ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" березня 2008 р.

Справа № 17/18-08-696

За позовом:            Державного підприємства „Державний проектно-вишукувальний

та науково-дослідний інститут морського транспорту „Чорноморндіпроект”;

до відповідача: Акціонерного товариства „Компанія Бокситів Кіндії”;

про          стягнення заборгованості 81415,85 доларів США.

Суддя Зуєва Л.Є.

Представники:

від позивача                    Власенко О.М. - повірений;

від відповідача          не з’явився;

Суть спору: Державне підприємство „Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту „Чорноморндіпроект” звернувся до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства „Компанія Бокситів Кіндії” /мовою оригіналу (французькою) COMPAGNIE DES BAUXITES DE KINDIA „C.B.K” S.A./ 81415,85 доларів США заборгованості за поставлений товар згідно Контракту укладеному між сторонами від 07.09.06 № ЭКГ-09-06.

Відповідач у судове засідання не з’явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином про що свідчать поштові квитанції компанії “DHL Express” та листи цієї ж компанії про вручення ухвали суду та копії позовної заяви, які наявні в матеріалах справи, відзиву на позовну заяву не надав, про поважність причини своєї неявки суд не повідомляв, у зв’язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно ст.75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

07.09.2006 р. Державне підприємство „Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту „Чорноморндіпроект” (Постачальник) та Акціонерне товариство „Компанія Бокситів Кіндії” (Покупець) уклали Контракт №ЭКГ-09-06 на виготовлення та поставку товару „Розробка робочого проекту ремонту причалу №8 рудного порту Конакрі, Гвінейська Республіка” (надалі товар).

15.01.2007 р. Постачальник та Покупець уклали Додаткову угоду №1 до Контракту №ЭКГ-09-06 від 07.09.2006р., якою було продовжено термін дії Контракту до 31.01.2008 р. та передбачено, що закінчення цього терміну не звільняє сторони від виконання тих зобов’язань, що залишились не виконаними.

16.05.2007 р. Постачальник та Покупець уклали Додаткову угоду №2 до Контракту №ЭКГ-09-06 від 07.09.2006 р., якою Календарний план поставки товару виклали у новій редакції.

Згідно п.2.1 Контракту №ЭКГ-09-06 та Протоколу угоди про договірну ціну від 07.09.2006 р. вартість товару склала 162831,85 доларів США.

Згідно п.п.2.4, 2.5, 2.6 Контракту №ЭКГ-09-06 від 07.09.2006 р. Покупець зобов’язується здійснити оплату товару двома платежами: аванс у розмірі 50% від його вартості та остаточний розрахунок, що має бути здійснений впродовж 10-ти днів після поставки товару на підставі виставленого Постачальником рахунку.

Пунктом 2 укладеного між сторонами Контракту №ЭКГ-09-06 від 07.09.2006р. сторони погодили валюту платежу –долари США.

Як вбачається з банківських виписок представлених у матеріали справи відповідач здійснив оплату лише авансу у розмірі 81416,00 дол. США, у т.ч. 05.02.2007 р. –50000,00 дол. США, 07.03.2007р. –31416,00 дол. США.

Постачальник поставив Відповідачу товар вартістю 162831,85 доларів США через Міжнародну прискорену пошту «EMS»Державного підприємства спеціального зв’язку (накладна ЕЕ 650123043UA, ВМД №500000001/7/000068 від 06.06.2007р.). А також виставив йому Рахунок №0012464, що підтверджується даними графи 44 ВМД №500000001/7/000068 від 06.06.2007р.

Покупець прийняв товар у повному комплекті за Актом здачі-приймання та підтвердив, що товар задовольняє умовам Контракту і належним чином оформлений. У Акті здачі-приймання Покупець також підтвердив, що залишок суми по оплаті за поставлений товар складає 81415,85 доларів США.

У відповідності до п. 2.6 укладеного Контракту №ЭКГ-09-06 від 07.09.2006р. кінцевий розрахунок по даному контракту проводиться на протязі 10 днів після поставки товару на підставі виставленого постачальником рахунку.

Так позивач 04.06.2007р. виставив відповідачу рахунок-фактуру №СФ-0012464 на суму 81415,85 дол.США. Однак відповідач виставлений йому рахунок-фактуру не оплатив, у зв’язку з чим у нього з врахуванням оплати авансу у розмірі 81416,00 дол. США, утворилася заборгованість у розмірі 81415,85 доларів США.

Зазначені обставин спонукали ДП „Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту „Чорномордніпроект” звернутися до господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства „Компанія Бокситів Кіндії” /мовою оригіналу (фр.) COMPAGNIE DES BAUXITES DE KINDIA „C.B.K” S.A./ про стягнення 81415,85 дол. США.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.02.2008р. порушено провадження у справі №17/18-08-696 за позовом Державного підприємства „Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту „Чорномордніпроект” до відповідача Акціонерного товариства „Компанія Бокситів Кіндії” /мовою оригіналу (фр.) COMPAGNIE DES BAUXITES DE KINDIA „C.B.K” S.A./ про стягнення 81415,85 дол. США.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані у ході розгляду справи докази, заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних правових підстав.

Місцезнаходженням Позивача є Україна, місцезнаходженням Відповідача –Гвінейська Республіка.

Як випливає з п. 9.2 Контракту №ЭКГ-09-06 від 07.09.06 сторони погодили, що спори, які підвідомчі Господарському суду Одеської області підлягають розгляду у цьому суді, у інших випадках спори розглядаються Міжнародним комерційним арбітражним судом при ТПП у м.Москві, Росія; арбітр –один, мова провадження –російська, матеріальне право –Росії.

Згідно ч. 1 ст.4 ГПК України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.2 Закону України „Про міжнародне приватне право” цей Закон застосовується з питань підсудності судам України справ з іноземним елементом.

Згідно п.7 ч.1 ст.76 Закону України „Про міжнародне приватне право”, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Як вбачається з документів у справі, подією, що стала підставою для подання позову, є несплата боргу Відповідачем, тобто невиконання ним грошового зобов’язання.

У відповідності до ч. 1 п. 4 ст. 532 ЦК України, місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов'язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов'язання.

Місцезнаходженням Позивача є місто Одеса, виконання зобов’язання по виготовленню та поставці товару „Розробка робочого проекту ремонту причалу №8 рудного порту Конакрі, Гвінейська Республіка” відбувалося також на території України, тому суд вважає, що справа підсудна за територіальною підсудністю господарському суду Одеської області та правовідносини, що склалися між сторонами по справі повинні вирішуватися по діючому законодавству України.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовЧязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовЧязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій – це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовЧязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі ст.204 ЦК України договір укладений між сторонами по справі, як цивільно-правовий правочин є правомірним на час розгляду справи, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом, та він не визнаний судом недійсними, тому зобов’язання за цим договором мають виконуватися належним чином.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, при цьому відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовЧязання не допускається.

Так розглядом матеріалів справи встановлено, що у відповідності до п. 2.6 укладеного Контракту, відповідач зобов’язався провести кінцевий розрахунок на протязі 10-ти днів після поставки товару на підставі виставленого рахунку.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, а саме митної декларації № ЕЕ 650123043 VА від 06.06 2007року позивачем на адресу відповідача була відправлена друкована продукція, друковані книжки брошуровані: Технічна документація «Розробка робочого проекта ремонта причалу №8 рудного порту Конакрі, Гвінейська республіка».Друкована продукція була відправлена у вигляді брошур , артикул №№86200-86211 у кількості 48 штук, виробник Державне підприємство „Державний проектно-вишукувальний науково-дослідний інститут морського транспорту „Чорноморндіпроект”.

04.06.2007р. позивачем відповідачу було виставлено рахунок-фактуру №СФ-0012464 на суму 81415,85 дол. США.

Крім того, 31.01.2008р. між сторонами по справі було підписано акт приймання-здачі виконаних робіт, відповідно до якого сторони дійшли згоди, що товар поставлений позивачем відповідачу (код продукції по ТН ВЄД-4901 10 00 00) відповідає умовам Контракту, в належному порядку оформлений і прийнятий відповідачем в повному комплекті, у зв’язку з чим до повної оплати вартості переданого по Контракту товару відповідачем слід сплатити 81415,85 дол. США.

Однак відповідач свої зобов’язання по оплаті повної вартості переданого йому товару у встановлений строк не виконав, чим порушив умови укладеного Контракту.

У відповідності до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до вимог ст. 599 ЦК України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

При цьому, договір є обов'язковим для виконання сторонами своїх зобов'язань, про що свідчить вимоги ст. 629 цього ж Кодексу.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення відповідача про дату та місце проведення судового засідання, а саме в матеріалах справи наявні листи кур’єрської компанії ЗАТ „ДХЛ Інтернешнл Україна” від 28.02.2008р., з яких вбачається, що відправлена позивачем кореспонденція по авіанакладній ДХЛ № від 25.02.2008р., та авіанакладній ДХЛ № від 25.02.2008р., а це копія позовної заяви про стягнення заборгованості від 20.02.2008р. та копії ухвали господарського суду Одеської області від 22.02.2008р. по справі №17/18-08-696 доставлені відповідачу по вказаному в авіанакладній адресі 28.02.2008року о 12 год. 10 хв. та вручено NATHALIE.

Однак відповідач не скористався своїм правом на представлення суду заперечень стосовно позовних вимог заявлених ДП „Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту „Чорномордніпроект”, у зв’язку з чим справа розглядається без участі відповідача, за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, згідно до ст. 43 ГПК України.

З огляду на викладе, приймаючи до уваги ті обставини, що станом на час розгляду справи у суді заборгованість за укладеним Контрактом №ЭКГ-09-06 від 07.09.2006р. відповідачем не сплачена, будь-яких обґрунтувань своїх заперечень відповідачем також не надано, суд дійшов до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача заявленої позивачем суми заборгованості у розмірі 81 416 дол. США.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача, згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства „Компанія Бокситів Кіндії” /6506 м. Конакрі, Гвінейська республіка, Сіте де Насьон, вілла 28 „Русал” (французькою мовою оригінала COMPAGNIE DES BAUXITES DE KINDIA „C.B.K” S.A. (BP 6506 Conakry Republique de Guinee, Cite des Nations Villa 28 „Rusal”) на користь Державного підприємства „Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту „Чорноморндіпроект” CHERNOMORNIIPROEKT (, 65058, м. Одеса, просп. Шевченка, 12) 81416,00 /вісімдесят одну тисячу чотириста шістнадцять/ доларів США - заборгованості, 4111 грн. 50 коп. /чотири тисячі сто одинадцять грн. 00 коп./ - державного мита, 118 грн. 00 коп. /сто вісімнадцять грн. 00 коп./ - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 25.03.2008р.

Суддя Зуєва Л.Є.