СУД
Постанова

Іменем України

Справа
№

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю
представників сторін:

позивача:
ОСОБА_1(Фізична
особа - підприємець  ОСОБА_1);

позивача:
ОСОБА_2, дов. №  3047 від 27.03.2008 р. (Фізична особа -
підприємець  ОСОБА_1);

відповідача:
Бурцев Р.О., дов. №
1478 від 08.01.2008 р. (Штормовська сільська рада);

третьої
особи:ОСОБА_3(Фізична
особа - підприємець  ОСОБА_3;

третьої
особи: ОСОБА_4, дов.
№ б/н від 27.08.2007 р. (Фізична особа - підприємець  ОСОБА_3;

розглянувши
апеляційну скаргу
Фізичної особи - підприємця  ОСОБА_3 на
рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Воронцова Н.В.)
від 30.08-11.09.2007 року у справі № 2-27/6100-2007

за
позовом           Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до Штормовської сільської ради (вул.
Леніна, 2,Штормове, Сакський р-н,96550)

3-тя
особа  Фізична особа - підприємець  ОСОБА_3
(АДРЕСА_2)

про
визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського
суду від 30 серпня -11 вересня 2007 року по справі № 2-27/6100 задоволено позов
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Штормовської сільської ради про визнання
права власності.

Визнано за фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 право власності на торгівельний павільйон,   площею - 40 кв.м., розташованим першим у
будівлі літери „А”, по вулиці Набережній, 8, в селі Штормовому, Сакського
району АР Крим..

Не погодившись з вказаним
судовим актом, третя особа фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до
Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та прийняти нове,
котрим відмовити у задоволені позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована
тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального
права, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення по
справі.

Відзиви на апеляційну скаргу
від Штормовської сільської ради та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Севастопольського апеляційного господарського суду не надходили.

Повторно розглянувши справу в
порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України,  дослідивши матеріали справи, заслухавши
представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи
з наступного.

Як вбачається з матеріалів
справи, 6 липня 2004 року фізична особа-підприємецьОСОБА_3 набула права
власності на торгівельно-ринковий майданчик, що розташований по вулиці
Набережна,8 в селі Штормове Сакського району АР Крим , на підставі договору
купівлі-продажу від 6 липня  2004 року за
№ 834, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5, зареєстрованого в
електронному Реєстрі права власності на нерухоме майно 15 серпня 2004 року.

До придбаного нерухомого
майна входить: адміністративна будівля (з кабінетами)- літера „А”, навіс
-літера „Б”, убиральня -  літера „Уб”

15 квітня 2005 року між Штормовською
сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 був укладений договір
оренди земельної ділянки, площею 0,1600 га., на якій розташовано
адміністративна будівля, навіс, туалет та
торгівельні ряди, з цільовим використанням - обслуговування
торгівельно-ринкового майданчика.

Термін дій договору оренди
встановлений 15 років.

Рішенням виконкому
Штормовської сільської ради № 125 від 27 липня 2005 року, фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_3 була надана згода на реконструкцію
торгівельно-ринкового майданчика.

В березні 2005 року між
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю
„М.С.-КОМ”, був укладений усний договір на предмет будівництва торгівельного
павільйону №1, по вулиці Набережна,8 в селі Штормовому Сакського району. АР
Крим.

Доказами будівництва
торгівельного павільйону є такі документи, котрі містяться в матеріалах справи,
а саме: договірна ціна, підсумкова відомість ресурсів, та акт №1 приймання
виконаних робіт за травень 2005 року, довідка вартості підрядних робіт,
квитанції про сплату за виконані роботі за актом №1 за травень 2005 року у всіх
наданих документах, вказано об'єкта будівництва розташований за адресою вулиця
Набережна,8 в селі Штормовому Сакського району АР Крим.

30 травня 2005 року між
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 був
укладений договір оренди торгівельного місця № 6.

Строк дій договору встановлений з 30 травня
2005 року по 30 травня 2019 року

Відповідно до пункту 1.1
вказаного договору, орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне
користування торгове місце під розміщення закусочної площею 40 кв.м. №1 (далі -
об'єкт).

31 січня 2007 року фізична
особа-підприємецьОСОБА_3 звернулась з листом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про розірвання договору оренди торгівельного місця № 6.

4 квітня 2007 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Штормовськой сільської ради з проханням
зареєструвати право власності на побудований за власні кошті торгівельний
павільйон, площею 40 кв.м., розташований по вулиці Набережна,8 в селі
Штормовому Сакського району АР Крим.

Листом № 398 від 10 квітня
2007 року Штормовська сільська рада відмовила фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1, посилаючись на Тимчасове положення про порядок реєстрації права
власності на нерухоме майно.

Пунктом 1 частини 2 статті 15
Цивільного Кодексу України, та пунктом 2 статті 20 Господарського Кодексу
України передбачено, що захист порушеного права має здійснюватися судом, у тому
числі й шляхом визнання цих прав.

Пунктом 2 статті 12 Земельного
Кодексу України передбачено, що розпорядження землями територіальних громад в
галузі земельних відношень віднесено к повноваженням сільських, селищних,
міських Рад.

Відповідно до пункту 2 статті
21 Закону України „Про місцеве самоврядування” розпорядження землями державної
власності розпоряджуються міська державна адміністрація.

Як вбачається з матеріалів
справи, власником земельної ділянки, на якої був вбудований спірний
торгівельний павільйон є Штормовська сільська рада.

Отже, Штормовська сільська
рада мала право в будь який час звернутися до позивача та заборонити самовільне
будівництво фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, якщо вважала, що цим порушуються
її права як власника земельної ділянки.

Після укладення договору оренди
земельної ділянки між Штормовською сільською радою і фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3, яка теж мала право звернутися до суду про усунення
перешкод в користуванні земельною ділянкою з боку фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1,.

Однак, як було зазначено вище
між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, яка є орендарем земельної ділянки та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, 30 травня 2005 року був укладений договір
оренди торгівельного місця під розташування торгівельного павільйону, який
відповідно акту №1 приймання виконаних робіт за травень 2005 року, був вже
побудований. Ні з боку Штормовської сільської ради, яка є власником земельної
ділянки, на який розташований торгівельно-ринковий майданчик, ні з боку
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, не доведено, що вони звертались до суду про
усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, або якось зверталися до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з такими вимогами.

Статтею 331 Цивільного
Кодексу України передбачено, що право власності
на новостворений об'єкт будівництва, який виготовлено особою, виникає з
моменту закінчення будівництва.

Згідно з абзацами 2, 3
частини 2 статті 331 Цивільного Кодексу України якщо у випадку, коли законом
передбачено прийняття об'єкту будівництва в експлуатацію, право власності
виникає з моменту прийняття такого майна в експлуатацію та здійснення державної
реєстрації права власності на об'єкт будівництва.

Також це передбачено пунктом
6.1 Наказу Міністерства юстиції України № 7/5 від 7 лютого 2002 року „Про
затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно”, а саме: оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна
здійснюється з вдачею свідоцтва про право власності органами виконавчої влади
фізичним та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані, або
реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності
на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за
наявності акта комісії про прийняття об'єкту і введення його в експлуатацію.

Але відповідно до статті 182
Цивільного Кодексу України, введення в експлуатацію об'єкту будівництва не має
практичного значення через те, що право власності на об'єкт будівництва
підлягає обов'язкової державної реєстрації органами, що уповноважені
здійснювати таку реєстрацію, зокрема органи БТІ, що проте не можливо, без
видачі органами самоврядування відповідного свідоцтва про право власності на
об'єкт нерухомості.

Як зазначив суд першої
інстанції, відповідно до Інформаційного листа ВАСУ № 01-8/98 від 31 січня 2001
року „Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані зі
здійсненням права власності та його захистом” одним із основних критеріїв
визнання законності володіння майном є фінансування його будівництва та
утримання.

Отже, для визнання права
власності за особою необхідні докази фінансування будівництва та утримання
такого майна.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона мусить доказати ті
обставини, на які вона посилається, як підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 34
Господарсько процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення по справі.

Як вбачається з матеріалів
справи, як докази будівництва торгівельного павільйону на території
торгівельно-ринкового майданчику розташованого по вулиці Набережна,8 в селі
Штормовому Сакського району АР Крим, були надані фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_3, а саме, технічний висновок про відповідність будівельним нормам
торгівельно-ринкового майданчика вулиці Набережна,8 в селі Штормовому Сакського
району АР Крим за 2007 рік, та записи цифр на аркушах паперу без будь-яких
пояснень.

В матеріалах технічного
висновку не містяться відомості, які би підтверджували фінансування будівництва
спірного торгівельного павільйону фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3. В
записах наданих третьою особою також не простежується зв'язок між записами та
фінансуванням спірного торгівельного павільйону.

З боку позивача надані до
суду проект торгівельного павільйону, з вказівкою місце розташування по вул.
Набережній,8, с. Штормове, договірна ціна, що складена в текучих цінах на
березень місяць, на загально будівельні роботи торгівельного павільйону №1, с
вказівкою місце розташування - по вулиці Набережна,8 в селі Штормовому Сакського
району АР Крим у розмірі - 45310 грн., підсумкова відомість ресурсів витрат по
факту за травень 2005 року у розмірі - 20785,62 грн., та акт №1 приймання
виконаних робіт за травень 2005 року -
вартість виконаних робіт згідно якого склала - 45309,6 грн. з
урахуванням поставки замовника 10833,4 грн., довідка вартості підрядних робіт у
розмірі 34476,6 грн., квитанції про сплату за виконані роботі за актом №1 за
травень 2005 року торгівельного павільйону №1, у розмірі 34476,6 грн.

Таким чином, судова колегія
погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є
обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню в
повному обсязі.

З урахуванням викладеного
судова колегія дійшла висновку, що рішення у справі прийнято при правильному
застосуванні норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим вимоги
фізичної особи - підприємця  ОСОБА_3, які
викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування
рішення місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись статтями 101, 103
(пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи - підприємця  ОСОБА_3 залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 30.08-11.09.2007 року у справі № 2-27/6100-2007
залишити без змін.

Головуючий
суддя

Судді