ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2008 р.

№
25/16-07 (30/379-06)

Вищий  господарський
суду  України  в складі колегії

суддів:

Грейц
К.В. -головуючого,
Бакуліної С.В.,  Глос О.І.,

розглянувши
касаційну  скаргу

СПД ФО
ОСОБА_1

на  постанову

від
20.11.2007

Дніпропетровського
апеляційного господарського суду

у
справі
№ 25/16-07
(30/379-06) господарського суду Дніпропетровської області

за
позовом

СПД ФО
ОСОБА_1

до

ТОВ
"Агро-торговий дім "Дніпровський"

про

стягнення
27005,32 грн.

за
участю представників:
- позивача

ОСОБА_1,
ОСОБА_2

-
відповідача

Кононенка
О.В.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Дніпропетровської області (суддя Чередко А.Є.) від  16.08.2007 у справі № 25/16-07(30/379-06),
залишеним без змін поставою Дніпропетровського апеляційного господарського суду
від 20.11.2007 (колегія суддів у складі головуючого судді Кузнецової І.Л.,
суддів Верхогляд Т.А., Чимбар Л.О.), в задоволенні позовних вимог Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, уточнених в процесі
розгляду справи, про стягнення з Товариства з обмеженої відповідальності
"Агро-торговий дім "Дніпровський" заборгованості по оплаті робіт
з хімічної обробки посівів соняшника за договором від 20.08.2005 в сумі 20320
грн., 509,87 грн. 3% річних та 1940,75 грн. інфляційних відмовлено.

Рішення
та постанова у справі мотивовані тим, що позивачем не доведено належними
доказами факту виконання робіт за договором від 20.08.2005 з проведення
хімобробки посівів соняшника відповідача наземною технікою.

Не
погодившись з рішенням та постановою у справі, СПД ФО ОСОБА_1 в поданій
касаційній скарзі просить їх скасувати, позовні вимоги задовольнити,
посилаючись на порушення і неправильне застосування судами попередніх інстанцій
норм процесуального (ст. ст. 32 -35 ГПК України) і матеріального права ( ст.
ст. 837, 838, 853, 854 ЦК України, ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"), адже, на думку
скаржника, спосіб виконання робіт не впливає на обов'язок відповідача їх
оплатити за підписаними сторонами актами виконаних робіт, оскільки відсутність
в цих актах місця і дати їх складання не доводить факт невиконання робіт, що
також підтверджується рішенням господарського суду Дніпропетровської області
від 27.02.2007 у справі №10/38-07 за позовом відповідача про визнання договору
від 20.08.2005 недійсним.

Заслухавши
у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, перевіривши
повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в
постанові апеляційного та рішенні місцевого господарських судів, колегія суддів
Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно
до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на
підстав встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна
інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази або перевіряти докази.

Як
вбачається з матеріалів справи, 20.08.2005 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агро-торговий дім “Дніпровський" (замовник) та
Приватним підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) укладений договір, відповідно до
умов якого замовник надає замовлення на послуги по хімічній обробці посівів
соняшника, а виконавець приймає на себе зобов'язання по їх виконанню (п. 1.1
договору), виконавець зобов'язується виконати всі роботи відповідно з завданням
замовника (п.2.1 договору), замовник здійснює оплату за виконаний обсяг робіт з
розрахунку 24 грн. за 1 га на загальну суму 26040 грн. (п. 3.1 договору), гроші
перераховуються після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт на
протязі 10-ти банківських днів (п.3.2 договору).

В
підтвердження виконання сторонами зобов'язань за договором від 20.08.2005
позивач посилався на акти здачі-приймання виконаних робіт від 2005 року по
обробці посівів соняшника в період з 20.08.2005 по 26.08.2005 на площі 485 га
на суму 11640 грн. та в період з 27.08.2005 по 01.09.2005 на площі 570 га на суму
13680 грн., а всього на суму 25320 грн., та часткову оплату відповідачем цих
робіт в сумі 5000 грн. за платіжним дорученням № 74 від 15.08.2006, звідки
заборгованість становить 20320 грн., на яку також нараховані 509,87 грн. 3%
річних та 1940,75 грн. інфляційних втрат.

Розглядаючи
спір, суди попередніх інстанцій встановили, що правовідносини сторін за справою
регулюються приписами ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 526, 837,
854 Цивільного кодексу України, втім, в порушення вимог ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу України, позивач у встановленому порядку
не довів належними і допустимими доказами факту виконання умов договору від
20.08.2005 по проведенню хімобробки посівів соняшника відповідача наземною
технікою, адже, саме у такий спосіб позивач доводив в процесі розгляду справи
фактичне виконання ним передбачених договором робіт.

Так,
досліджені судами письмові докази, а саме: довідка № 28 від 05.03.2007
Дніпропетровського державного проектно-технологічного центру охорони родючості
ґрунтів і якості продукції "Облдержродючисть" про стан посівів пізніх
зернових культур на період збирання врожаю 2005 року, листа ТОВ
"Агроальянс" від 04.04.2007, а також листа інспекції державного
технічного нагляду "Держтехнагляд" № 1798-14/1 від 27.07.2007
свідчать про неможливість реального виконання робіт -десикації  соняшника в кінці серпня - на початку
вересня, тобто, наприкінці дозрівання, наземним способом за допомогою
обприскувача "Брандт" 1996 року випуску,  № 14283, висотою клірингу 64 см.

При
цьому, надані позивачем акти здачі-приймання виконаних робіт не місять дати і
місця їх складання та підписання, способу та виду виконаних робіт, жодної
інформації про приналежність саме до договору від 20.08.2005, що суперечить
вимогам, які згідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" пред'являються до первинних бухгалтерських
документів, отже, не можуть вважатись належними доказами виконання позивачем
робіт за договором від 20.08.2005.

Крім
того, як вбачається з матеріалів справи, між сторонами за справою був складений
акт від 30.09.2005, згідно якого вищезазначені акти здачі-приймання виконаних
робіт сторони вважають недійсними з-за фактичного невиконання позивачем робіт
за договором від 20.08.2005.

Посилання
скаржника на встановлення рішенням господарського суду Дніпропетровської
області від 27.02.2007 у справі №10/38-07 факту приналежності актів виконаних
робіт саме до договору від 20.08.2005 правомірно не прийняті судом апеляційної
інстанції, оскільки, обставини фактичного виконання робіт за цим договором не
були предметом дослідження у справі № 10/38-07 за позовом ТОВ
"Агро-торговий дім "Дніпровський" до Приватного підприємця
ОСОБА_1 про визнання недійсним договору від 20.08.2005 і щодо даного факту рішення
не приймалось.

Сплата
відповідачем платіжним дорученням № 74 від 15.08.2006 на користь позивача суми
5000 грн. майже через рік після укладення договору від 20.08.2005, також не
свідчить про фактичне виконання та оплату робіт саме за договором від 20.08.2005,
оскільки, в даному платіжному документі вказано про здійснення передоплати за
обробку полів, отже, така передоплата могла бути здійснена за наступним
укладеним між сторонами договором від 16.08.2006.

Крім
того, під час розгляду справи було достеменно встановлено, що позивач не
отримував від відповідача завдання на виконання робіт з зазначенням їх обсягу
та способу виконання, що згідно п. 2.1 договору від 20.08.2005 є необхідною
передумовою для початку виконання робіт.

Враховуючи
викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної
інстанцій про відсутність підстав для задоволення недоведених позовних вимог.

Наведене
свідчить, що під час прийняття рішення та постанови у справі, суди попередніх
інстанцій не припустились неповноти встановлення обставин, які мають значення
для справи, порушення або неправильного застосування норм чинного матеріального
та процесуального законодавства, а, отже, підстави для їх скасування або зміни
та задоволення вимог касаційної скарги, відсутні.

Керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.11.2007 у справі
господарського суду Дніпропетровської області № 25/16-07 (30/379-06) залишити
без змін.

Касаційну
скаргу СПД ФО ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Головуючий
суддя
К.В.Грейц

Судді
С.В.Бакуліна

О.І.Глос