ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"21" квітня 2008 р.

Справа № 14/282

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Колодій С.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №14/282

за адміністративним позовом: відкритого акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Етал", Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Заводська, 1,

до відповідача: Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Пролетарська, 17,

про скасування акта,

Секретар судового засідання - Адаменко А.В.

Представники сторін:

від позивача - Вишневецький А.В., довіреність № 0780-7/01 від 08.01.08 р.;

від відповідача - Дьорко А.М., довіреність №10 від 10.01.08 р.;

від відповідача - Найденко О.А., довіреність б/н від 21.01.08 р.;

Час прийняття постанови: 15 год. 20 хв.

Подано позов про скасування податкового повідомлення-рішення Олександрійської ОДПІ №/0 від 29.08.2007 р., згідно з яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 32945,39 грн.

Представник позивача в усній формі уточнив позовні вимоги відмовившись від позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача визнати зазначену в акті перевірки №279/23-50-05814256 від 20.08.2007 року, суму 32945 грн. 39 коп. як таку, що повинна бути відшкодована підприємству.

Позивач стверджує про безпідставність та необґрунтованість висновків податкового органу про завищення підприємством податкового кредиту та зазначає, що не відображення у податковому обліку та не нарахування податкових зобов'язань підприємством, яке виписало податкову накладну не може вважатися підставою для виключення суми податку на додану вартість зі складу податкового кредиту платника податку, який отримав таку податкову накладну, оскільки Закон України “Про податок на додану вартість” не містить такої підстави. Позивач вважає, що здійснення продавцем господарської операції та не звітування про неї, є підставою для донарахування такому платнику податків податкових зобов'язань в розмірі утриманого з покупця податку, сплаченого у вартості придбаного останнім товару. Посилаючись на пункт 10.2 статті 10 Закону України “Про податок на додану вартість” позивач зазначає, що виконуючи функції контролю за нарахуванням і внесенням податку до бюджету . Органи держаної податкової служби повинні були до нарахувати та зобов'язати сплатити податок на додану вартість саме продавцям.

В запереченнях на позов Олександрійська ОДПІ, посилаючись на норми пункту 1.8 статті 1, підпункту 7.7.10 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, стверджує про обґрунтованість висновку, викладеного в акті перевірки від 20.08.2007 р. щодо завищення позивачем податкового кредиту за березень 2006 року на 25952,39 грн., за жовтень 2006 р. на 6993,00 грн., і відповідно, завищення заявленої до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість на 32945,39 грн. та просить суд відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

В С Т А Н О В И В :

Олександрійською ОДПІ проведена невиїзна документальна перевірка ВАТ НВО “Етал” з питань правових відносин по ланцюгу постачання з ТОВ “Цибарка”, ПП “Транспо Плюс”, ТОВ “Інтер-Клуб” за березень, квітень, жовтень та листопад 2006 року, виявлених при дослідженні ланцюга постачання від ТОВ ВКФ “Анод Плюс” до виробника (імпортера) за період з 01.03.2006 р. по 30.04.2006 р., та з 01.10.2006 р. по 30.11.2006 р.

За результатами перевірки встановлені порушення пунктів 1.8 статті 1, підпункту 7.7.10 пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, в зв’язку з чим завищення заявленої суми бюджетного відшкодування за квітень 2006 р. на 14958,84 грн., за травень 2006 р. на 10993,55 грн., за листопад 2006 р. на 6993,00 грн., що стало підставою для винесення податкового повідомлення-рішення №/0 від 29.08.2007 р.

В ході перевірки встановлено, що одним з основних постачальників позивача було ТОВ ВКФ “Анод Плюс”(м. Тернопіль), в зв'язку з чим відповідачем надіслано запити до Тернопільської ОДПІ за №6673/7/23-50-09 від 02.06.2006 р. щодо надання інформаційної довідки стосовно основного постачальника ТОВ ВКФ “Анод Плюс” за березень, квітень 2006 р. та за №18414/7/23-50-09/758 від 29.12.2006 р. щодо проведення зустрічної перевірки основного постачальника ТОВ ВКФ “Анод Плюс” за жовтень і листопад 2006 р. та підтвердження задекларованих ним показників.

На надані запити від Тернопільської ОДПІ отриману довідку від 05.06.2006 р. та довідки від 11.01.2007 р., від 25.01.2007 р. від ТОВ ВКФ “Анод Плюс” і копії документів з питання підтвердження правових взаємовідносин з позивачем.

Згідно наданих документів одними з безпосередніх постачальників ТОВ ВКФ “Анод Плюс” були ТОВ “Цибарка”, ТОВ “Інтер-Клуб”.

При досліджені ланцюга постачання ВАТ НВО “Етал” - ТОВ ВКФ “Анод Плюс” - ТОВ “Цибарка” до виробника встановлено, що ТОВ “Цибарка” було виписано в адресу покупця ТОВ ВКФ “Анод Плюс” податкову накладну №2912-03 від 29.12.2005 р. на суму 20381,09 грн., в тому числі ПДВ – 3396,85 грн. на поставку 933,2 кв.м. фоторезисту по ціні 18,20 грн. В перерахунку за ціною фоторезисту, отриманого позивачем від ТОВ ВКФ “Анод Плюс” по податковій накладній №2302-02 від 23.02.2006 р. на загальну суму 138796,40 грн., в тому числі ПДВ – 23132,73 грн. вартість даного товару становить 25386,77 грн., в тому числі ПДВ – 4231,13 грн.

Позивач ПДВ в розмірі 4231,13 грн. з вартості отриманого від ТОВ ВКФ “Анод Плюс” фоторезисту в кількості 933,2 кв.м. включено до складу податкового кредиту згідно реєстру отриманих податкових накладних за березень 2006 р. та декларації з ПДВ за березень 2006 р. в складі ПДВ по податковій накладній №2302-2 від 23.02.2006 р. на загальну суму 138796,40 грн., в тому числі ПДВ - 23132,73 грн. В зв'язку з оплатою податкового кредиту по даній податковій накладній в березні 2006 р., що суму податку включено товариством до суми податку, заявленого до відшкодування з бюджету розрахунку бюджетного відшкодування за квітень 2006 р.

На запит відповідача від 09.11.2006 р. стосовно взаємовідносин ТОВ “Цибарка”, залученого до схеми постачання ВАТ НВО “Етал” у 2 ланці ланцюга постачання від ДПІ у Деснянському районі м. Києва отримано відповідь про те, що провести зустрічну перевірку ТОВ “Цибарка” не має можливості.

При дослідженні ланцюга постачання ВАТ НВО “Етал” - ТОВ ВКФ “Анод Плюс” - ТОВ “Інтер-Клуб” - ПП “Транспо-Плюс” встановлено ПП "Транс по Плюс" було виписано на адресу покупця ТОВ "Інтер-Клуб" податкову накладну № 09/02-6 від 09.02.2006р. на загальну суму 121667,82 грн., в т.ч. ПДВ - 20277,97 грн. до складу якої включено поставку матеріалу, а саме 30,75 кв.м. склотекстоліту РК4-0Д по ціні 134,46 грн. (без ПДВ). В перерахунку за ціною склотекстоліту (145 грн. без ПДВ), отриманого ВАТ НВО "ЕТАЛ" від ТОВ ВКФ "Анод Плюс" по податковій накладній № 2302-2 від 23.02.2006р. на загальну суму 138 796,40 грн. в т.ч. ПДВ – 23132,73 грн. вартість даного товару становить 5350,5 грн. в т.ч. ПДВ 891,75 грн.; 140,44 кв.м. склотекстоліту РК 4-2,4 по ціні 276,89 грн. (без ПДВ). В перерахунку за ціною склотекстоліту 295,0грн. без ПДВ, отриманого ВАТ НВО "ЕТАЛ" від ТОВ ВКФ "Анод Плюс" по податковій накладній №2302-2 від 23.02.2006р. на загальну суму 138796,40 грн. в т.ч. ПДВ – 23132,73 грн. вартість даного товару становить 49 715 грн. в т.ч. ПДВ - 8285,96 грн.; 25 кв.м. склотекстоліту РК4-ЗД по ціні 288,84 грн. (без ПДВ). В перерахунку за ціною склотекстоліту 310 грн. без ПДВ, отриманого ВАТ НВО "ЕТАЛ" від ТОВ ВКФ "Анод Плюс" по податковій накладній №2302-2 від 23.02.2006 р. на загальну суму 138796,40 грн. в т.ч. ПДВ – 23 132,73 грн. вартість даного товару становить 9300 грн. в т.ч. ПДВ - 1550 грн.; 92,25 кв.м. склотекстоліту РК4-0,3 по ціні 147,4 грн. (без ПДВ). В перерахунку за ціною склотекстоліту 159 грн. без ПДВ, отриманого ВАТ НВО "ЕТАЛ" від ТОВ ВКФ "Анод Плюс" по податковій накладній №2302-3 від 23.02.2006р. на загальну суму 129315,31 грн. в т.ч. ПДВ -21552,55 грн. вартість даного товару становить 17601,30 грн. в т.ч. ПДВ - 2933,55 грн.; 260 кв.м. склотекстоліту РК. 4-1,5 по ціні 144,42 грн. (без ПДВ). В перерахунку за ціною склотекстоліту 155,0 грн. без ПДВ, отриманого ВАТ НВО "ЕТАЛ" від ТОВ ВКФ "Анод Плюс" по податковій накладній №2302-3 від 23.02.2006р. на загальну суму 129315,31 грн. в т.ч. ПДВ - 21552,55 грн. вартість даного товару становить 48360,0 грн.. в т.ч. ПДВ - 8060 грн.

На запит Олександрійської ОДПІ за №14208/23-50-09/625 від 09.11.2006р. стосовно взаємовідносин ТО "Інтер Клуб" з ТОВ ВКФ "Анод Плюс" від ДПІ у Бородянському р-ні Київської області, отримано відповідь за №6946/7/23-405 від 06.12.2006р. про те, що постачальником товару, реалізованого товариством "Інтер Клуб" товариству ВКФ "Анод плюс" було ПП "Транспо Плюс".

На запит Олександрійської ОДПІ за №17594/7/23-50-09/661 від 13.12.2006р. стосовно взаємовідносин ПП "Транс по плюс" з ТОВ "Інтер Клуб" від ДПІ у Дарницькому р-ні м. Києва отримано відповідь про те, що провести зустрічну перевірку ПП "Транспо плюс" з питання підтвердження взаєморозрахунків з ТОВ Інтер-Клуб" не має можливості, так як пояснення та документальні підтвердження від ПП не отримано, за юридичною адресою дане підприємство не знаходиться.

При дослідженні ланцюга постачання ВАТ "НВО "ЕТАЛ" - ТОВ ВКФ "Анод Плюс" - ТОВ "Інтер Клуб" встановлено, що ТОВ "Інтер Клуб" було виписано в адресу покупця ТОВ ВКФ "Анод Плюс" податкову накладну №20/10-1 від 20.10.2006р. на загальну суму 38406,0 грн. в т.ч. ПДВ 6401 грн. на поставку 185 кв.м. антишуміну по ціні 173 грн. без ПДВ. В перерахунку за ціною антишуміну 189 грн. без ПДВ отриманого ВАТ НВО "ЕТАЛ" від ТОВ ВКФ "Анод Плюс" по податковій накладній №2010-4 від 20.10.2006р. на загальну суму 34120, 0 грн. в т.ч. ПДВ - 5670 грн. та податковій накладній №2010-5 від 20.10.2006р. на загальну суму 7938 грн. в т.ч. ПДВ - 1323 грн. вартість даного товару становить 41958,0 грн. в. т.ч. ПДВ - 6993,0 грн.

Олександрійською ОДПІ було направлено запит до ДПІ у Бородянському районі Київської області за №1615/7/23-50-09/218 від 05.03.2007р. на який отримано відповідь за №3004/7/23-405 від 06.04.2007р. про те, що провести зустрічну перевірку ТОВ "Інтер-Клуб" не має можливості, так як за юридичною адресою підприємство не знаходиться, фактична адреса не встановлена. Крім того, згідно заяви директора ТОВ "Інтер-Клуб" поданої до ДПІ у Бородянському р-ні 10.01.07р. викрадену бухгалтерську документацію відшукати не виявилося можливим.

Господарський суд задовольняє вимоги позивача в силу наступного.

Стаття 7 Закону України „Про податок на додану вартість” детально регламентує порядок обчислення і сплати податку на додану вартість.

Відповідно до пунктів 7.1, 7.2 статті 7 цього Закону продаж товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість; особа – продавець, зареєстрована як платник ПДВ, зобов’язана на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг) нараховувати покупцю податок на додану вартість та скласти й передати йому податкову накладну, яка є підставою для віднесення зазначеної в ній суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Відповідно до підпункту 7.2.3 пункту 7.2 та підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов’язань продавця, яким вважається:

а) дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, а в разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівкові кошти – дата їх оприбуткування в касі платника податку, а за відсутності такої – дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, яка обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) – дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Як вбачається з матеріалів справи, між ВАТ НВО “Етал” та ТОВ ВКФ “Анод Плюс” проведені господарські операції згідно договору поставки продукції №2712-1 від 27.12.2005 року щодо поставки позивачу склотекстоліту, фоторезисту, фенольно-ливарної суміші, що підтверджують податкові накладні, платіжні доручення (а.с.50-52, 97-104).

Відповідно до підпункту 7.2.4 пункту 7.2 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” зареєстровані платники податку мають право нараховувати покупцю податок на додану вартість, складати та видавати йому податкову накладну.

Згідно підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбання основних фондів з метою подальшого використання у виробництві таабо поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв’язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Згідно підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) – в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Отже, право ВАТ НВО «Етал» на податковий кредит виникло з дати отримання ним зазначених вище податкових накладних, виданих ТОВ ВКФ «Анод Плюс», яке є платником податку на додану вартість.

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7. статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов’язання звітного періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Як підставу не визнання за позивачем права на податковий кредит та відповідно права на бюджетне відшкодування, орган державний податковий служби зазначає відсутність доказів сплати платниками податку на додану вартість по ланцюгу господарських відносин відповідних сум податку до Державного бюджету України.

Господарський суд вважає, що дана обставина не може слугувати достатньою підставою податковому органу для висновку про відсутність у позивача права на бюджетне відшкодування за періоди та в розмірах, зазначених в податковому повідомленні-рішенні.

Відсутність у податкового органу можливості проведення позапланових перевірок контрагентів з метою встановлення факту невідображення в податковому обліку господарських операцій, що пов’язані з діяльністю позивача та з метою встановлення факту несплати ПДВ до бюджету не є підставою для висновку про несплату контрагентами позивача податку на додану вартість до Державного бюджету України.

Якщо навіть вважати відповіді органів податкової служби щодо підприємств постачальників позивача по ланцюгу господарських операцій , як несплату останніми податку на додану вартість до бюджету, то дана обставина не може впливати на віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість та визначення сум бюджетного відшкодування.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 Закону платник податку – особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Платники податку, визначені у пунктах “а”, “в”, “г”, “д” пункту 10.1 статті 10 відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону (пункт 10.2 статті 10).

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, податкові органи не можуть нараховувати податок на додану вартість на покупця при несплаті цього податку продавцем, оскільки чинне законодавство не встановлює підстав для такого нарахування.

За таких обставин господарський суд вважає безпідставним твердження Олександрійської ОДПІ про порушення позивачем пункту 1.8 статті 1, підпункту 7.7.10 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”.

Враховуючи викладене, господарський суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі та скасовує податкове повідомлення-рішення Олександрійської ОДПІ №/0 від 29.08.2007 р.

Керуючись частинами 1 - 3 статті 160, частинами 1 - 2 статті 162, статтею 163, частинами 1- 4 статті 254, статтею 258, пунктом 6 розділу 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції №/0 від 29.08.2007 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь відкритого акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Етал" (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Заводська, 1, ідентифікаційний код 05814256, р/р5003 в філії "Відділення Промінвестбанку в м. Олександрія Кіровоградської області", МФО 323215) судові витрати по справі в розмірі 3,40 грн. державного мита.

За заявою стягувача після набрання постановою законної сили господарський суд видає виконавчий лист.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження , але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України – з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя

Дата виготовлення постанови в повному обсязі - 24.04.2008 року; 17:00 год.

С. Б. Колодій