ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2008 р.

Справа № 17/820/07

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - Величко Т.А.

суддів: Бойко Л.І., Жукової А.М.

при секретарі судового засідання Арбієві А.А.

за участю представників сторін:

від позивача - Баришніков А.О.;

від відповідача - Полоз В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу сільськогосподарського ТОВ “Дружба”

на рішення господарського суду Миколаївської області від 20.03.2008р.

зі справи № 17/820/07

за позовом ТОВ “Агро-Юг-Сервіс”

до сільськогосподарського ТОВ “Дружба”

про стягнення товару на суму 48 934,52грн. за договором купівлі-продажу № 21/03-07-К від 21.03.2007р.

(в судовому засіданні оголошувалась перерва до 20.05.2008р.)

встановив:

Рішенням господарського суду Миколаївської області (суддя Коваль С.М.) від 20.03.2008р. по справі № 17/820/07 у повному обсязі задоволено позовні вимоги ТОВ “Агро-Юг-Сервіс” до сільськогосподарського ТОВ “Дружба” про стягнення товару на суму 48 934,52грн. за договором купівлі-продажу № 21/03-07-К від 21.03.2007р.; стягнуто з сільськогосподарського ТОВ “Дружба” на користь ТОВ “Агро-Юг-Сервіс”: пшеницю ІІІ класу в кількості 103,05 тон та пшеницю продовольчу ІV класу в кількості 1,113 тон, 489,34грн. держмита та 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

В своєму рішенні суд послався на ст. 691 та п. 2 693 ЦК України, згідно яких, по-перше, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а по-друге, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, якщо продавець, який одержав таку суму, не передав товар у встановлений строк.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, сільськогосподарське ТОВ “Дружба” звернулось до апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ “Агро-Юг-Сервіс”. Скаржник вважає, що суд не дав належної правової оцінки доказам, наданим по справі відповідачем, що призвело до прийняття рішення з порушенням норм матеріального права. В своїй скарзі сільськогосподарське ТОВ “Дружба” звертає увагу апеляційного суду на те, що:

- в договорі купівлі-продажу продовольчої пшениці № 21/03-07-К від 21.03.2007р. не було врегульовано істотних умов по вартості, цінам, кількості та асортименту товару, що не дає можливості встановити розмір боргу в натуральному виразі;

- ніякі письмові доповнення відносно зміни умов оплати на попередню, на які посилається позивач, до Договору не вносилися;

- всі накладні, надані позивачем до розгляду суду та наявні в матеріалах справи, а саме: № 4, 5 від 28.06.2007р. та № 6, 7, 8 від 29.06.2007р., - підроблені: в них позивач самостійно вписав посилання на договір № 21/03-07-К, ціну та вартість пшениці;

- згідно довідки Регіонального представництва Торгово-промислової палати в Миколаївській області № 26-218 від 13.12.2007р., висновків № 1971/05-4 від 10.07.2007р. та № 2496/05-4 від 31.07.2007р., внаслідок форс-мажорних обставин середня ринкова ціна на пшеницю ІІІ класа на кінець червня 2007р. склала 1095грн., що зумовило відповідача збільшити договірну ціну з 470 грн. за 1 тону до 860 грн. за тону, в т.ч. ПДВ;

- реалізація пшениці ІІІ класу за ціною 860 грн. за тону, в т.ч. ПДВ, була узгоджена у двосторонньому порядку, що підтверджується накладною № 11 від 24.07.2007р. на загальну суму 93439грн., яка була підписана, як відповідачем, так і уповноваженим представником позивача Паськом І.І.;

- відповідно до рішення суду з відповідача підлягає стягненню пшениці ІІІ класу - 103,05 тон та пшениці ІV класу - 1,113 тон, що не передбачено п. 10 Договору.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали справи (фактичні обставини справи) на предмет правильності їх юридичної оцінки господарським судом та заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників сторін, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

21.03.2007р. між ТОВ “Агро-Юг-Сервіс” та сільськогосподарським ТОВ “Дружба” було укладено договір купівлі-продажу пшениці № 21/03-07-К, згідно якого СТОВ “Дружба” (Продавець) зобов'язалось продати та відвантажити ТОВ “Агро-Юг-Сервіс” (Покупцю) продовольчу пшеницю ІІІ класу - 211,7 тон за ціною 470 грн. за тону та ІV класу - 222,2 тон за ціною 450 грн. за тону. Покупець, в свою чергу, зобов'язався прийняти та оплатити товар. П. 5.1 Договору встановлено, що товар повинен бути поставлений з 01.08.2007р. по 20.08.2007р. окремими партіями. Згідно п. 6.1 Договору загальна вартість товара - 100 000грн., у т.ч. ПДВ - 16 666,66грн.

Оплата по кожній окремій відвантаженій партії, згідно п. 7.1 Договору, здійснюється Покупцем відповідно до рахунків, наданих Продавцем впродовж 7 днів.

В період з 23.03.2007р. по 30.03.2007р. ТОВ “Агро-Юг-Сервіс” було здійснено попередню оплату по Договору на загальну суму 100 000грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками: п/д № 1055 від 23.03.2007р. на суму 35 000грн., п/д № 1058 від 27.03.2007р. на суму 15 000грн., п/д № 1067 від 30.03.2007р. на суму 2 000грн., п/д № 1066 від 30.03.2007р. на суму 23 000грн., - та квитанціями до прибуткового касового ордеру: від 22.03.2007р. на суму 10 000грн., від 23.03.2007р. на суму 10 000грн., від 26.03.2007р. на суму 5 000грн.

Відповідач прийняв та не заперечує факт здійснення попередньої оплати по Договору на загальну суму 100 000грн.

Згідно накладних на відпуск товару № 4, 5 від 28.06.2007р. та № 6, 7, 8 від 29.06.2007р. відповідачем було поставлено позивачу 108,650 тон пшениці, що не оспорюється жодною із сторін.

Зазначені оригінали накладних, надані позивачем, містять ціну товару за тону - 470грн. з ПДВ. Таким чином, як вважає позивач, йому поставлено товару на загальну суму 51 065,48грн. у т.ч. ПДВ.

Накладні, надані відповідачем, не містять ціни товара за тону, але в матеріалах справи наявна накладна № 11 від 24.07.2007р., відповідно до якої СТОВ "Дружба" відпустило представнику ТОВ “Агро-Юг-Сервіс” Пасько І.І. (довіреність ЯНШ № 570453 від 27.06.2007р.) 108,650 тон пшениці ІІІ класу за ціною 860грн. за тону на загальну суму 93 439грн. з ПДВ.

Відповідач вважає цілком обгрунтованим підвищення первісної ціни, зазначеній у п. 3.1 Договору, з 470 грн. до 860грн. за тону, посилаючись на повітряні посухи та пилові бурі, внаслідок яких загинула велика кількість запланованого врожаю пшениці, що підтверджується висновками Торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини № 1971/05-4т від 10.07.2007р., № 2406/05-4 від 26.07.2007р. та № 2496/05-4 від 31.07.2007р.

Таким чином, враховуючи передплату позивачем 100 000грн. та поставку пшениці на суму 93 439грн., відповідач визнає свою заборгованість на суму 6 561грн.

Колегія суддів вважає правильним та обгрунтованим рішення суду першої інстанції про безпідставність підвищення ціни відповідачем в односторонньому, не погодженому із позивачем порядку.

П. 14. 2 Договору встановлює, що ціна за одну тону товару по кожному виду продукції може змінюватись за погодженням сторін відповідно до додаткової угоди, яка являється невід'ємною частиною договору, але ж в матеріалах справи відсутні будь-які докази укладення додаткової угоди щодо збільшення ціни за тону товару. З огляду на п. 14.2 Договору, не може бути розглянута, як доказ двостороннього узгодження збільшення ціни за тону пшениці, накладна № 11 від 24.07.2007р., підписана відповідачем та представником позивача.

Відповідно до ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Позивач правомірно звернувся за захистом свого порушеного права до суду, керуючись вимогами п. 2 ст. 693 ЦК України, який встановлює право покупця вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати у випадку не передачі продавцем товару у встановлений строк.

Не приймаються судовою колегією до уваги посилання відповідача на форс-мажорні обставини, як на підставу одностороннього підвищення ціни на тону пшениці, тому, що відповідно до п. 12.1 Договору сторони мають право відкласти виконання своїх обов'язків за Договором у випадку настання обставин непереробної сили. Визначення таких обставин покладено на Торгово-промислову Палату України. У випадку, якщо обставини непереробної сили не припиняються строком більш ніж 20 днів, сторони мають право розірвати Договір та повернути одна одній гроші та (або) товар.

Як свідчать матеріали справи, дійсно мали місце форс-мажорні обставини, що і підтвердила Торгово-промислова Палата України, але ж ніяких переговорів щодо підвищення ціни за тону пшениці, відкладення виконання обов'язків чи розірвання Договору сторонами не велося.

Згідно Договору та цивільного законодавства України не допускається зміна ціни на товар в односторонньому порядку.

Підробка позивачем накладних № 4, 5, 6, 7, 8, на яку звертає увагу апелянт, не може бути прийнята судом до уваги тому, що ніяких доказів порушення кримінальної справи стосовно цього питання в матеріалах справи немає.

Із урахуванням зазначеного, рішення господарського суду в даній справі відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству, а мотиви відповідача, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для його змінення чи скасування, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Керуючись ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, колегія суддів

постановила:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 20.03.08 у справі № 17/820/07 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова в порядку ст.105 Господарського Процесуального Кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Т.А. Величко

Судді : Л.І. Бойко

А.М. Жукова