування) та приймається сторонами до виконання з дати набрання чинності таких рішень (постанов, наказів). Позивач повинен своєчасно повідомити відповідача про зміну тарифів, а саме: у десятиденний термін після отримання позивачем рішення (постанови, наказу) відповідних відомств щодо зміни тарифу.

5 жовтня 2006р. НКРЕ України прийняла постанову №1305, якою затвердила для ВАТ "Західенерго" тарифи на виробництво теплової енергії, яка виробляється, зокрема, Ладижинською ТЕС - 66,86 грн. за 1 Гкал без ПДВ.

Ладижинська ТЕС листом від 26 жовтня 2006р., повідомила відповідача про зміну тарифів та перерахунок вартості теплової енергії з 5 жовтня 2006р.

28 грудня 2006р. виконавчий комітет Ладижинської міської ради прийняв рішення №754, яким затвердив для ЛМКП "Добробут" з 5 жовтня 2006р. нові тарифи надання комунальних послуг з теплової енергії, встановлені постановою НКРЕ України № 1305 від 5 жовтня 2006р.

29 січня 2007р. прокурором м. Ладижина, внесено протест про скасування п.1.2 рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради №754 від 28 грудня 2006р.

30 січня 2007р. виконавчий комітет Ладижинської міської ради відмінив своє рішення №754 від 28 грудня 2006р. та зобов'язав директора Ладижинської ТЕС Данченка О.К. та відповідача: - привести тарифи на опалення та підігрів води до розміру, який діяв до 5 жовтня 2006р.; нові тарифи на опалення та підігрів води ввести в дію після укладання відповідних договорів із споживачами, але не раніше 30 днів з часу повідомлення споживачів про підвищення тарифів; провести перерахунки щодо оплати населенням даних тарифів, відповідно до даного рішення.

Рішенням виконавчого комітету Ладижинської міської ради №77 від 30 січня 2007р. затверджено нові тарифи на теплову енергію.

Прокурором міста Ладижина направлено припис від 22 лютого 2007р. №185 в.о. директора ЛМКП "Добробут" про усунення порушень закону з вимогою здійснити перерахунок коштів, сплачених населенням по підвищених житлово-комунальних тарифах.

8 лютого 2007р. в газеті №6 "Нове місто" було опубліковано інформацію про нові тарифи з теплоенергії, які будуть введені через 30 днів після публікації.

Суд першої інстанції приймаючи рішення про часткове задоволення позову виходив з того, що між сторонами справи укладено договір на постачання теплової енергії. Відповідно до умов договору №588 зміна тарифів приймається сторонами до виконання з дати набрання чинності рішення про таку зміну. Враховуючи, що позивач повідомив відповідача про зміну тарифів у визначеному договором порядку, суд дійшов висновку, що заборгованість, у розмірі 5313758,97 грн., в тому числі і різниця між новими та старими тарифами підлягає стягненню з відповідача. В частині стягнення 30000,00 грн. відмовлено у позові, оскілки дана сума оплачена відповідачем. В частині стягнення 25000,00 грн. припинено провадження у справі на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України, оскільки дана сума оплачена після подання позову до суду.

Суд апеляційної інстанції встановивши, що фактично нові тарифи було введено у березні 2007 р., дійшов висновку, що стягнення заборгованості з урахуванням різниці між новими та старими тарифами за період з 5 жовтня 2006р. по 10 березня 2007р. у розмірі 1607041,93 грн. є безпідставним, а тому заборгованість відповідача має бути зменшено на дану суму.

З урахуванням даних обставин суд другої інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення суми основного боргу.

Щодо стягнення заборгованості у розмірі 30000,00 грн. апеляційний господарський суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні даної частини позову, оскільки дана сума заборгованості оплачена відповідачем.

У зв’язку з тим що, суму заборгованості у розмірі 25000,00 грн. відповідачем сплачено після подання позову до суду, суд другої інстанції погодився з тим, що суд першої інстанції підставно припинив провадження у цій частині позову відповідно до п. 1-1 ст .80 ГПК України.

Висновки апеляційного суду є законними, відповідають нормам матеріального і процесуального права, фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, доводи касаційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для зміни або скасування постанови суду апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства ”Західенерго” залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 14 лютого 2008 року у справі № 6/363-07–без змін.

Головуючий           Гончарук П.А.

Судді Вовк І.В.

Остапенко М.І.