ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РВ-Сервіс-Плюс»

До           Київської міської ради

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1. Відокремлений підрозділ «Станція технічного обслуговування

автомобілів»Комунального підприємства «Київпастранс»

2. Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс»

Про            визнання незаконними та скасування рішень № 1165/1826 від 12.07.2007 та

№ 154/1988 від 22.08.2007

Суддя Сівакова В.В.

У засіданнях брали участь

Представники:

Від позивача Герасько О.А. – по дов. № б/н від 26.12.2007

Малиновський О.П. –по дов. № б/н від 26.12.2007

Від відповідача Челяєва І.А. –по дов. № 225-КР-311 від 17.03.2008

Від третьої особи 1 Павленко В.В. –по дов. № 06-1/61 від 31.01.2008

Від третьої особи 2 Кузьмін Д.В. –по дов. № 1 від 11.03.2008

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях 20.03.2008 та 27.03.2008 оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «РВ-Сервіс Плюс»про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради № 1165/1826 від 12.07.2007 «Про продовження термінів дії договорів оренди та надання дозволів на укладення договорів суборенди»в частині позиції 21 додатку № 2 до вказаного рішення; по визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради № 154/1988 від 22.08.2007 «Про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду державним та комунальним підприємствам (установам, організаціям)»в частині позиції 4 додатку до вказаного рішення стосовно корпусу № 7 на 1 поверсі 330,22 кв. м., на 2 поверсі 156,56 кв. м.

Відповідач у письмовому відзиві на позовну заяву проти позову заперечує з огляду на наступне. Відповідно до ч. 10 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Так, до матеріальної основи місцевого самоврядування, згідно статей 142 - 144 Конституції України, крім інших об'єктів, належить нерухоме майно, управління яким здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Згідно ч. 5 ст. 16 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Зміст права власності, у відповідності зі ст. 317 ЦК України, полягає у правомочності власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Ця норма відображена у ч. 5 ст. 60 цього Закону, відповідно до якої органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, зокрема, можуть передавати об'єкти комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду. Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Таким чином, приймаючи оскаржувані рішення Київська міська рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Посилання відповідача на порушення Київською міською радою норм чинного законодавства при прийнятті оскаржуваних рішень безпідставним. Статтею 764 ЦК України, статтею 284 Господарського кодексу України, статтею 17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна»встановлено, що договір оренди вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору оренди. Наведені норми не передбачають автоматичного поновлення договору оренди нерухомого майна, оскільки, як вже зазначалося вище, права суб'єкта комунальної власності територіальної громади міста Києва здійснює Київська міська рада шляхом прийняття відповідних рішень. Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна»відносини щодо оренди майна, яке перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Рішенням Київської міської ради від 28.09.06 № 34/91 затверджено Порядок передачі майна територіальної громади міста Києва в оренду, Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва, Типового договору про оренду майна територіальної громади міста Києва. Питання щодо продовження термінів дії договорів оренди майна територіальної громади міста Києва вирішується також відповідно до цього Порядку. Пунктом 5 Порядку встановлено, що фізична або юридична особа, яка виявила бажання укласти договір оренди комунального майна, подає заяву на ім'я начальника Головного управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) та визначений цим Порядком перелік документів. Пунктами 5.2, 5.3 Порядку встановлено, що постійна комісія Київради з питань власності розглядає внесені на її розгляд Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) пропозиції щодо передачі в оренду майна територіальної громади міста Києва та, у разі підтримки цієї пропозиції, вносить відповідний проект рішення на розгляд пленарного засідання сесії Київради. Оскільки позивачем не було подано в установленому порядку заяву з проханням продовжити термін дії договору оренди, на засіданні постійної комісії Київради з питань власності (протокол № 30), яке відбулося 18.06.2007, позивачу було відмовлено в продовженні терміну ДІЇ договору оренди, оскільки останньою було прийнято рішення про те, що право оренди зазначених приміщень виборюватиметься на конкурсних засадах. Рішенням Київської міської ради від 15.03.2007 № 261/922 було створено комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтранспарксервіс». Пункт 3.1 Статуту комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтранспарксервіс»зазначає, що підприємство створене з метою покращення організації дорожнього руху в частині впорядкування робіт з паркування, застосування інформаційних технологій, сучасних технічних засобів організації дорожнього руху, розвитку мережі паркінгів, механізованих автомобільних стоянок, платних місць паркування та інших об'єктів дорожнього сервісу в місті Києві. В процесі здійснення організаційно-правових заходів щодо створення згаданого комунального підприємства виникала необхідність у його забезпечення приміщеннями для здійснення ним статутних завдань. Постійною комісією Київради з питань власності на своєму засіданні 25.07.2007 (протокол № 34) було прийнято рішення про передачу цьому комунальному підприємству в оренду спірних приміщень, оскільки у відповідності до ч. 7 ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об'єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати надання послуг населенню. Враховуючи викладене просить в позові відмовити.

Третя особа 1 у письмових поясненнях зазначає наступне. Станція технічного обслуговування автомобілів КП «Київпастранс»(надалі за текстом - СТО) створена відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 24.10.2001 № 2276 та наказу комунального підприємства «Київпастранс»від 01.11.2001№ 2 має статус відокремленого підрозділу комунального підприємства «Київпастранс»та здійснює свою діяльність в межах прав наданих їй «Положенням відокремленого підрозділу станція технічного обслуговування автомобілів»затвердженого наказом КП «Київпастранс»від 07.12.2001 № 28 та в межах законодавства України що регулює здійснення господарської діяльності. Відповідно додатку № 17 до наказу від 01.02.2005 № 37 про внесення змін та Доповнень до Положення, СТО надається право за попереднім погодженням з КП «Київпастранс»здавати в оренду, надавати у тимчасове користування іншим установам організаціям будинки, споруди, нежилі приміщення та п.п. 8.5. Положення відносини СТО з іншими підприємствами в усіх сферах господарської діяльності здійснюється на основі договорів. 05.01.2004 між СТО та ТОВ «РВ Сервіс-Плюс»було укладено договір № 76 оренди нерухомого майна (нежилих приміщень) комунальної власності м. Києва, що надається у відокремленому підрозділі СТО КП «Київпастранс»за адресою: м. Київ, вул. Чистяківська. 19 літ. А (далі договір № 76) на підставі рішення Київської міської ради від 27.11.2003 № 246/1121, за яким орендодавець –СТО передає, а орендар - ТОВ «РВ Сервіс-Плюс»приймає нежилі приміщення загальною площею 486,78 кв. м. терміном з 05.01.2004 до 04.01.2007. Протягом дії договору № 76 орендар сумлінно виконував обов’язки за договором, та після закінчення строку його дії надав СТО лист вих. № 1 від 24.01.2007 на ім’я начальника, щодо продовження терміну дії договору № 76, тим самим визнаючи припинення дії договору № 76, що є істотною умовою договору оренди нерухомого майна, відповідно до ст. 284 ГК України. Ст. 10 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», тим самим стверджуючи протилежне у п. 2 п.п. 2.6., 2.8. Позову в частині обґрунтування позовних вимог позивач наголошує на тому що сторони не зробили жодних заяв ні щодо зміни істотних умов ні щодо повідомлення одна одну про закінчення терміну дії договору. Натомість сторони домовились укласти, і уклали тимчасовий договір оренди № 76 на умова попереднього договору (типового), відповідно до листа Київської міської державної адміністрації КП «Київпастранс»від 25.05.2006 № 14-01/11-18 «Керівникам філій та відокремлених підрозділів»з додатком д нього листа Головного управління комунальної власності м. Києва від 15.05.2006 № 04218190 щодо доцільності укладення тимчасових договорів на умовах попереднього договору до розгляду питання про дозвіл на переукладення основного договору на умовах оренди, керуючись п.п. 4.2. ст. 4. Положення відокремленого підрозділу. Тим самим домовившись у частині строк дії договору, а саме п.п. 9.1.: вступає в силу з моменту підписання (03.01.2008) та діє до винесення відповідного рішення КП «Київпастранс», якому у свою чергу СТО направило відповідного листа № 27/01-58 від 31.01.2007, з проханням про прийняття відповідного рішення, а так як КП «Київпастранс»є залежне та керується у своїй діяльності рішеннями КМР п.п. 4.1 Статуту, тау створене відповідно до Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 27.12.2000 № 2349 «Про створення Комунального підприємства «Київпастранс», та на підставі п.п. 5.4. статуту К1 «Київпастранс», рішення Київської міської ради №1165/1826 від 12.07.2007 допустити як відмову від продовження договору оренди, відповідно до пп.1, 2 ст. 763 ЦК України де визначено що: договір найму укладається на строк, встановлений договором, якщо строк найму не встановлений, догові найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного н невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це друг сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна –за три місяці.

Третя особа 2 вимог суду викладених в ухвалі від 04.03.2008 не виконала, а саме не подала письмові пояснення з приводу заявлених позивачем позовних вимог. В судовому засіданні представник третьої особи 2 просив в позові відмовити посилаючись на те, що рішення Київською міською радою прийняті у відповідності до діючого законодавства та в межах компетенції.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2004 року на підставі рішення Київської міської ради від 27.11.2003 № 246/1121 між Відокремленим підрозділом «Станція технічного обслуговування автомобілів Комунального підприємства «Київпастранс»та Товариством з обмеженою відповідальністю «РВ-Сервіс Плюс»було укладено договір № 76 оренди нерухомого майна (нежилих приміщень) комунальної власності територіальної громади міста Києва (далі –договір № 76).

Відповідно до пунктів 1.1., 2.1 договору № 76, орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нежилі приміщення за адресою: вул.. Чистяківська, 19-А, загальною площею 486,78 кв. м., в т.ч. корп.. № 7 на 1-му поверсі –330,22 кв. м. –під СТО, на другому поверсі –156,56 кв. м. –підсобне приміщення.

На виконання вимог пункту 4.1 договору № 76 орендодавець за актом приймання-передачі передав, а орендар прийняв нежилі приміщення площею 486,78 кв. м. на першому і другому поверхах за адресою: м. Київ, вул. Чистяківська, 19-а.

Статтею 763 Цивільного кодексу України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пунктом 9.1. договору № 76 встановлено, що він діє з 05.01.2004 до 04.01.2007.

Відповідно з пунктом 9.5 договору № 76, договір припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Зважаючи на викладене, строк дії договору № 76 закінчився 04.01.2007.

Частина третя статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» надає орендарю, який належним чином виконував свої обов'язки, переважне право після закінчення терміну договору оренди, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін. Умови договору оренди на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо умов договору переважне право орендаря на укладення договору припиняється.

Таким чином, реалізація орендарем переважного права на продовження договору оренди на новий термін полягає в укладенні між орендарем та орендодавцем нового договору оренди на новий строк з умовами погодженими обома сторонами.

Стаття 777 Цивільного кодексу України зазначає, що наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. При цьому, наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Відповідно до пункту 5.4 договору № 76, орендар після закінчення терміну дії договору має переважне право, за інших рівних умов, на продовження дії договору, за умови належного виконання своїх обов’язків, передбачених цим договором. Дозвіл на продовження строку оренди надає Київрада.

Пунктом 9.3. договору № 76 також встановлено, що після закінчення строку дії договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради.

Стаття 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»зазначає, що відносини щодо оренди майна, що перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Порядком передачі майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.09.2006 № 34/91, встановлено, що юридична особа, яка виявила бажання укласти договір оренди комунального майна, подає заяву на ім'я начальника Головного управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Головного управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) з проханням продовжити термін дії договору № 76 від 27.02.2007, тобто після спливу терміну його дії.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивач не реалізував своє переважне право на продовження дії договору оренди на новий строк.

Разом з тим, стаття 785 Цивільного кодексу України зазначає, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Статтею 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майн»встановлено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно пункту 7.5 договору № 76, у разі закінчення строку дії договору орендар зобов’язаний за актом приймання-передачі повернути об’єкт оренди орендодавцеві у стані, в якому перебував об’єкт оренди на момент його передачі в оренду, з урахуванням усіх здійснених орендарем поліпшень, які не можливо відокремити від об’єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

У матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі об’єкта оренди орендарем орендодавцю, складений на виконання вимог пункту 7.5 договору № 76.

Таким чином, після 04.01.2007 та станом на день розгляду даного спору позивач продовжує користуватися орендованими, згідно договору № 76, приміщеннями.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно частини четвертої статті 284 Господарського кодексу України, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Сторони не надали суду доказів вчинення у період з 04.01.2007 до 04.02.2007 дій, спрямованих на припинення чи зміну умов договору № 76. Також, відповідач не надав доказів повідомлення орендаря про припинення дії договору № 76 та звільненням останнім займаних приміщень.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що дія договору № 76 була продовжена на той же строк та на тих самих умовах, які було встановлено договором № 76, тобто до 03.01.2010.

Тимчасовий договір № 76 від 03.01.2007, укладений між позивачем та третьою особою судом до уваги не приймається, оскільки Положенням відокремленого підрозділу «Станція технічного обслуговування автомобілів», затвердженого наказом КП «Київпастранс»від 07.12.2001 № 28 (з урахуванням змін внесених наказом № 37 від 01.02.2005), передбачено право третьої особи надавати в орендне користування майно лише за попереднім погодженням з КП «Київпастранс».

У відповідності до листа КП «Київпастранс» від 25.05.2006 № 14-01/11-18, та з урахуванням листа Головного управління комунальної власності м. Києва від 15.05.2006 № 25, третя особа мала право на укладення тимчасових договорів оренди лише з тими орендарями, які подали до Головного управління комунальної власності м. Києва звернення про продовження термінів дії договорів оренди.

З огляду на те, що станом на травень 2006 року дія договору № 76 не закінчилася, позивач до такого кола орендарів не входив, отже права укладати з ним договір оренди третя особа не мала.

Крім того, в будь-якому випадку, Тимчасовий договір № 76 від 03.01.2007, укладений між позивачем та третьою особою, не свідчить про небажання орендодавця за договором № 76 продовжувати його дію.

12 липня 2007 року Київська міська рада прийняла рішення № 1165/1826 «Про продовження дії договорів оренди та надання дозволів на укладення договорів суборенди».

Як вбачається з додатку № 2 до цього рішення, а саме, з пункту 21 Товариству з обмеженою відповідальністю «РВ-Сервіс Плюс»було відмовлено у продовженні дії договору № 76 та вирішено передати в орендне користування орендоване згідно договору № 76 майно на конкурсних засадах.

Крім того, підпунктом 5.5. Порядку передачі майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.09.2006 № 34/91, встановлено, що заявнику може бути відмовлено в передачі комунального майна в оренду у випадку:

- прийняття Київрадою рішення про приватизацію або передприватизаційну підготовку об'єкта;

- прийняття Київрадою рішення про реконструкцію об'єкта;

- включення майна до переліку об'єктів, які не можуть бути передані в оренду, або до переліку об'єктів, які передаватимуться в оренду на конкурентних засадах;

- якщо запропоновані умови подальшої експлуатації об'єкта оренди не відповідають напрямкам розвитку відповідної інфраструктури на цій території міста;

- якщо орендар не виконував або порушував істотні умови договору оренди та має заборгованість по орендній платі;

- резервування об'єкта оренди для розміщення органів державної виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій комунальної власності;

- надходження двох або більше заяв на один об'єкт комунальної власності.

З наданого відповідачем витягу з протоколу засідання постійної комісії Київради з питань власності № 30 від 18.06.2007 вбачається, що питання про продовження терміну дії договору оренди № 76 на засіданні комісії не розглядалося, а тому відмовити позивачу у наданні дозволу на продовження дії договору № 76 Київська міська рада в особі постійної комісії з питань власності, з вказаних вище підстав, не могла.

Також, з урахування вище встановлених обставин справи, на момент прийняття Київською міською радою рішення від 12.07.2007 № 1165/1826 «Про продовження дії договорів оренди та надання дозволів на укладення договорів суборенди», дія договору оренди № 76 вже була продовжена на строк до 03.01.2010 на підставі статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», статті 764 Цивільного кодексу України та статті 284 Господарського кодексу України.

Частина перша статті 651 Цивільного кодексу України зазначає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майн», одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Пунктом 9.4 договору № 76 встановлено, що одностороння відмова від договору не допускається.

Таким чином, пункт 21 додатку № 2 до рішення Київської міської ради від 12.07.2007 № 1165/1826 «Про продовження дії договорів оренди та надання дозволів на укладення договорів суборенди», є таким, що порушує права позивача як орендаря за договором № 76 та суперечать вищевказаним нормам Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Отже, пункт 21 додатку № 2 до рішення Київської міської ради від 12.07.2007 № 1165/1826 «Про продовження дії договорів оренди та надання дозволів на укладення договорів суборенди»є незаконними та підлягають скасуванню.

22 серпня 2007 року Київська міська рада прийняла рішення № 154/1988 «Про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду державним та комунальним підприємствам (установам, організаціям)».

Згідно додатку до вказаного рішення, а саме, пункту 4, приміщення у корпусі № 7 1, 2-й поверх –486,78 кв. м., розташовані на вул. Чистяківській, 19-а було вирішено надати в орендне користування КП «Київтранспарксервіс».

У відповідності до частини першої статті 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Як вбачається з пункту 4 додатку № 154/1988 від 22.08.2007 «Про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду державним та комунальним підприємствам (установам, організаціям)»та договору № 76, Київська міська рада надала в орендне користування КП «Київтранспарксервіс»приміщення, які вже перебували у орендному користуванні позивача на підставі договору № 76.

В матеріалах справи відсутні докази вирішення між позивачем та відповідачем питання про припинення дії договору № 76 на момент прийняття рішення № 154/1988 від 22.08.2007.

Таким чином, пункт 4 додатку № 154/1988 від 22.08.2007 «Про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду державним та комунальним підприємствам (установам, організаціям)»суперечить статтям 651, 764 Цивільного кодексу України, статтям 284, 188, 291 Господарського кодексу України та статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно з пунктом 2 Роз’яснення Вищого Господарського суду України від 26.01.2000 № 02-5/35 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органі», підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов’язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане ним за договором оренди, нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту права власності. Орендар може зажадати повернення орендованого майна з будь-якого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні ним, відшкодування шкоди, завданої майну громадянами і юридичними особами, включаючи орендодавця.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги ТОВ «РВ-Сервіс Плюс» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради «Про продовження дії договорів оренди та надання дозволів на укладення договорів суборенди»від 12.07.2007 № 1165/1826 в частині позиції 21 додатку № 2 до вказаного рішення Київської міської ради.

3. Визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради «Про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду державним та комунальним підприємствам (установам, організаціям)»від 22.08.2007 № 154/1988 в частині позиції 4 додатку до вказаного рішення Київської міської ради стосовно корпусу № 7 на 1 поверсі - 330,22 кв. м., на 2 поверсі –156,56 кв. м.

4. Стягнути з Київської міської ради (м. Київ, вул. Хрещатик, 36, код 22883141) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РВ-Сервіс Плюс»(м. Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петрушки, вул. Гагаріна, 31, код 31767309) 170 (сто сімдесят) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя

В.В. Сівакова