ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.02.08
Справа №14/347

Колегія суддів
Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя
Коробка Н.Д. судді  Коробка Н.Д.    , Кагітіна Л.П.  , Мойсеєнко Т. В.

при секретарі: Соколов
А.А.

за участю
представників

позивача: ОСОБА_1.,
дов. б/н від 24.05.2006 р., адвокат

відповідача: не
з'явився

розглянувши матеріали
апеляційної скарги Приватного підприємця ОСОБА_2, м. Херсон

на рішення
господарського суду Херсонської області від 27.09.2004 р. у справі № 14/347

за позовом Відкритого
акціонерного товариства "Херсонський "Торгрічтранс", м. Херсон

73010, м. Херсон, вул.
Комунарів, 7

до відповідача
Приватного підприємця ОСОБА_2, м. Херсон

73000, м. Херсон, пр.
Ушакова, 6.89 кв.29

про стягнення
22.400,00 грн.

Встановив:

29.07.2004 р. відкрите
акціонерне товариство "Херсонський "Торгрічтранс",             м. Херсон, (далі - позивач)
звернулось в господарський суд Херсонської області з позовною заявою до
приватного підприємця ОСОБА_2, м. Херсон, (далі - відповідач) про стягнення з
останнього 22.400,00 грн. неустойки.

Розглянувши справу по
суті, господарський суд Херсонської області своїм рішенням від 27.09.2004 р. у
справі № 14/347 (суддя Гридасов Ю.В.) позов задовольнив, з відповідача на
користь позивача стягнуто 22.400,00 грн. неустойки, 224,00 грн. державного
мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу, 1.000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката. Рішення суду
мотивовано наступним.

01.01.2002 р. між
сторонами було укладено договір № 1 оренди нежитлового приміщення. Термін дії
договору закінчився 01.07.2003 р. Але відповідач свої зобов'язання за договором
щодо повернення орендованого приміщення не виконав. Суд першої інстанції,
керуючись п. 5 ст. 265 ЦК УРСР, ст. 785 ЦК України, дійшов висновку щодо
обґрунтованості позовних вимог про стягнення 22.400,00 грн. неустойки в розмірі
подвійної орендної плати.

Не погоджуючись з
прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі відповідач
просить рішення господарського суду Херсонської області від  27.09.2004 р. у справі № 14/347 скасувати та
прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Відповідач вважає,
що в оскаржуваному рішенні недоведені обставини, що мають значення для справи,
які місцевий господарський суд визнав встановленими та висновки, викладені в
рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи. Відповідач стверджує, що
нежитлове приміщення по вул. Комунарів, 7, загальною площею 194,7 м2 не
належить позивачу.

Ухвалою Запорізького
апеляційного господарського суду від 25.10.2004 р. апеляційна скарга
відповідача прийнята до розгляду, який призначено на 17.11.2004 р.

Позивач в своєму
відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що правовою підставою для заявленого
позову є встановлений ст. 785 ЦК України обов'язок наймача повернути
наймодавцеві річ у разі припинення договору найму, та закріплене цією правовою
нормою право наймодавця вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі
подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Позивач просить
апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення господарського
суду Херсонської області від 27.09.2004 р. у справі № 14/347 - без змін.

Ухвалою Запорізького
апеляційного господарського суду від 17.11.2004 р. у справі № 14/347
провадження з розгляду апеляційної скарги Приватного підприємця ОСОБА_2, м.
Херсон, на рішення господарського Херсонської області від 27.09.2004 р. у
справі № 14/347 було зупинено до розгляду господарським судом Херсонської
області справи № 4/437-пн за позовом ВАТ «Херсонський «Торгрічтранс» до ПП
ОСОБА_2. про усунення перешкод в користуванні не житловим приміщенням та
стягнення 22000грн. упущеної вигоди, 155грн.85коп. збитків та до розгляду
господарським судом Херсонської області справи № 13/373-О за позовом ВАТ
"Херсонський "Торгрічтранс» до відповідачів: Херсонська міська рада,
Управління комунальної власності, м. Херсон, та ПП ОСОБА_2., м. Херсон, про
визнання недійсним розпорядження Херсонського міського голови №1177-р від
10.08.2004р. "Про видачу свідоцтв про право власності" та договору
оренди від 17.08.2004р. між Управлінням комунальної власності міста Херсона та
ПП ОСОБА_2.

24.01.2008 р. від
позивача у цій справі надійшло клопотання про поновлення провадження у справі №
14/347, у зв'язку з набранням чинності рішень у справах:  4/437-пн і
№ 13/373-О, додані копії відповідних рішень.

Розпорядженням Першого
заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 95 від
25.01.2008 р. справу № 14/347 було передано на розгляд колегії суддів у складі:
головуючого - Коробки Н.Д., суддів: Мірошниченка М.В.,       Яценко О.М.

Ухвалою Запорізького
апеляційного господарського суду від 28.01.2008 р. провадження у справі №
14/347 поновлено, судове засідання призначено на 14.02.2008 р.

Розпорядженням голови
Запорізького апеляційного господарського суду № 253 від 13.02.2008 р. справу №
14/347 було передано на розгляд колегії суддів: Коробки Н.Д., Кагітіної Л.П.,
Мойсеєнко Т.В.

Від відповідача
13.02.2008 р. Запорізькому апеляційному господарському суду надійшла телеграма
з клопотанням про відкладення розгляду справи, у зв'язку з хворобою. Колегія
суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника
відповідача, за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в
судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

За клопотанням
представника позивача судовий процес вівся без застосування засобів технічного
забезпечення та за його згодою у судовому засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Перевіряючи законність
та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали
справи і апеляційної скарги, взявши до уваги доводи представника позивача,
колегія суддів встановила наступне.

01.01.2002 р. між
позивачем та відповідачем  укладено
договір оренди нежитлового приміщення №1 (далі - Договір), на підставі якого
відповідач отримав в оренду не житлове приміщення площею 228 м2 за адресою: м.
Херсон, вул. Комунарів, 7. Відповідно до п. 4 Договору строк оренди: 01.01.2002
р. по 31.03.2002 р. Згідно з п. 5 Договору орендна плата складає 1.600,00 грн.;
орендна плата нараховується щомісячно.

Додатковими угодами
від 01.07.2002 р., 01.10.2002 р., 01.01.2003 р., 01.04.2003 р. строк оренди
зазначеного приміщення було продовжено сторонами до 01.07.2003 р. У зв'язку з
закінченням строку оренди та відмовою відповідача укласти новий договір оренди
приміщення позивач направив відповідачу вимогу про виселення його з займаного
приміщення не пізніше 05.09.2003 р.

Порядок повернення
позивачу орендованого приміщення передбачений сторонами в п. 8.1 Договору:
орендований об'єкт вважається фактично переданим позивачу з моменту підписання
членами двосторонньої комісії акта здавання-приймання.

Як вже зазначалось, у
зв'язку з закінченням строку оренди та відмовою відповідача укласти новий
договір оренди приміщення позивач направив відповідачу вимогу про виселення його
з займаного приміщення не пізніше 05.09.2003 р. Відповідач свої зобов'язання за
Договором щодо повернення орендованого приміщення позивачу за Актом
здавання-приймання не виконав, спірне приміщення не передав і продовжував його
займати ще й на час прийняття постанови від 24.01.2008 р. у справі № 4/437-ПН
Запорізьким апеляційним господарським судом.

Вищевказане
встановлено постановою Запорізького апеляційного господарського суду від
24.01.2008 р. у справі № 4/437-ПН, де брали участь ті самі сторони, отже, на
підставі ст. 35 ГПК України, ці факти є встановленим і доведенню не підлягають.

Стягнення з
відповідача на користь позивача 22.400,00 грн. неустойки в розмірі подвійної
орендної плати за період з 01.01.2004 р. по 29.07.2004 р. стало предметом спору
в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. ст.
99 та 101 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в
апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції. У
процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і
додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість
рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів,
проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм
матеріального і процесуального права при прийняті оскаржуваного рішення,
знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 4
Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2003р.) щодо
цивільних відносин,  які виникли  до
набрання  чинності Цивільним
кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і
обов'язків,  що  виникли
або  продовжують  існувати після набрання ним чинності.

Як зазначалось вище,
правовідносини між сторонами врегульовані Договором, який за своєю правовою
природою є договором оренди і регулюється главою 58 ЦК України.

Стаття 759 ЦК України
закріплює, що за  договором  найму
(оренди) наймодавець  передає або
зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний
строк.

Договір   найму
укладається   на   строк,
встановлений договором (п. 1 ст. 763 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.
785 ЦК України у  разі  припинення
договору  найму  наймач
зобов'язаний негайно
повернути  наймодавцеві  річ  у
стані,  в якому вона була одержана,  з урахуванням нормального зносу, або у стані,
який було обумовлено в договорі.

Згідно зі ст.526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору
та  вимог  цього
Кодексу,  інших актів цивільного
законодавства,  а за відсутності таких
умов та вимог -  відповідно до   звичаїв
ділового  обороту  або
інших  вимог,  що
звичайно ставляться.

Відповідно до п. 10
Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Цивільного кодексу
України  про  відповідальність за   порушення
договору  застосовуються  в
тих  випадках,  коли відповідні порушення були допущені  після
набрання  чинності  цим Кодексом,
крім випадків,  коли в
договорах,  укладених до 1 січня
2004  року,  була
встановлена  інша  відповідальність   за
такі порушення.

Як вже
зазначалось,  відповідач продовжував
порушувати умови Договору щодо повернення орендованого приміщення і після
набрання чинності ЦК України -
01.01.2004 р. Договором іншої відповідальності за таке порушення не
встановлено.

Отже, в даному випадку
слід застосовувати правила про
відповідальність, передбачені Цивільним кодексом України (2003 р.).

Згідно з ч. 2 ст. 785
ЦК України якщо  наймач  не
виконує  обов'язку щодо повернення
речі, наймодавець має право вимагати
від  наймача  сплати
неустойки  у розмірі подвійної
плати за користування річчю за час прострочення.

Як встановлено
вищезазначеною постановою Запорізького апеляційного господарського суду від
24.01.2008 р. у справі № 4/437-ПН право власності на нежитлові приміщення в
будинку АДРЕСА_1зареєстроване за ХТП “Торгрічтранс”, правонаступником якого є
ВАТ “Херсонський “Торгрічтранс”.

Вказане
підтверджується також постановою Запорізького апеляційного господарського суду
від 29.07.2004 р. та рішенням господарського суду Херсонської області рішенням
від 04.06.2004р. у справі № 4/147-ПД, які залишені без змін постановою Вищого
господарського суду України від 07 грудня 2004 року по справі № 4/147-ПД, а
також постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 18.07.2007
р. та рішенням господарського суду Херсонської області від 08.06.2007 р. у
справі № 13/373-О, які залишені без змін постановою Вищого господарського суду
України від 27 листопада 2007 року по справі № 13/373-О.

Відповідач правомірно
займав спірне приміщення до 05.09.2003 року. Як вже зазначалось, на момент
прийняття постанови від 24.01.2008 р. у справі № 4/437-ПН Запорізьким
апеляційним господарським судом відповідач фактично користувався спірним
приміщенням.

Отже колегія суддів
вважає, що позовні вимоги про стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за
користування орендованим за Договором приміщенням в сумі 22.400,00 грн.
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 49 ГПК
України, колегія суддів погоджується також з судом першої інстанції щодо
відшкодування за рахунок відповідача 1.000,00 грн. витрат позивача на оплату
послуг адвоката, які належним чином підтверджені.

У зв'язку з
вищевикладеним, порушення або неправильного застосування норм матеріального і
процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не вбачається,
підстави для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду
відсутні.

Керуючись ст. ст. 101
- 105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний
господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу
приватного підприємця ОСОБА_2, м. Херсон, залишити без задоволення, рішення
господарського суду Херсонської області від 27.09.2004 р. у справі № 14/347 -
без змін.

Головуючий суддя
Коробка Н.Д.

судді
Коробка Н.Д.

Кагітіна Л.П.
Мойсеєнко Т. В.