ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"10" квітня 2008 р.            Справа № 19/091-08

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Спеціалізована пересувна механізована колона № 1”, м. Вишневе

до Державного підприємства „Жулянський машинобудівний завод „Візар”, м. Вишневе

про стягнення 2365,26 грн.

суддя Т.П. Карпечкін

від позивача –Очеретна Л. О. (дов. № 54/юр від 03.02.2008 року);

від відповідача – Шульга В. Д. (дор. № 194-403 від 20.02.2008 року).

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Спеціалізована пересувна механізована колона № 1” (далі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства „Жулянський машинобудівний завод „Візар” (далі-відповідач) про стягнення 2365,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав умови договору підряду № 45 укладеного між сторонами 3 вересня 2004 року щодо оплати виконаних робіт. В результаті невиконання відповідачем зобов’язання за ним утворилась заборгованість в розмірі 1169,97 грн. за виконані роботи. Додатково позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання зобов’язання 104,76 грн. 3% річних, 393,10 грн. інфляційних, 615,60 грн. пені та 81,83 грн. 7% штраф.

Позивач, в порядку передбаченому ст. 22 ГПК України, подав до суду заяву про зміну позовних вимог № 100/юр від 28.03.2008 року. В зазначеній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача 1169,97 грн. основного боргу, 112,90 грн. 3% річних, 572,82 грн. інфляційних та 81,83 грн. штраф 7% річних.

Представник відповідача в усних та письмових поясненнях викладених в відзиві на позовну заяву № 194юр від 28.03.2008 року проти позову заперечує. Заперечення обґрунтовано тим, що позивач порушив строки виконання робіт передбачені п. 4.1 та п. 4.2 договору, що підтверджується актом приймання виконаних робіт за листопад 2004 року. Відповідач направив на адресу позивача претензію № 194-73 від 19.01.2005 року про нарахування пені в розмірі 1170,17 грн. за прострочення виконання зобов’язання та зазначив, що вказана сума буде утримана при кінцевих розрахунках за виконані роботи. Також відповідач зазначає, що у відповідності до ст. 258 ЦК України строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом сплинув. На підставі зазначеного відповідач просить суд в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

Між позивачем (за договором –підрядчик) та відповідачем (за договором–замовник) 3 вересня 2004 року укладено договір підряду № 45 (далі-договір). За умов договору підрядник зобов’язаний на свій ризик виконати за завданням замовника згідно з проектом з використанням своїх матеріалів та матеріалів замовника роботи, а замовник зобов’язаний прийняти і оплатити роботи, а саме газопровід до топкової з-ду „Візар” в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області згідно проекту. Всі перераховані вище види робіт виконуються у відповідності проектно-кошторисної документації, яку замовник передає підряднику і яка є невід’ємною частиною договору (п. 1 договору). Ціна договору складає 73319,00 грн. зазначена ціна є попередньою. Остаточна ціна договору визначається за проектно-кошторисною документацією, що передається замовником підрядчику яка підписується обома сторонами і є невід’ємною частиною договору. Ціна договору може бути змінена внаслідок зміни цін на ринку подання послуг за умови узгодження їх сторонами додатковою угодою (п. 2.3 договору). Оплата здійснюється згідно актів виконаних робіт на протязі 10 днів після підписання акту виконаних робіт (п. 3.1 договору). Форма оплати платіжне доручення. Замовник перераховує на розрахунковий рахунок підрядника аванс у розмірі 50% від договірної вартості. Остаточний розрахунок здійснюється замовником не пізніше 10 днів після повного закінчення робіт, виключаючи усунення виявлених у процесі приймання нестач і складання акту здачі-приймання виконаних робіт, та акту здачі в експлуатацію (п. 3.4 договору). Підрядчик виконує роботи в обсязі і термін передбачені договором. Термін дії договору: початок вересень 2004 року, закінчення жовтень 2004 року (п. 4.1 та п. 4.2 договору). За порушення сторонами термінів виконання зобов’язань за договором винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки встановленої Національним банком України невиплаченої суми боргу, або на суму невиконаної роботи за кожний день прострочення. У випадку невиконання або неналежного виконання однією із сторін інших зобов’язань за цим договором винна сторона відшкодовує іншій стороні збитки (п. 6.1 та п. 6.2 договору).

Позивач зобов’язання за договором виконав належно, загальна вартість робіт склала 7332,00 грн., що підтверджується актами приймання виконаних робіт за вересень 2004 року за листопад 2004 року та довідками про вартість виконаних робіт за вересень 2004 року та за листопад 2004 року.

Відповідач зобов’язання за договором виконав неналежно, а саме оплатив вартість виконаних робіт частково в результаті чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 1169,97 грн.

Позивач нарахував відповідачу за прострочення виконання зобов’язання 112,90 грн. 3% річних, 572,82 грн. інфляційних та 81,83 грн. штраф в розмірі 7% річних.

10 лютого 2005 року позивач направив на адресу відповідача претензію № 05/7-22юр з вимогою сплатити заборгованість, але відповідач відповідь на претензію не надав та заборгованість не сплатив.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача проти позову заперечував.

Судом оглянуті оригінали документів залучених до матеріалів справи.

При вирішенні спору судом враховано, що відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Приписами п. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов’язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи.

Позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 1169,97 грн. підтверджені належними доказами наявними в матеріалах справи та визнаються відповідачем, отже підлягають задоволенню.

У відповідності до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, розмір яких складає 572,82 грн. інфляційні та 112,90 грн. 3% річних, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

У разі якщо порушено господарське зобов’язання, в якому хоча б одна сторона є суб’єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом або договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов’язання понад тридцять днів стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно п. 2 ст. 22 Господарського кодексу України суб’єктами господарювання державного сектора економіки є суб’єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб’єкти, державна частка у статутному фонді яких перевищує п’ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб’єктів.

З наданих до матеріалів справи документів (копії довідки з ЄДРПОУ підприємства відповідача) форма власності позивача є державна власність. Отже згідно положень методики визначення питомої ваги державного сектору в економіці, затвердженої наказом Міністерства економіки з питань європейської інтеграції України, Державного комітету статистики України, Фонду державного майна України від 4 листопада 2003 року № 307/375/1963, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 листопада 2003 року за № 1068/8389 позивач належить до суб’єктів господарювання державного сектору економіки.

Позовні вимоги в частині стягнення 81,83 грн. штрафу в розмірі 7% річних підлягають задоволенню.

Таким чином суд вважає правомірним та обґрунтованим позов задовольнити повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 44, ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Державного підприємства „Жулянський машинобудівний завод „Візар” (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 1, код 14311175) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Спеціалізована пересувна механізована колона № 1” (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 40, код 03584533) – 1169 (одна тисяча сто шістдесят дев’ять) грн. 97 коп. основного боргу, 572 (п’ятсот сімдесят дві) грн. 82 коп., інфляційних, 112 (сто дванадцять) грн. 90 коп. 3% річних, 81 (вісімдесят одна) грн. 83 коп. 7% штраф та судові витрати: 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя

Рішення підписано 15.04.2008 року