ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.02.08
Справа №22/462/07

Колегія суддів
Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя
Зубкова Т.П. судді  Зубкова Т.П.    , Юхименко О.В.  , Яценко О.М.

при секретарі:
Соколові А.А.

За участю
представників сторін:

відпозивача  -
ОСОБА_1.  (довіреність б/н  від 18.12.2007 р.)

від відповідача -    ОСОБА_2. (довіреність КД-1472 від
11.03.2006 р.)

розглянув у відкритому
судовому засіданні матеріали справи та апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою  відповідальністю   «Запорізький
завод напівфабрикатів»    (м. Запоріжжя)

на ухвалу
господарського суду Запорізької області від 28.11.2007 р.
у  справі  № 22/462/07

за позовом              Приватного підприємця ОСОБА_3(м.
Запоріжжя)

до відповідача       Товариства  з  обмеженою  відповідальністю   «Запорізький    завод

напівфабрикатів»    (м. Запоріжжя)

про стягнення суми,

ПП ОСОБА_3. звернулася
до  господарського суду Запорізької  області з позовом до ТОВ «Запорізький завод
напівфабрикатів»  про стягнення 80 044,90
грн. заборгованості за договором № 25/2 від 25.09.2007 р. Також позивачем було
заявлено клопотання про вжиття  заходів
до  забезпечення  позову (арк.
справи 10).

Ухвалою господарського суду
Запорізької  області від 28.11.2007 р.
за  позовною  заявою ПП ОСОБА_3. порушено провадження у
справі № 22/462/07 (суддя Скиданова Ю.О.). З метою забезпечення  позову
вказаною  ухвалою господарський
суд наклав арешт на грошові  кошти
Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод напівфабрикатів»
(69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 27, ), що  знаходяться на розрахунковому рахунку №
6589 в філії «Відділення Промінвестбанку у м. Дніпрорудне Запорізької  області, МФО 313054; та розрахунковому
рахунку № 0804 в філії «Промінвестбанку у      м. Запоріжжя», МФО 313355, в межах суми
позовних  вимог - 80925,90 грн., окрім
коштів на обов'язкові  платежі до
Державного бюджету та  заробітної  плати, до
вирішення спору по справі № 22/462/07 по суті  (арк. справи 1).

Ухвала суду  в цій частині мотивована тим, що
невжиття  заходів щодо забезпечення  позову
може  зробити  неможливим виконання рішення по справі.

Не погоджуючись з  прийнятим
судовим  актом,  Товариство з обмеженою відповідальністю  «Запорізький
завод напівфабрикатів» (відповідач у справі) звернулось до Запорізького
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Заявник просить
скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 28.11.2007 р. у
справі № 22/462/07 в частині
забезпечення  позову.  З підстав, викладених у скарзі, заявник
вважає, що  оскаржувана ухвала  прийнята з порушенням норм  процесуального права. Відповідач  вважає, що суд безпідставно застосував заходи
із забезпечення  позову, оскільки не
обґрунтував чому, на його думку, незабезпечення
позовних вимог ПП ОСОБА_3. об'єктивно може  призвести до ускладнення  чи унеможливить  виконання
рішення  в майбутньому.   На думку заявника, враховуючи не досить
значну суму  заборгованості відповідача
та нетривалість існування  боргу,
вжиття  заходів щодо  забезпечення
позову  здійснено  судом першої
інстанції   безпідставно.

Ухвалою Запорізького апеляційного
господарського суду від 04.01.2008 р. апеляційна скарга  ТОВ «Запорізький завод напівфабрикатів»  прийнята
до провадження та призначена до розгляду на 14.02.2008 р.

Розпорядженням  Голови Запорізького апеляційного
господарського суду № 228 від 13.02.2008 р. справу № 22/462/07 передано на
розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Зубкова Т.П. (доповідач),
судді Юхименко О.В., Яценко О.М.

Позивач  у справі -
ПП ОСОБА_3. апеляційну скаргу відповідача не визнає. У відзиві від
25.12.2007 р. зазначив, що звернення до
суду з заявою  про вжиття  заходів
забезпечення  позову було
здійснено ним відповідно до вимог ст. 66 ГПК України. Вказує, що в своїй  заяві висловив  достатньо обґрунтовані  припущення, що майно, яке є у  відповідача на момент пред'явлення  до
нього  позову, може зникнути,
зменшитись  за кількістю або  погіршитись за якістю  на момент виконання  рішення. Також зазначив, що обґрунтував  підстави вжиття  запобіжних
заходів  поданням відповідних  доказів наявності у нього права  вимоги (договір № 25/2  від 25.09.2007 р., акт  звірки взаємних  розрахунків від 30.10.2007 р., копії
первинних  бухгалтерських документів, які  підтверджують
відвантаження  товару та його
оплату).

На підставі
вищевикладеного позивач просить суд в
задоволенні апеляційної  скарги ТОВ
«Запорізький завод напівфабрикатів» відмовити, ухвалу господарського суду
Запорізької  області від  28.11.2007 р. по справі № 22/462/07 залишити
без змін.

В судовому засіданні
представники сторін підтримали у повному обсязі вищевикладені  доводи в обґрунтування  своїх вимог і заперечень.

Представник позивача
додатково зазначив, що для позивача, на відміну від відповідача, заявлена до
стягнення сума заборгованості  є  значною, і
підкреслив, що відповідач, незважаючи на «не досить значну суму
заборгованості», продовжує ухилятися від її погашення.

За  клопотанням сторін апеляційний розгляд справи
здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

За їх згодою в судовому засіданні
14.02.2008 р. оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи
рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої
інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України в процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в повному
обсязі.

Колегія суддів,
проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм
процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, знаходить апеляційну
скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Однією з
найважливіших  гарантій захисту прав,
свобод та інтересів осіб, які  мають
право на звернення до господарського суду, є забезпечення  позову.

Відповідно до ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд  за заявою
сторони,  прокурора чи його
заступника,  який подав позов,  або
з  своєї  ініціативи
має  право  вжити
заходів   до забезпечення   позову.

Забезпечення
позову   допускається   в
будь-якій    стадії провадження  у справі,
якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Згідно  ст. 67 ГПК України  позов
забезпечується: накладанням
арешту  на  майно
або  грошові  суми,
що  належать відповідачеві;  забороною
відповідачеві   вчиняти   певні
дії; забороною іншим особам вчиняти дії,
що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа або  іншого
документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У відповідності з зазначеною
нормою,  до заходів забезпечення позову
належить,  зокрема,  накладення
арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Вибір способу
забезпечення  залежить від  позовної
вимоги.

В даному  випадку позивач просить стягнути з
відповідача заборгованість за договором
купівлі-продажу № 25/2 від 25.09.2007 р.   в сумі
80044,90 грн.

Задовольняючи  клопотання
позивача  щодо  забезпечення позову,  суд
першої  інстанції  наклав
арешт на  грошові кошти  відповідача
в  межах суми  позову
та можливих судових витрат, окрім коштів на обов'язкові  платежі до Державного бюджету та  заробітної
плати, до  вирішення по суті  спору по справі № 22/462/07.

Забезпечення
позову  застосовується  судом, якщо
невжиття цих  заходів може
ускладнити  чи унеможливити
виконання  рішення  суду. Умовою
застосування  заходів  до забезпечення позову є достатньо
обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких  заходів
може  утруднити  чи
зробити  неможливим виконання
судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або
погіршення за якістю майна тощо на момент виконання рішення.

В заяві про
забезпечення  позову позивач  зазначив, що відповідач  має кредиторську  заборгованість перед багатьма  підприємствами міста  Запоріжжя та
має  намір реорганізувати
підприємство з метою  непогашення  наявної заборгованості.

Суд першої  інстанції,
оцінивши  матеріали справи та
доводи  позивача про вжиття заходів до
забезпечення позову,  з  метою забезпечення виконання рішення
суду,  реалізував надане  йому законом
право  та  вжив
заходів  до  забезпечення
позову, наклавши  арешт  на
грошові  кошти, що  знаходяться
на  розрахункових рахунках  відповідача в межах  позовної
суми.

В даному випадку
накладення  арешту  на
грошові  кошти, що  знаходяться
на  розрахункових рахунках  відповідача в межах  позовної
суми, є адекватним  та
співрозмірним  засобом  забезпечення
позову.

Вжиті  господарським
судом першої  інстанції заходи по
забезпеченню  позову не перешкоджають
господарській  діяльності ТОВ
«Запорізький  завод напівфабрикатів».

Колегія суддів вважає,
що в даному  випадку судом  надана вірна оцінка  обґрунтованості  доводів
заявника   щодо необхідності  вжиття
відповідних  заходів  з
урахуванням: розумності,
обґрунтованості і адекватності
вимог  заявника  щодо забезпечення   позову;
забезпечення
збалансованості  інтересів
сторін,  а  також
інших  учасників  судового
процесу;  наявності зв'язку  між конкретним заходом до забезпечення позову
і предметом позовної вимоги,
зокрема,  чи спроможний такий
захід  забезпечити фактичне  виконання
судового  рішення  в разі задоволення позову; імовірності   утруднення
виконання   або   невиконання
рішення господарського  суду  в  разі
невжиття таких заходів;  запобігання
порушенню у  зв'язку  із
вжиттям  заходів  прав
та  охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Доводи відповідача, викладені в
апеляційні  скарзі, спростовуються  вищевикладеним.

Враховуючи
наявність  достатніх  підстав припускати,  що невжиття заходів  до
забезпечення  позову  може
утруднити   чи   зробити неможливим   виконання
рішення  суду,  апеляційна інстанція  вважає,
що  місцевий господарський суд
повно і всебічно з'ясував та перевірив обставини справи, дав належну правову
оцінку всім доказам та виніс законну і обґрунтовану ухвалу, яку необхідно
залишити без змін.

Згідно ст. 33
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки доводи
заявника апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах права, не підтверджені
відповідними доказами та спростовані дослідженими обставинами справи,
апеляційна скарга залишається судом без задоволення.

Колегія суддів дійшла
висновку про відповідність ухвали господарського суду Запорізької області
нормам чинного законодавства. Підстав для скасування оскаржуваної  ухвали
колегія суддів не вбачає.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний  господарський
суд

ПОСТАНОВИВ :

1.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю   «Запорізький завод напівфабрикатів»  (м. Запоріжжя) залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Запорізької області від 28.11.2007 р.
у  справі  № 22/462/07
залишити  без змін.

Головуючий суддя
Зубкова Т.П.

судді  Зубкова Т.П.

Юхименко О.В.
Яценко О.М.