КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2008                                                                                           № 2/261-36/39

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна В.О.

суддів:           Рєпіної Л.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі:           Волуйко Т.В.

За участю представників:

від позивача - Левківський С.В. дов. б/н від 15.01.08р.

від відповідача 1- Дюжев І.О. дов. № 06/45 від 02.01.08р.

від відповідача 2 - не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ "Альфа-Мед"

на рішення Господарського суду м.Києва від 25.02.2008

у справі № 2/261-36/39

за позовом                               товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Мед"

до                                                   комунального підприємства "Київпастранс"

Київської міської ради

про                                                  визнання права власності на частку в спільному майні

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.07.2006р. визнано за товариством "Альфа-Мед" право власності на 533/1000 частини нежилих приміщень загальною площею 59, 7 кв.м. по вул. Сагайдачного, 3 м.Києва. Рішення суду першої інстанції мотивувалось тим, що надане позивачу в оренду під організацію виставкового залу допоміжне приміщення було за згодою орендодавця поліпшено до зміни цільового призначення, в зв"язку з чим і у відповідності до ст.778 ЦК України наймач стає власником речі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2006р. рішення господарського суду міста Києва залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.01.2007р. попередні рішення скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Постанова касаційної інстанції мотивована неповнотою встановлення окремих фактичних обставин справи, що привело до відповідного неправильного застосування норм права. Так, Вищий господарський суд України вказав на необхідність встановити обставини правомірності погодження реконструкції від орендодавця, в тому числі начальником фунікулеру (структурного підрозділу орендодаця), та обставини щодо наявності згоди орендодавця на вчинення від його імені правочину начальником структурного підрозділу.

При повторному розгляді справи в суді першої інстанції позивач просив суд визнати за ним право власності на 533/1000 частини нежилих приміщень площею 59,7 кв.м. та припинити право влансності відповідача на 467/1000 часток спірного приміщення з передачею його позивачу за компенсацію в розмірі його вартості в сумі 62 709 грн. 50 коп. Господарський суд міста Києва призначив будівельно-технічну експертизу на предмет можливості поділу приміщення та можливості виділу в натурі однієї з частин без втрати цільового призначення. 25.02.2008р. судом першої інстанції відмовлено в задоволенні позову. Суд виходив з того, що дозвіл орендарю на реконструкцію приміщення надав не орендодавець, а керівник відокремленого підрозділу до відання якого віднесені спірні приміщення і який не мав відповідних повноважень. За висновком суду позивач здійснив реконструкцію самочинно і у нього не виникло право на створене ним майно.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, позивач просить його скасувати, а позов задовольнити. Орендар вважає, що він набув право власності на більшу частину майна, а оскільки спільне користування майном або виділ його частки є неможливим, то за відповідну компенсацію він може набути право власності на 59, кв.м. площ, які вже біля 8 років технологічно виключені із майнового комплексу фунікулеру.

Відповідач проти скарги заперечує, вважаючи рішення господарського суду від 25.02.2008р. обгрунтованим та просить скаргу позивача залишити без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.

На підставі рішення Київської міськдержадміністрації від 09.02.1999р. № 171 між позивачем та ДКП "Київелектротранс", правонаступником якого є відповідач, укладено договір про надання частини нежилих приміщень фунікулеру в оренду для облаштування виставкового залу. Додатковими угодами розмір орендованих площ було доведено до 66,5 кв.м. До оренди приміщення використовувались і мали статус складу і кімнати для проведення зборів. В той же час, відповідно до ст.262 ЦК УРСР передане в оренду майно має відповідати меті оренди, а оскільки те ж складське приміщення (код 1241 Державного класифікатора будівель та спорут ДК 018-2000, затвердженого наказом Держкомітете України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000р. № 507) за цільовим призначенням істотно не відповідає вимогам до виставкового залу (код 1230 за Держкласифікатором), то є очевидним, що за змістом пункту 1 договору від 02.02.1999р. (т.1,а.с.10) згода на реконструкцію була вже досягнута при укладенні угоди. Більше того, п.4.1.2. договору зобов"язує орендаря використовувати приміщення тільки за призначенням, обумовленим в цьому договорі, тобто під виставку.

Таким чином, обставини справи з очевидністю свідчать про закладення в умови договору згоди на переобладнення орендарем спірного приміщення під виставковий зал.

Що стосується наступного письмового узгодження реконструкції з начальником відокремленого підрозділу, чи його повноважень, то в спірному випадку вони не є визначальними, але свідчать про обізнаність орендодавця і співпадають з умовами договору і метою оренди. Крім того, при здійсненні будівельних робіт орендодавець не заперечував проти цього, а припущення про необізнаність з проведення реконструкції є непереконливим.

Досліджуючи обставини і матеріали справи, суд першої інстанції обгрунтовано звернув увагу на невідповідність нового призначення спірного приміщення до мети і предмету діяльності фунікулера (т.3, а.с. 30). Отже, спірне майно вже тривалий час не відіграє відповідної ролі у технологічному процесі фунікулера, а за існуючим об"ємно-планувальним та конструктивним розміщенням є дотичним до допоміжних приміщень фунікулера, має атономну територію і функціонально з допоміжними приміщеннями фунікулера не з"єднано. Спірне приміщення тривалий час не використовується в технологічному процесі фунікулера.

Відповідно до вимог п.3 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджених Постановою КМУ від 10.09.2003р. №1440, об"єкти, сукупність активів яких дає змогу проводити повну господарську діяльність (бізнес) є цілісним майновим комплексом. Цілісними майновими комплексами є підприємства, а також їх структурні підрозділи (цехи, виробництва, дільниці тощо), які можуть бути виділені в установленому порядку в самостійні об"єкти з подальшим складанням балансу і можуть бути зареєстровані як самостійні суб"єкти господарської діяльності.

Згідно цього ж нормативного документа надлишковим майном є майно, що не використовується в господарській діяльності підприємства і максимальна цінність якого досягається внаслідок відчуження.

З урахуванням цього, матеріали справи свідчать, що об"єктивно існує два майнові комплекси: фунікулеру і виставкового залу.

Позивач ставить питання про набуття права власності на частку у виставкому залі не в порядку приватизації, а за нормами цивільного права - в зв"язку з поліпшенням наймачем приміщення.

Внаслідок поліпшення наймачем речі, яка здійснюється без обмеження в часі (ст. 778 ЦК України), на період виникнення спору з загальної площі спірних приміщень у 59,7 кв.м. частка орендодавця у спільному майні складає 467/1000, а орендаря - 533/1000. За висновком судової будівельно-технічної експертизи № 6732 від 18.12.2007р., проведеної КНДІСЕ (т.3, а.с.4) поділ спірних приміщень не вбачається можливим.

У зв"язку з неможливістю спільного використання чи виділу частки в натурі (ст.365 ЦК України) право особи на частку може бути припинене на вимогу іншого співвласника з компенсацією її вартості.

Таким чином, визначальними у вирішенні спору є наступні обставини:

- орендодавець передав складське та приміщення для зборів під визначену в договорі оренди виставкову діяльність, що інкорпорує в собі відповідну згоду на реконструкцію;

- в результаті поліпшення майна була створена нова річ із самостійним призначенням;

- орендар набув право власності на 53,3% майна;

- частка орендодавця є меншою і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння є неможливим;

- припинення права власності на частку орендодавця не завдає істотної шкоди його інтересам та не впливає на роботу фунікулера.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку про помилковість посилання суду першої інстанції на відсутність згоди орендодавця щодо реконструкції орендованого приміщення у виставку.

Керуючись ст.101, п.2 ст.103, п.1 та п.3 ст.104, ст.105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 25.02.2008р. у справі № 2/261-36/39 скасувати.

2. Припинити право власності Київської міської ради на 467/1000 часток нежилих приміщень загальною площею 59,7 кв.м., що розташовані за адресою: м.Київ, вул. П.Сагайдачного, буд. №3, які складаються з приміщень позначених на плані за поверхами цифрою 1 (площа приміщення 18,5 кв.м.), цифрою 2 (площа приміщення 9,5 кв.м.), цифрою 3 (площа приміщення 10,4 кв.м.), цифрою 4 (площа приміщення 2,7 кв.м.), цифрою 5 (площа приміщення 18,6 кв.м.).

3. Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа-Мед" (код за ) право власності на нежилі приміщення площею 59,7 кв.м., що розташовані за адресою: м.Київ, вул. П.Сагайдачного, буд. №3 , які складаються з приміщень позначених на плані за поверхами цифрою 1 (площа приміщення 18,5 кв.м.), цифрою 2 (площа приміщення 9,5 кв.м.), цифрою 3 (площа приміщення 10,4 кв.м.), цифрою 4 (площа приміщення 2,7 кв.м.), цифрою 5 (площа приміщення 18,6 кв.м.).

4. Зобов"язати товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Мед" сплатити на користь Київської міської ради 62709, 50 грн. (шістдесят дві тисячі сімсот дев"ять грн. п"ятдесят коп.) в якості компенсації за припинення права власності Київської міської ради на 467/1000 частин нежилих приміщень загальною площею 59,7 кв.м., що розташовані за адресою: м.Київ, вул. П.Сагайдачного, буд. №3 (приміщення площею 18,5 кв.м.; приміщення площею 9,5 кв.м.; приміщення площею 10,4 кв.м.; приміщення площею 2,7 кв.м.; приміщення площею 18,6 кв.м.).

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна Л.О.

Синиця О.Ф.

11.06.08 (відправлено)