ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2008 р.

№ 35/68

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,

Гончарука П.А.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні у м. Києві

за участю представника

відповідача: Разумова А.В.

касаційну скаргу

Державного підприємства заводу "Арсенал"

на постанову

від 27.09.2007

Київського апеляційного

господарського суду

у справі

№ 35/68

господарського суду

міста Києва

за позовом

Державного підприємства заводу "Арсенал"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Орланд-ЛТД-О"

про

розірвання договору оренди та виселення

Представник позивача в судове засідання не з’явився, про час і місце слухання справи сторони були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2006 року державне підприємство завод "Арсенал" звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Орланд-ЛТД-О" про розірвання договору оренди державного майна № А/76-66-2000 від 01.04.2000 та виселення відповідача з приміщення площею 137,6 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Аніщенка, 4, передавши зазначене приміщення позивачу.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.03.2007 у справі № 35/68 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2007, за тією ж справою, вищезазначене судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції від 14.03.2007, постанову апеляційного суду від 27.09.2007 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Скарга мотивована тим, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст. 77 ГПК України.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить постанову апеляційного суду залишити без змін, а касаційну скаргу позивача –без задоволення.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування Київським апеляційним господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, 01.04.2000 між сторонами у справі був укладений договір оренди державного майна № А/76-66-2000, згідно умов якого позивач зобов’язався передати, а відповідач прийняти в строкове платне користування державне нежитлове приміщення в будинку № 4 по вул. Аніщенка, загальною площею 137,6 м2, яка складається з кімнат №№ 1, 4, 6, 10, 61 для використання під офіс та виставочний зал. Умовами договору сторони передбачили, що він діє з 01.04.2000 по 01.04.2005, а додатковою угодою № 1 сторони продовжили строк його дії до 01.04.2012.

Судами також було встановлено, що умовами оспорюваного договору сторони передбачили, що орендар зобов’язується не здійснювати без письмової згоди орендодавця перебудову, добудову та перепланування об’єкта, що орендується.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач обґрунтовував його тим, що відповідач в порушення вимог закону та умов договору здійснив самовільне перепланування орендованих приміщень без погодження з орендодавцем та відповідними органами.

Сукупності встановлених по справі обставин суди дали належну оцінку і дійшли до правильного висновку про безпідставність заявленого позову. При цьому, твердження позивача про те, що відповідачем було самовільно здійснено перепланування кімнат №№ 7, 8, 61 шляхом розбивки стін та об’єднання трьох кімнат, також були предметом судового дослідження у судах попередніх інстанцій і обґрунтовано не прийняті до уваги, оскільки кімнати №№ 7, 8 взагалі не є предметом спірного договору, а площа кімнати № 61, згідно наявних в матеріалах справи документів, залишилась незмінною.

Згідно із ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наведеним вимогам процесуального закону, а також фактичним обставинам справи суди дали належну оцінку і дійшли до обґрунтованого висновку про те, що позивач не довів наявність по справі обставин, з якими закон пов’язує можливість розірвання договору оренди.

Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що інші наведені у касаційній скарзі доводи висновків попередніх судових інстанцій не спростовують, суд не приймає їх до уваги і вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства заводу "Арсенал" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 14.03.2007 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2007 у справі № 35/68 залишити без змін.

Головуючий           Остапенко М.І.

Суддя           Харченко В.М.

Суддя           Гончарук П.А.