ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.05.08 Справа №21/53/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Антонік С.Г. судді Мірошниченко М.В. , Мойсеєнко Т. В.

при секретарі Акімовій Т.М.

за участю представників:

позивача: Фоменко Л.В., довіреність від 06.03.2008р.;

відповідача-1: Крамаренко А.А., довіреність від 05.05.2008р.;

відповідача-2: не з’явився;

відповідача-3: Панченко В.М., довіреність № 188 від 02.10.2006р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

«Агропромислова компанія «Злагода+»,

с. Рябухи Талалаївського району Чернігівської області

на ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.03.2008р.

у справі № 21/53/08

за позовом Закритого акціонерного товариства

«Фастівський комбінат хлібопродуктів»,

м. Фастів Київської області

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю

«Агропромислова компанія «Злагода+»,

с. Рябухи Талалаївського району Чернігівської області

до відповідача-2 Сільськогосподарського виробничого кооперативу

ім. С.О. Прядка, с. Перемога Ніжинського району

Чернігівської області

до відповідача-3 Акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк»,

м. Запоріжжя

про визнання недійсними протоколів проведення аукціонів і

договорів купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Закритим акціонерним товариством «Фастівський комбінат хлібопродуктів», м. Фастів Київської області було подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Злагода+», с. Рябухи Талалаївського району Чернігівської області (відповідач-1), Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. С.О. Прядка, с. Перемога Ніжинського району Чернігівської області (відповідач-2) і Акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк», м. Запоріжжя (відповідач-3) про визнання недійсними протоколів проведення аукціону №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 від 21.12.2007р., складених за результатами проведення на Товарній біржі «Поліська» аукціону з продажу майна відповідача-1, відповідно до яких переможцем аукціону став відповідач-2, а також про визнання недійсними укладених на підставі зазначених протоколів проведення аукціону договорів купівлі-продажу № АКР-20 від 21.12.2007р., №АКР-21 від 21.12.2007р., №АКР-22 від 21.12.2007р., №АКР-23 від 21.12.2007р., №АКР-24 від 21.12.2007р., №АКР-25 від 21.12.2007р., №АКР-26 від 21.12.2007р., №АКР-27 від 21.12.2007р., №АКР-28 від 21.12.2007р., №АКР-29 від 21.12.2007р., №АКР-30 від 21.12.2007р., №АКР-31 від 21.12.2007р. між відповідачем-1 і відповідачем-2.

В позові також містилась заява про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом: 1) накладення арешту на таке майно: трактор гусеничний «Челенджер МТ 865», заводський № BDS 40859, 2005 року випуску; трактор гусеничний «Челенджер МТ 865», заводський № BDS 40860, 2005 року випуску; сівалка «Борго 8810-54/6350», заводський №38334AS–24, 2005 року випуску; сівалка «Борго 8810-54/6350», заводський №38334AS–25, 2005 року випуску; спіральний каток «Борго WTP-60», заводський №38343 WT-03, 2005 року випуску; спіральний каток «Борго WTP-60», заводський №38343 WT-04, 2005 року випуску; агрегат «Борго 7200», заводський №38225НН-15, 2005 року випуску; самохідний оприскувач RG-1064, заводський №106026804, 2004 року випуску; бункер «Борго 1100», заводський №38379GC-04, 2005 року випуску; зернозбиральний комбайн «КЛАС «Lexion 580», заводський №58600792, 2005 року випуску; зернозбиральний комбайн «КЛАС «Lexion 580», заводський №58600793, 2005 року випуску; зернозбиральний комбайн «КЛАС «Lexion 580», заводський №58600794, 2005 року випуску; 2) заборони іншим особам вчиняти певні дії стосовно вищевказаного майна, а саме: 2.1) заборони інспекції держтехнагляду Ніжинського району Чернігівської області вчиняти дії щодо зняття з обліку вказаного майна; 2.2) заборони відповідачу-2 та іншим особам здійснювати відчуження і дії з передачі будь-яким особам вказаного майна; 2.3) заборони відповідачу-1 переміщати з території його тракторної бригади у с. Безуглівка Ніжинського району Чернігівської області, передавати будь-яким особам, вчиняти інші дії з експлуатації і пересування зазначеного майна; 3) заборони державному реєстратору – Талалаївській райдержадміністрації, Головному управлінню статистики в Чернігівській області здійснювати дії з виключення юридичної особи відповідача-1 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.03.2008р. було порушено провадження у справі № 21/53/08 за вказаним позовом. Цією ж ухвалою в порядку ст.ст. 66, 67 ГПК України вжиті заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищеперелічене майно; заборони будь-яким особам вчиняти дії стосовно такого майна; заборони інспекції держтехнагляду Ніжинського району Чернігівської області вчиняти дії щодо зняття з обліку вказаного майна; заборони відповідачу-2 та іншим особам здійснювати відчуження і дії з передачі будь-яким особам вказаного майна; заборони відповідачу-1 переміщати з території його тракторної бригади у с. Безуглівка Ніжинського району Чернігівської області, передавати будь-яким особам, вчиняти інші дії з експлуатації і пересування зазначеного майна.

Не погоджуючись з прийнятою у справі ухвалою суду, ТОВ «АПК «Злагода+», відпоаівдачем-1 у справі, була подана апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування ухвали господарського суду Запорізької області від 07.03.2008р. у справі № 21/53/08 щодо вжиття заходів забезпечення позову, як такої, що прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Зазначена апеляційна скарга апеляційним господарським судом прийнята до розгляду лише в частині, що стосується вжитих судом першої інстанції заходів забезпечення позову, оскільки згідно зі ст.ст. 64, 106 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі не підлягає апеляційному оскарженню.

В обґрунтування вимог по апеляційній скарзі заявник зазначає зокрема, що позивач не є кредитором ТОВ «АПК «Злагода+», і відповідно останній не має жодних грошових або майнових зобов’язань перед позивачем. Відносно відповідача-1 господарським судом Чернігівської області прийнята постанова від 03.10.2007р. у справі № 9/75б про визнання боржника банкрутом, а згідно зі ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника; накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається. Отже, висновок суду щодо необхідності забезпечення позову суперечить ч.1 ст.23 названого Закону. Крім того, ані судом, ані позивачем не викладені і не доведені обставини, з якими пов’язана необхідність застосування заходів щодо забезпечення позову.

ЗАТ «Фастівський комбінат хлібопродуктів», позивач у справі, у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти викладених в ній доводів. Зазначає зокрема, що внаслідок порушень, які допущені відповідачами при реалізації майна банкрута, позивач позбавлений можливості прийняти участь у придбанні цього майна для використання у своїй діяльності, у зв’язку з чим є невірним посилання скаржника на відсутність грошових або майнових зобов’язань відповідача-1 перед позивачем. Висновок заявника про те, що оскаржувана ухвала суду про забезпечення позову суперечить ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не відповідає чинному законодавству України і фактичним обставинам справи, оскільки арештоване майно належить не банкруту, а відповідачу-2, що підтверджується спірними протоколами проведення аукціону від 21.12.2007р. №№ 1 – 12 і договорами купівлі-продажу від 21.12.2007р. №№ АКР-20 – АКР-31. Обґрунтоване припущення щодо неможливості або утруднення виконання судового рішення при невжитті заходів по забезпеченню позову, у випадку задоволення позову, полягає в тому, що відповідач-2 або інша особа має необмежені права щодо відчуження будь-яким способом майна, отриманого у власність за спірними договорами до вирішення судового спору по суті; використання відповідачем-2 або іншою особою зазначеного права призведе до необхідності оспорювання ймовірних договорів відчуження майна, що значно ускладнить виконання рішення суду. На думку позивача, застосовані судом заходи забезпечення позову є адекватними вимогам позивача, оскільки такі заходи направлені на попередження вчинення дій, спрямованих на подальше відчуження майна, що є предметом купівлі-продажу по спірним договорам. Позивач просить ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.03.2008р. у справі №21/53/08 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

АКБ «Індустріалбанк», відповідач-3 у справі, у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти викладених в ній доводів. Зазначає зокрема, що обставини, на яких ґрунтуються вимоги скаржника, не відповідають предмету вимоги по скарзі. Норма ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», на яку посилається відповідач-1, забороняє накладення арештів або інших обмежень тільки на майно банкрута, проте на момент прийняття оскаржуваної ухвали майно вже було продано відповідачу-2 і не належало банкруту (позивачу). Відповідач-3 просить ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.03.2008р. у справі №21/53/08 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду №899 від 13.05.2008р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Антоніка С.Г. (головуючий), суддів Мірошниченка М.В. - доповідач, Мойсеєнко Т.В.

В судовому засіданні присутні представники сторін підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзивах на неї.

Від СВК ім. С.О. Прядка відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило. Відповідач-2 законним правом на участь свого представника в судовому засіданні не скористався. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Колегія суддів на підставі ст. 75 ГПК України

вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами, у відсутності відповідача-2, оскільки його неявка не перешкоджає вирішенню спору.

В судовому засіданні 14.05.2008р. за згодою присутніх представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції.

За клопотанням учасників судового процесу розгляд справи вівся без застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового процесу.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За змістом ст.67 ГПК України, позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з Роз’ясненням ВАСУ «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» № 02-5/611 від 23.08.1994р., умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Стаття 66 ГПК України обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В позовній заяві ставляться вимоги про визнання недійсними на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України протоколів проведення аукціону №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 від 21.12.2007р., складених за результатами проведення на Товарній біржі «Поліська» аукціону з продажу майна відповідача-1, відповідно до яких переможцем аукціону став відповідач-2, а також про визнання недійсними укладених на підставі зазначених протоколів проведення аукціону договорів купівлі-продажу від 21.12.2007р. №№ АКР-20 – АКР-31 між відповідачем-1 і відповідачем-2.

В обґрунтування таких вимог позивач послався на те, що аукціони від 21.12.2007р. з продажу майна відповідача-1 були проведенні з порушенням норм чинного законодавства України. Як вказує позивач, зміст спірних протоколів проведення аукціону, а також укладених на підставі цих протоколів договорів купівлі-продажу суперечить ЦК України та іншим актам цивільного законодавства, а саме: ст.ст. 25, 29, 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 8, 15 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», ст.ст. 253, 638, 639 ЦК України, ст.ст. 3, 9, 10, 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», «Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України, ФДМУ від 24.11.2003р. №142/5/2092, Національному стандарту 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003р. №1440.

Як вказувалось вище, в позовній заяві містилась заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке реалізовувалось на аукціоні від 21.12.2007р., а також забороною відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються такого майна. Позивач також клопотав про заборону державному реєстратору – Талалаївській райдержадміністрації, Головному управлінню статистики в Чернігівській області здійснювати дії з виключення юридичної особи відповідача-1 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Вживаючи заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке реалізовувалось на аукціоні від 21.12.2007р., а також забороною відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються такого майна, місцевим господарським судом не було враховано того, що позовні вимоги носять немайновий характер. У випадку задоволення позовних вимог та при відсутності перелічених заходів забезпечення позову, буде відсутній будь-який факт ускладнення або неможливості виконання судового рішення. Тобто, відсутність арешту на майно та відсутність заборони переліченим особам вчиняти певні дії, що стосуються такого майна, не утруднить виконання рішення суду про визнання недійсними спірних протоколів проведення аукціону та укладених на підставі цих протоколів договорів купівлі-продажу майна, стороною за якими позивач не є.

Таким чином, відсутні обставини реального утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду при задоволенні позову (повністю або частково) в разі невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно і заборони відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються такого майна.

Слід зазначити, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі належним чином не обґрунтовано необхідність вжиття заходів до забезпечення позову.. Посилання ж суду на те, що умовою застосування заходів по забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що можуть виникнути ускладнення під час виконання рішення суду в разі невжиття заходів по забезпечення позову, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки в ухвалі не конкретизовано, в чому саме може полягати ускладнення або неможливість виконання судового рішення.

В позовній заяві позивачем також жодним чином не мотивовано необхідність вжиття заходів до забезпечення позову. Позивачем не надано жодного належного доказу ( в розумінні ст. 34 ГПК України) щодо неможливості (утруднення ) виконання судового рішення. У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що при незастосуванні судом заходів забезпечення позову, відповідач-2 або інша особа має необмежені права щодо відчуження будь-яким способом майна, отриманого у власність за спірними договорами до вирішення судового спору по суті, і використання вказаними особами таких прав призведе до необхідності оспорювання ймовірних договорів відчуження майна, що, на думку позивача, ускладнить виконання рішення суду (у випадку задоволення позовних вимог).

Колегія суддів вважає такі твердження позивача необґрунтованими, оскільки ймовірність подальшого перепродажу відповідачем-2 майна, придбаного на проведеному 21.12.2007р. аукціоні, жодним чином не ускладнить та не унеможливить виконання судового рішення у справі № 21/53/08, у випадку задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, виходять за межі позовних вимог у даній справі і безпосередньо не стосуються предмету позовних вимог. Тобто, заява позивача, викладена в позовній заяві, не направлена на забезпечення позовних вимог.

З викладеного вбачається, що заходи до забезпечення позову, які застосовані судом першої інстанції, не відповідають вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності і пов’язаності вимог заявника, а також принципам допустимості і належності вжитих судом засобів забезпечення. Зазначені заходи не збалансовують інтереси сторін. Накладення арешту на майно, яке реалізовувалось на аукціоні від 21.12.2007р., а також заборона відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються такого майна не спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, з урахуванням також і того, що позов носить немайновий характер.

Отже, викладені позивачем у відзиві на скаргу доводи щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, з урахуванням змісту та предмету позовних вимог, суд знаходить необґрунтованими. Суд першої інстанції дійшов до безпідставного висновку про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову.

З огляду на викладене, колегія суддів знаходить підстави для скасування оскаржуваної ухвали в частині вжиття заходів до забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Злагода+», с. Рябухи Талалаївського району Чернігівської області задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.03.2008р. у справі № 21/53/08 скасувати - в частині вжиття заходів до забезпечення позову.

Заяву Закритого акціонерного товариства «Фастівський комбінат хлібопродуктів», м. Фастів Київської області про вжиття заходів до забезпечення позову залишити без задоволення.

Головуючий суддя Антонік С.Г.

судді Мірошниченко М.В.

Мойсеєнко Т. В.