ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.08 Справа № 20/77/08

Суддя Гандюкова Л.П.

м. Запоріжжя

За позовом: Селянського (фермерського) господарства “Даня”, Запорізька область, Запорізький район, с.Нове Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький завод напівфабрикатів”, м.Запоріжжя

про стягнення суми 9997,00 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача – Фісун В.В. (дов. б/н від 28.12.2007р.);.

Від відповідача –Шонія М.В. (дов. б/н від 06.11.2007 р.);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький завод напівфабрикатів” на користь селянського (фермерського) господарства “Даня” заборгованості за договором поставки №02/02 від 02.02.2007 р. у розмірі 9997,00 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.01.2008 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 20/77/08, судове засідання призначено на 06.02.2008 р.. Ухвалою суду від 06.02.2008 р. на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 04.03.2008 р..

За згодою представників сторін у судовому засіданні 04.03.2008 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, та на підставі договору, ст.ст. 526, 625, 712 ЦК України, просить позов задовольнити, стягнути суму 9997,00 грн. боргу за поставлений за накладними (перелік у позовній заяві) товар.

Відповідач надав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнає, просить суд розстрочити виконання рішення на три місяці у зв’язку з важким фінансовим станом підприємства відповідача.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

02.02.2007 р. між селянським (фермерським) господарством “Даня” (постачальник, позивач у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю “Запорізький завод напівфабрикатів” (покупець, відповідач у справі) був укладений договір поставки №02/02 (надалі договір), відповідно до п.1.1. якого, постачальник зобов’язався поставити, а покупець прийняти і оплатити товар –гриби “Вешенка”, згідно умов, визначених договором.

Згідно з п.3.1. Договору, оплата вартості товару відповідно до його договірної ціни проводиться на протязі 15 банківських днів з дня отримання товару (можливий розрахунок готівкою в день прийняття товару) на розрахунковий рахунок постачальника.

Як свідчать матеріали справи, відповідачу було поставлено товар на загальну суму 27222,30 грн., про що свідчать накладні за лютий-травень 2007 р..

Проте, як слідує з матеріалів справи, відповідач лише частково сплатив грошові кошти у розмірі 17225,30 грн. Внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем за поставлений товар в сумі 9997,00 грн..

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України , ст. 193 Господарського кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (зобов’язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідач не надав суду доказів виконання зобов’язання і перерахування позивачу заявленої суми основного боргу. Відповідно до акту звірки, що міститься в матеріалах справи, та відзиву на позовну заяву фактично борг у сумі 9997,00 грн. відповідач визнав.

Таким чином, вимоги про стягнення з ТОВ “Запорізькій завод напівфабрикатів” на користь СФГ “Даня” суми 9997,00 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, судом розглянуто клопотання відповідача щодо розстрочки виконання рішення на три місяця.

Стаття 121 ГПК України передбачає, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок виконання рішення.

Згідно з п. 2 Роз’яснень президії Вищого господарського суду України від 12.09.1996р. № 02-5/333 “Про деякі питання практики застосування ст. 121 ГПК України”, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу і порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, які ускладнюють виконання рішення суду, чи роблять неможливим в строк чи встановлений судом спосіб. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів передбачених ст. 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати інтереси сторін, їх фінансове положення, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи.

Відповідно до п.6 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право: відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Проаналізувавши клопотання відповідача щодо розстрочки виконання рішення на три місяців, заявлене у судовому засіданні, суд бере до уваги факти та доводи, викладені відповідачем, та, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь виконання відповідачем зобов’язань за договором, вважає за можливе клопотання відповідача задовольнити, розстрочити виконання рішення по даній справі на три місяці рівними частинами.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму 102 грн. 00 коп. витрат на державне мито та суму 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький завод напівфабрикатів” (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 27, п/р 0804 в філії “Запорізьке центральне відділення ПІБ” м. Запоріжжя, МФО 313355, ) на користь Селянського (фермерського) господарства “Даня” (70422, Запорізька обл., Запорізький р-н, с. Нове Запоріжжя, вул. Кірова, буд. 22, п/р 01 в АБ “ТАС-Бізнесбанк”, МФО 313537, ) 9997 грн. 00 коп. основного боргу, 102 грн. 00 коп. витрат на державне мито та суму 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Надати розстрочку виконання рішення в частині стягнення основного боргу на три місяці шляхом сплати до 31.03.2008р. суму 3 332 грн., до 30.04.2008р. суму 3332грн., до 31.05.2008р. суму 3 333грн., всього суму 9997 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі 14.03.2008 р.