ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.08 Справа № 11/78

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Легуцькому І.А.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська пивна компанія Львів”, с.Малехів, Жовківського району Львівської області

До відповідача: Товариства з обмеженої відповідальності фірми „Собос”, с. Оброшино, Пустомитівського району Львівської області

Про стягнення заборгованості в розмірі 552,73грн.

Представники:

Від позивача –Височанська-предст.доручення № б/н від 02.04.2008року

Від відповідача - не з’явився

Сторонам, які беруть участь у справі, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть спору:

Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю „Українська пивна компанія Львів” про стягнення із Товариства з обмеженої відповідальності фірми „Собос” 552,73грн. боргу.

Від здійснення технічного запису судового процесу сторона відмовилась.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча у встановленому ст.64 ГПК України порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до статті 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

В процесі розгляду справи суд встановив наступне:

На підставі укладеного між сторонами договору поставки № 170/А від 30.07.2005року позивач зобов’язався поставити та передати у власність відповідачу товар (алкогольні напої, пиво, слабоалкогольні напої, безалкогольні напої, соки, води, а також тару у випадках прямо передбачених договором), за останній зобов’язався розрахуватися відповідно до умов договору.

На виконання умов договору позивач здійснив поставку товару, що підтверджується накладною № РНд-227719 від 26.06.2007року на суму 998,53грн.

Відповідно до п.п. 5.3, 5.4 договору відповідач оплачує вартість товару протягом 7 (семи) календарних днів з моменту фактичного одержання товару шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача, або внесення коштів до каси позивача, або в іншій формі за згодою сторін.

З огляду на неналежне виконання умов договору станом на час подання позову відповідач заборгував позивачу 502,48грн.

Дана сума залишилась непогашеною, внаслідок чого позивач звернувся до суду із позовом про примусове стягнення заборгованої суми.

Крім суми основної заборгованості позивачем правомірно нараховано на підставі п. 6.3 договору штраф у розмірі 10% від суми заборгованості, що нараховується у випадку прострочки платежу за поставлений товар більше 5 днів. Розмір штрафу становить 50,25грн.

Загальна сума позову складає 696,22грн.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника сторони, суд вважає позовні вимоги підтвердженими матеріалами справи та такими що підлягають до задоволення з огляду на наступне:

Позивачем поставлено товар відповідачу на суму 998,53грн. по накладній № РНд-227719 від 26.06.2007року на підставі договору поставки № 170А від 30 серпня 2005року.

Пунктом 5.3 договору зазначено, що покупець оплачує товар, що поставляється, і заставну вартість тари протягом 7 (семи) календарних днів з моменту фактичного одержання товару, але в будь-якому випадку не пізніше дати постачання наступної партії товару.

Відповідно до ч.1 ст.263 Господарського кодексу України, господарсько-торгівельною діяльністю є діяльність, що здійснюється суб’єктами господарювання у сфері товарного обігу, спрямована на реалізацію продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання, а також допоміжна діяльність, яка забезпечує їх реалізацію шляхом надання відповідних послуг. Ч.1 ст. 264 зазначає, що матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного так і придбаних у інших суб”єктів господарювання, здійснюється суб’єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

Згідно приписів ч.1 ст. 665 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов”язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов”язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму в розмірі, встановленому домовленістю, відповідно до ст. 632 ЦКУ. Моментом виконання обов”язку продавця передати товар покупцеві є накладна, яка є і доказом отримання останнім товару. Ст. 692 ЦК України покладає на покупця обов”язок оплатити товар після його прийняття. Термін та порядок оплати визначений розділом 3 договору.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплату товару.

Згідно частини 2 ст.509 ЦК України, зобов’язання виникають з підстав, вказаних у ст. 11 ЦК України, у тому числі з угод, передбачених законом, а також із угод, хоча і не передбачених законом, але не суперечних йому. Виникнення прав та обов’язків пов’язано з юридичними фактами, які підтверджують виникнення між сторонами правовідносин. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, у силу яких позивач здійснив постачання товару на суму 998,53грн., а відповідач зобов’язався провести оплату у визначений строк.

Внаслідок неналежного виконання умов договору відповідач заборгував позивачу 502,48грн.

Згідно статті 193 ч. 7 ГК України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Оскільки згідно ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ПС то враховуючи зміст статті 225 ч.5 ГК, а також зміст статі 546 ч. 1 ЦК України, згідно якої виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком - слід застосовувати наведені вище норми ГК України разом із відповідними нормами ЦК, що регулюють неустойку, так як договором у п.6.2. передбачено саме неустойку у вигляді штрафу і пені за невиконання грошового обов'язку відповідача.

Згідно ст. 549 ч.2,ч.3 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 551 ч. абз.2 ЦК України передбачено, що розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Пунктом 6.3. договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати поставленого товару. Покупець сплачує постачальникові неустойку в наступному порядку: при простроченні платежу до 5 (п’яти) днів у вигляді пені в розмірі 0,5% від суми боргу за кожний день допущеного прострочення, а при простроченні платежу більше 5 (п’яти) днів у вигляді штрафу в розмірі 10% від суми заборгованості.

Виходячи з викладеного, на відповідача покладається сплата основної заборгованості у вигляді несплачених коштів за товар в розмірі –502,48грн. та штрафу за несвоєчасну оплату за отриманий товар у розмірі 50,25грн.

Таким чином, сума позову складає 552,73грн.

Відповідач при наданих йому правах та можливостях позов не заперечив, доказів оплати не подав.

Судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 116 ГПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженої відповідальності фірми „Собос”, пр. Вольського, 1, с. Оброшино, Пустомитівського району Львівської області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська пивна компанія Львів”, вул. Нова, 20-А, с.Малехів, Жовківського району Львівської області (код ЄДРПОУ-33572610) 502,48грн. основного боргу, 50,25грн. штрафу, 102,00грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України

Суддя