СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

28 травня 2008 року

Справа № 2-24/16833-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута В.М.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Борисової Ю.В.,

секретар судового засідання                                        Хміль О.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: Шарипова Андрія Олександровича, довіреність № 2210/10/10-0 від 27.05.08;

позивача: Сачок Олега Анатолійовича, довіреність № 571/10/10-0 від 22.02.08;

відповідача: Гриднєва В'ячеслава Вікторовича (повноваження перевірені), паспорт ЕС 019070 від 05.04.06, Керівник фірми "Агрокрим";

розглянувши апеляційну скаргу Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Колосова Г.Г.) від 25.03.2008 у справі № 2-24/16833-2007А

за позовом Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (вул. Північна, 2,Красноперекопськ,96000)

до          фірми "Агрокрим" (мкрн. 1, буд. 18, кв. 63,Красноперекопськ,96000); (96000, м. Красноперекопськ, вул. Гекало, 26)

про звернення стягнення на активи у сумі 23817,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

Красноперекопська об’єднана державна податкова інспекція звернулась до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до фірми „Агрокрим” про звернення стягнення на активи відповідача у сумі 23817,92 грн., що складає суму податкової заборгованості з податку на прибуток, в тому числі 33,96 грн. –пеня, 340,00 грн. єдиного податку на підприємницьку діяльність з юридичних осіб.

Позовні вимоги мотивовано тим, що фірма „Агрокрим” зареєстрована у якості суб'єкта підприємницької діяльності –юридичної особи і поставлена на облік у Красноперекопській ОДПІ та не виконало власний обов’язок по своєчасній сплаті самостійно узгодженої суми податків: 94167,26 грн. заборгованості з податку на прибуток, у зв’язку з чим також було нараховано штраф в сумі 368,20 грн. та 298,72 грн.-пені.

Постановою господарського суду АР Крим від 25.03.2008 року у справі № 2-24/16833-2007А у задоволенні адміністративного позову Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції відмовлено.

При прийняття постанови суд першої інстанції прийняв до уваги не надання позивачем суду доказів винесення та направлення або вручення відповідачеві рішення про застосування заходів погашення податкового боргу платника за рахунок стягнення його активів. Судом також було встановлено суперечливість розміру суми заборгованості відповідача виходячи з різних документальних джерел при тому, що самим податковим органом на неодноразові вимоги суду позовні вимоги не уточнювались. Господарський суд АР Крим також встановив, що відповідачем здійснювались заходи щодо погашення податкового боргу, а саме, звернення до Красноперекопської ОДПІ з клопотанням про зарахування в рахунок погашення боргу з податку на прибуток переплати з податку на додану вартість у першому кварталі 2007 року.

Не погодившись з постановою господарського суду АР Крим, Красноперекопська об’єднана державна податкова інспекція звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, як винесену при неповному дослідженні обставин справи та з порушенням норм матеріального права, позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився, вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 28.05.2008 суддю Гоголя Ю.М. замінено на суддю Гонтаря В.І.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що фірмою „Агрокрим” до Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції були подані наступні декларації з податку на прибуток підприємства та нараховані наступні податкові зобов'язання: № 5551 від 08.05.2007 року з сумою податку до сплати 21701,00 грн., № 9300 від 24.07.2007 року з сумою податку до сплати 3587,00 грн., № 16805 від 19.12.2007 року з сумою податку до сплати 59612,00 грн., № 19943 від 05.02.2008 року з сумою податку до сплати 15540,00 грн. Всього на суму 100440,00 грн.

Згідно з вищевказаними деклараціями та відповідно до особистого рахунку платника податків, станом на 21.03.2008 року, заборгованість відповідача по податку на прибуток підприємств складає 94167,26 грн., у т.ч. основна заборгованість 93500,34 грн.

Відповідно до пункту 5.1 статі 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Згідно з пунктом 5.3.1 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Підпунктом 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” встановлено, що узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

З матеріалів справи не вбачається самостійної сплати фірмою „Агрокрим” узгодженої ним суми податкового зобов'язання.

В той же час, згідно з пунктом 6.2.1 статті 6 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Пунктом 6.2.3 статті 6 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що податкові вимоги надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У даному випадку позивач посилається на направлення позивачеві податкових вимог № 1/109 від 10.05.2006 року на суму 170,00 грн. та № 2/228 від 11.10.2006 року на суму 170 грн., однак, відповідачем сума боргу вказана в цих податкових вимогах не погашена і до теперішнього часу. При цьому, в уточненнях до позовної заяви від 20.03.2008 року податкова інспекція також посилається на акти про вручення податкових вимог від 18.08.2006 року та від 20.10.2006 року, довідку розрахунків з бюджетом, копії особистих рахунків, копії декларацій, копії податкових вимог.

Однак, судова колегія не може погодитись з такими посиланнями, оскільки в матеріалах справи наявні Акти від 18.08.2006 року та від 20.10.2006 року про неможливість вручення фірмі „Агрофірмі” податкових вимог № 1/109 від 10.05.2006 року на суму 170,00 грн. та № 2/228 від 11.10.2006 року у зв’язку з відсутністю юридичної особи за її місцезнаходженням (а.с.52-53).

Тобто доводи позивача про вручення відповідачеві податкових вимог прямо спростовуються наявними у справі матеріалами.

Пункт 6.2.4 статті 6 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” встановлює, що у разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розмішує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги лист фірми „Агрокрим” від 08.06.2007 року вих. № 33, надісланий на адресу Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції з клопотанням про направлення усієї можливої кореспонденції на фактичну адресу фірми „Агрокрим”: м. Красноперекопськ, мкрн.1 будинок 18 кв.63 (а.с.33).

На підставі викладеного, судова колегія погоджується з судом першої інстанції в частині того, що податковим органом не надано суду доказів винесення та направлення або вручення відповідачу рішення про застосування заходів погашення податкового боргу платника за рахунок стягнення його активів або розміщення податкових повідомлень або податкових вимог на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу.

Судом першої інстанції також вірно зазначено, що відповідачем здійснювались заходи щодо погашення податкового боргу, а саме, звернення до Красноперекопської ОДПІ з клопотанням про зарахування в рахунок погашення боргу з податку на прибуток переплати з податку на додану вартість у першому кварталі 2007 року та дані заходи податковим органом залишені по за увагою.

Таким чином, наявні у справі матеріали свідчать про недотримання податковим органом встановленої законом процедури доведення до платника податків інформації про наявність у нього податкового зобов’язання та передчасність звернення до суду з позовом про примусове стягнення існуючої заборгованості.

Відповідно до статті 200 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки при винесенні господарським судом АР Крим оскарженої постанови порушень норм матеріального та процесуального права не виявлено, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 198 п.1, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 25 березня 2008 року у справі № 2-24/16833-2007А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.М. Плут

Судді                                                                      В.І. Гонтар

Ю.В. Борисова