ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2008 р.                                                   Справа № 13/953

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого судді Скиби Г.М., секретаря судового засідання Бордунос Л.І. в приміщенні господарського суду Черкаської області розглянув справу за позовом приватного підприємства «Люмо»м. Черкаси, вул. Енгельса, 118

до Інспекції Держтехнагляду Черкаської облдержадміністрації, м. Черкаси, вул. Вернигори, 17

про визнання права власності на навантажувач

за участю представників сторін:

позивача: Білан В.В. –за довіреністю;

від відповідача: Бондар О.О., Хістєва С.А. - за довіреністю.

В розгляді справи оголошувалась перерва з 4 по 20 березня 2008 року до 10 год. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

рішенням суду визнати право власності ПП «Люмо»на автонавантажувач марки 40814, складений у 2001 році, рама № 28071-1988 року випуску, двигун № 134787, який перебуває на балансі підприємства з 2001 року і задіяний у виробництві на його території.

В обгрунтування вимоги посилається на таке:

У 2001 році років із наявних на підприємстві матеріалів, вузлів і агрегатів та докуплених запчастин був реставрований: - автонавантажувач марки 40814, складений у 2001 році, рама № 28071-1988 року випуску, двигун № 134787. Даний факт підтверджується довідкою ПП «Люмо»№1300 від 29.11.2007 року про перебування даного транспортного засобу на балансі підприємства під інвентарним номером 2705. На даний час він знаходиться у технічно-справному стані і повністю готовий до роботи.

Позивач не може зареєструвати реставровану техніку в Черкаській міській інспекції Держтехнагляду і використовувати (експлуатувати) на підприємстві та за його межами на законних підставах у зв'язку з відсутністю у позивача документів, передбачених «Правилами державної реєстрації тракторів...». Цим порушується право власності заявника в частині вільного, на свій розсуд розпорядження навантажувачем, задіяти його у виробництві.

Згідно п.1 ст. 331 ЦК України право власності на техніку позивачем було набуто з часу її реставрації (складання). Із-за того, що навантажувач є незареєстрованим, позивач позбавлений можливості сплачувати податок до бюджету як власники транспортного засобу, вимушений незаконно його експлуатувати, порушуючи при цьому Закони України "Про дорожній рух", "Про охорону праці", "Про податок з власників транспортних засобів", що призводить до загрози заподіяння водію навантажувача травматизму, скоєння дорожньо-транспортної пригоди, заподіяння шкоди пішоходам та водіям інших транспортних засобів.

Представник позивача обґрунтовує вимоги з посиланням на ст.48 Закону України "Про власність" та ст. 331 ЦК України, п.1 ст. 344, ЦК України (набувальна давність), абз.10 п.2.2. "Правил державної реєстрації та обліку тракторів,...", затверджених наказом Міністра аграрної політики України №221 від 11.06.2004року про те, що підставою для реєстрації реставрованої і складеної техніки можуть бути "...рішення суду про належність машини".

Відповідач вимоги заперечив. Представники відповідача заперечення підтримали та вказують, що не порушували прав власності позивача, не втручалися в його діяльність як власника майна. Між сторонами взагалі не існує спору, що потребує судового захисту чи судового розгляду.

Інших доказів сторонами не надано.

Оцінюючи зібрані докази у справі, суд дійшов висновку, що вимоги позивача необґрунтовані та не підтверджені належними доказами у відповідності до вимог ст. 33 ГПК України:

- між сторонами не виникло спору стосовно права власності на майно, що потребує судового захисту;

- позивач використав неналежний спосіб захисту порушеного права. Не довів, яке його право порушено та ким саме;

- позивач є власником навантажувача і вільно його використовує у виробничій діяльності;

- відповідач не ухилявся від реєстрації навантажувача в органах Держтехнагляду;

- витребуваних документів для належної реєстрації навантажувача позивач не надав;

- правомірність чи неправомірність дій інспекторів Держтехнагляду не ос порена в установленому порядку.

Позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Судові витрати належить покласти на позивача відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, Господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Суддя                                                   Г.М. Скиба