СУД
Постанова

Іменем України

27
березня 2008 року

Справа
№ 2-7/8545-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю
представників сторін:

позивача: ОСОБА_2, довіреність №1611   від 10.02.2006,  Фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1;

відповідача: Ющенко Тетяни Анатоліївни,
довіреність №002-Д   від 03.01.2008,  Відкритого акціонерного товариства
"Крименерго";

розглянувши
апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства "Крименерго" на рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від
07.02.2008 року у справі № 2-7/8545-2007,

за
позовом           Фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до           Відкритого акціонерного
товариства "Крименерго" (вул. Київська, 74/6,Сімферополь,95034)

про
спонукання до виконання певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної
Республіки Крим від 07.02.2008 року у справі №2-7/8545-2007 (суддя Дворний
І.І.) задоволено позов суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства "Крименерго" про спонукання до
виконання певних дій.

Суд
зобов'язав відкрите акціонерне товариство "Крименерго" здійснити
коригування особового рахунку споживача - суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 шляхом виключення з нього суми боргу в розрахунках у розмірі
19606,47грн., нараховану на підставі акту про порушення Правил користування
електричною енергією, складеного 25.10.2006, та рішення комісії по розгляду
актів про порушення Правил користування електричною енергією від 03.11.2006.

Суд
стягнув з відкритого акціонерного товариства "Крименерго" на користь
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 85,00грн. держмита та 118,00грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 2500,00грн.
витрат, пов'язаних з оплатою судової експертизи.

Відповідач,
не погодившись з рішенням господарського суду, звернувся до Севастопольського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати зазначене рішення місцевого господарського суду, провадження у справі
припинити.

Сторона
посилається на те, що господарським судом при прийнятті рішення, було порушено
норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають
фактичним  обставинам справи.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського  суду від 24.03.2008 року у складі судової
колегії було здійснено заміну судді Голика В.С., у зв'язку з хворобою, на суддю
Гоголя Ю. М.

В
судовому засіданні з 24.03.2008 року по 27.03.2008 року було оголошено перерву.

Після
оголошеної перерви сторони в судове засідання не з'явились.

На
підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова
колегія, повторно розглянувши матеріали справи, встановила наступне.

Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Автономної
Республіки Крим з позовом, в якому просила зобов'язати Відкрите акціонерне
товариство "Крименерго" здійснити коригування особового рахунку
споживача - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, шляхом виключення суми
боргу в розрахунках, нараховану на підставі акту про порушення Правил
користування електричною енергією, складеного 25.10.2006, та рішення комісії по
розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 03.11.2006.

Позивач
свої позовні вимоги мотивував тим, що посилання відповідача в акті про
порушення ПКЕЕ на користування електричною енергією без укладання договору не
відповідає фактичним обставинам, оскільки відповідний договір було укладено між
сторонами 03.04.2006.

Крім
того, позивач зазначив, що в акті перевірки не вказано, в якому саме місці було
вчинено самовільне підключення, як само і не вказана точка в схемі
електромережі. Позивач також посилається на те, що представниками
Держенергонагляду при здійсненні перевірки обґрунтованості складання акту про
порушення ПКЕЕ було встановлено, що зображені на схемі траверза та живлячий
ввід знаходяться на стіні будівлі по вул. Желябова, 32, що належить ПП
"Білоконь", тобто йдеться мова про комунікації, які не мають
відношення до належного позивачу приміщення. Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 також зауважила, що вона не була своєчасно повідомлена про засідання
комісії з розгляду акту про порушення ПКЕЕ, оскільки інформації щодо проведення
засідання була отримана нею 30.11.2006, у той час як само засідання відбулося
03.11.2006. Також, позивач звернув увагу суду на те, що: в акті про порушення
ПКЕЕ в якості споживача вказана Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1, у
той час як об'єкт енергопостачання належить ОСОБА_1; договір на поставку
електричної енергії був укладений з позивачем 03.04.2006, а розрахунок вартості
недоврахованої електроенергії був здійснений з 25.10.2005; сам акт про
порушення ПКЕЕ був підписаний водієм ОСОБА_3, що суперечить положенням
Інструкції по складанню актів про порушення ПКЕЕ.

Як
вбачається з матеріалів справи, 04.07.2007 до господарського суду Автономної
Республіки Крим від Відкритого акціонерного товариства "Крименерго"
надійшло клопотання, в якому відповідач просив припинити провадження у справі у
зв'язку з непідвідомчістю даного спору господарським судам України. Вказане
клопотання залучено судом до матеріалів справи. Аналогічна позиція викладена у
відзиві на позовну заяву №10/1339 від 04.07.2007.

Ухвалою
господарського суду Автономної Республіки Крим від 30.08.2007 провадження у
справі було зупинено у зв'язку з призначенням судової електротехнічної
експертизи, на вирішення якої були поставлені наступні питання: Яким чином
здійснюється поставка електричної енергії на об'єкт -офісні приміщення по вул.
Желябова, 32 в м. Сімферополі, що належать Суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_1? Чи дозволяла схема підключення споживача (офісні приміщення по вул.
Желябова, 32 в м. Сімферополі, що належать Суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_1) користуватися електроенергією поза приладом обліку?

У
зв'язку з надходженням до суду висновку експерта, ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 19.11.2007,
провадження у справі було поновлено.

Суд
першої інстанції позовні вимоги задовольнив у повному обсязі.

Судова
колегія розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом
першої інстанції обставин справи та правильність застосування норм
матеріального та процесуального права, дослідивши надані докази, вислухавши
пояснення представників сторін, дійшла наступного висновку.

Як
вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції,
03.04.2006 між Відкритим акціонерним товариством  "Крименерго" (Постачальник
електричної енергії) та ОСОБА_1 (Споживач) було укладено договір про поставку
електричної енергії №5597, розділом 1 якого передбачено, що Постачальник
поставляє електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику її
вартість та здійснює інші платежі згідно умов цього Договору та додатків до
нього, які є його невід'ємними частинами.

Згідно
з розділом 2 Договору, під час виконання умов цього Договору, а також вирішення
інших питань, які не обумовлені цим Договором, сторони зобов'язуються
керуватися чинним законодавством України, зокрема, Законом України "Про
електроенергетику", Правилами користування електричною енергією,
затвердженими у встановленому порядку.

Відповідно
до  пункту 9.7 Договору, він вступає в
силу з дня його підписання та діє до 31 грудня 2006 року, а в частині
розрахунків - до повного їх завершення. Цей договір вважається щорічно
продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною зі
сторін не буде заявлено про розірвання цього договору або його перегляд.

Матеріалами
справи підтверджується, що сторони не представили суду доказів розірвання
договору або зміни його умов, у той час, як згідно з приписами статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести
суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень, способом, передбаченим чинним законодавством для доведення фактів
такого роду.

Таким
чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що на момент розгляду
справи вказаний договір продовжує діяти.

Пунктом
8.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою
Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня
1996  №28 (у редакції постанови
Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17 жовтня 2005
№910), передбачено, що постачальник електричної енергії за регульованим тарифом
має право, у тому числі, на безперешкодний доступ (за пред'явленням службового
посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної
перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії,
контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки
обліку та технічної перевірки засобів обліку споживача відповідно до умов укладених
договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно
до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт
відповідно до договору.

Як
вбачається з представлених доказів в матеріалах справи, на підставі цього
положення 25.10.2006 представниками відкритого акціонерного товариства
"Крименерго" було проведено перевірку об'єкту постачання електричної
енергії - офісних приміщень, розташованих по вул. Желябова, 32 в м.
Сімферополі, які належать суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від 15.06.2005.

В
ході проведення перевірки були встановлені порушення Споживачем Правил
користування електричною енергією, які виразилися в наступному:
"Користування електричною енергією без укладання договору на поставку.
Електрична енергія споживається, але не оплачується та не враховується.
Самовільне підключення до електричної мережі до розрахункового приладу обліку
без порушення схеми обліку".

Порушення
Правил КЕЕ були зафіксовані у відповідному акті №101847 від 25.10.2006,
розглянувши який, комісія відкритого акціонерного товариства
"Крименерго" прийняла рішення про нарахування вартості недоврахованої
електричної енергії за період з 25.10.2005
по 25.10.2006  у сумі 19606,47грн.,
згідно з Методикою обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої
унаслідок порушення споживачем - юридичною особою Правил користування
електричною енергією, затвердженою Постановою НКРЕ №1197 від 05.12.2001  Рішення комісії було оформлено відповідним
Протоколом №457 від 03.11.2006.

Отже,
вважаючи здійснене відповідачем нарахування вартості електроенергії
неправомірним, позивач звернувся до суду з позовом про спонукання відкрите
акціонерне товариство "Крименерго" здійснити коригування особового
рахунку споживача - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, шляхом
виключення суми боргу в розрахунках, нараховану на підставі акту про порушення
Правил користування електричною енергією, складеного 25.10.2006, та рішення
комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 03.11.2006.

Судова
колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно
до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України, за договором
енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі -енергію) споживачеві
(абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися
передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск
енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (частина 2
статті 275 Господарського кодексу України).

Аналогічне
положення міститься в частині 1 статті 26 Закону України "Про
електроенергетику" та пункті 5.1. Правил користування електричною
енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 31 липня 1996 №28 (у редакції постанови
Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17 жовтня 2005
№910).

Як
вбачається з матеріалів справи, в якості порушення позивачем Правил
користування електричною енергією в акті №101847 від 25.10.2006 серед іншого
зазначено споживання суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 електричної
енергії без укладання відповідного договору.

Проте,
вказані твердження відповідача спростовуються матеріалам справи, оскільки
договір про поставку електричної енергії №5597 було укладено між сторонами у
справі 03.04.2006, тобто заздалегідь до складання вищевказаного акту про
порушення ПКЕЕ. Також, доказів розірвання вказаного договору або визнання його
недійсним відповідач, всупереч вимогам статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, суду не надав.

З
приводу посилання відкритого акціонерного товариства "Крименерго" в
акті №101847 від 25.10.2006 на безоблікове користування споживачем електричною
енергією, шляхом самовільного підключення до електричних мереж, суд першої
інстанції вказав наступне.

У
висновку №116/07 від 14.11.2007  судової
електротехнічної експертизи, проведеної в рамках цієї справи, зазначено, що в
результаті огляду було встановлено, що електропостачання офісних приміщень
здійснюється шляхом підключення електрокабелю від залізобетонної опори лінії
електропередач до лічильника, розташованого на стіні одноповерхового будинку.
Кабель прокладений від опори до стояка з металевої труби, до якої він
закріплений та по стінці будівлі підведений до електролічильника. Будь-яких
пошкоджень електрокабелю до лічильника при огляді не встановлено. Від
електролічильника електрокабель підведений до стояка (траверсу) у вигляді
металевої труби з насадженими на металеву перекладину ізоляторами. Далі кабель
протягнутий до офісних приміщень. Металевий ящик, в якому знаходиться
електричний лічильник, закритий на замок та опломбований.

У
зазначеному висновку експерт також повідомив, що згідно додатків №7, №10 до
договору про поставку електричної енергії №5597 від 03.04.2006, електрокабель
від опори №5 через траверсу на стіні підходить безпосередньо до
газорозподільного щита офісу суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 по
вул. Желябова, 32. Будь-яких підключень до електрокабеля по однолінійній схемі
не передбачено.

Експерт
зауважив, що підключення до лінії електропередач, що проходить по вул.
Желябова, можливо лише від опори, яка являє собою залізобетонний стовп, висотою
не менше 8 метрів. При цьому підключення (відключення) споживачів здійснюється
силами бригади кваліфікованих працівників, з повним відключенням лінії
електропередачі, із застосуванням телескопічної вишки або інших засобів.

За
результатом проведеного дослідження, експертом був зроблений висновок, що
поставка електричної енергії на об'єкт - офісні приміщення по вул. Желябова, 32
в м. Сімферополі, що належать суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1,
здійснюється по підключеному електрокабелю від електролічильника до опори лінії
електропередач. Експерт також зазначив, що схема підключення споживача (офісні
приміщення по вул. Желябова, 32 в м. Сімферополі, що належать суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1) не дозволяла користуватися електроенергією
поза приладом обліку.

Таким
чином, у суду першої інстанції були відсутні підстави не довіряти зазначеному
висновку експерта, оскільки дослідження було проведено кваліфікованим фахівцем,
попередженим про кримінальну відповідальність за надання свідомо помилкового
висновку по експертизі.

Отже,
викладені відповідачем в акті №101847 від 25.10.2006 факти відносно порушення
споживачем ПКЕЕ у вигляді самовільного підключення до електричних мереж і, як
наслідок, безоблікового споживання електричної енергії, не відповідають
фактичним обставинам та спростовуються наявними в матеріалах справи належними
та допустимими доказами.

Крім
того, відповідачем були допущені певні порушення Правил користування
електричною енергією і при складанні самого акту №101847 від 25.10.2006.

Так,
відповідно до пункту 6.41 ПКЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду
або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної
енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або
електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці
виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється
двосторонній акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого
порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані,
необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії
та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті
зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт
складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається
споживачеві.

Проте,
складений відповідачем акт №101847 від 25.10.2006  не відповідає зазначеним вимогам Правил.

Так,
Споживачем за договором №5597 від 03.04.2006 є суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1, у той час, як в акті відображено, що споживачем, об'єкт
якого перевірявся, є суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1. Крім того, в
акті №101847 від 25.10.2006 взагалі відсутні посилання на пункти Правил,
порушення яких припустився позивач.

Крім
того, не відповідає положенням Правил користування електричною енергією також і
порядок здійснення відповідачем розрахунку вартості недоврахованої
електроенергії.

Як
вбачається з протоколу засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил
користування електричною енергією №457 від 03.11.2006, розрахунок вартості
недоврахованої електричної енергії був здійснений відповідачем на підставі
Методики обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої унаслідок
порушення споживачем -юридичною особою Правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання
електроенергетики України №1197 від 05.12.2001.

Проте,
на час здійснення відкритим акціонерним товариством  "Крименерго" розрахунку, зазначена
Методика вже втратила чинність у зв'язку з прийняттям НКРЕ постанови №562 від
04.05.2006 "Про затвердження Методики визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил
користування електричною енергією".

Таким
чином, здійснений відповідачем розрахунок вартості електричної енергії на
підставі акту №101847 від 25.10.2006 не є правомірним, оскільки відповідне
обчислення було вчинено на підставі нормативного акту, який втратив законну
силу.

Отже,
вищевикладені обставини дозволили суду першої інстанції зробити висновок про
те, що твердження про порушення суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1
Правил користування електричною енергією, які були викладені відповідачем в
акті №101847 від 25.10.2006, не є об'єктивними, не відповідають фактичним
обставинам справи, а тому не можуть бути підставою для здійснення розрахунку
вартості недоврахованої електричної енергії.

Крім
того, судом першої інстанції було встановлено, що сума недоврахованої
електроенергії в розмірі 19606,47грн. відображена відповідачем в особовому
рахунку суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 в якості боргу, що
підтверджується матеріалам справи та не заперечується відповідачем по суті.
Отже, виходячи з безпідставності проведення розрахунку позивачеві вартості
недоврахованої електроенергії в розмірі 19606,47грн., суд першої інстанції
дійшов про безпідставність відображення вказаної суми в якості боргу в
особовому рахунку суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, у зв'язку з чим,
позовні вимоги про спонукання відповідача здійснити коригування особового
рахунку позивача шляхом виключення з нього суми боргу в розмірі 19606,47грн. є
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судова
колегія вважає правомірним висновок суду
першої інстанції про е, що неспроможні твердження відповідача про те, що
даний спір непідвідомчий господарським судам України, оскільки статтею 12
Господарського процесуального кодексу України до компетенції господарських
судів віднесено, у тому числі, вирішення спорів, що виникають при укладанні,
зміні, розірванні і виконанні господарських договорів. Таким чином, оскільки
вказаний спір виник безпосередньо під час виконання укладеного між сторонами
договору про поставку електричної енергії №5597 від 03.04.2006, він підлягає
вирішенню господарським судом.

Також
не є переконливими і посилання відкритого акціонерного товариства
"Крименерго" на те, що спонукання здійснити коригування особового
рахунку не є способом захисту порушеного права.

Отже,
з  цього приводу суд  першої інстанції зазначив наступне.

Згідно
з статтею 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства,
установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни,
які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають
право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом
заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною
2 статті 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у державі. Положення частини другої статті
124 Конституції України треба розглядати у системному зв'язку з іншими
положеннями Основного Закону України, які передбачають захист судом прав і
свобод людини і громадянина, а також прав юридичної особи, встановлюють
юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати права і
свободи будь-якими не забороненими законом засобами (частина п'ята
статті 55 Конституції України). Отже, право особи (зокрема юридичної особи) на
судовий розгляд спору, не можуть бути поставлені в залежність від наявності чи
відсутності в законах України спеціальних положень про можливість звернення до
суду по кожній конкретній категорії справ. Судовий, захист прав і свобод людини
і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод
людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов'язок відповідно до
частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист
передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом
здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право.

Також,
статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить
загальним засадам цивільного законодавства.

Конституційний
суд України в Рішенні від 01.12.2004 у справі №1-10/2004 за конституційним
поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих
положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України
(справа про охоронюваний законом інтерес) зазначив, що поняття
"охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті
4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у
логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як
прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом,
як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у
суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом
судового захисту та інших  засобів  правової охорони з  метою
задоволення  індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним
інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально
правовим засадам.

Статтею
16 Цивільного кодексу України закріплено, що кожна особа має право звернутися
до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та
інтересу. Причому способом захисту цивільних прав та інтересів, може бути, у
тому числі, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Суд
першої інстанції зауважив, що чинним законодавством України не встановлено
заборону на можливість захисту порушеного права споживача шляхом спонукання
постачальника електричної енергії до коригування особового рахунку. Більш того,
на думку суду цей спосіб як раз і направлений на відновлення становища
позивача, яке існувало до порушення.

Також,
суд першої інстанції зазначив, що відображення на особовому рахунку позивача
суми заборгованості, нарахованої фактично при відсутності вчиненого з боку
споживача порушення ПКЕЕ, зачіпає права суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 та ставить під загрозу стабільність здійснення підприємницької
діяльності.

Так,
пунктом 6.5 Правил користування електричною енергією передбачено, що у разі
виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію,
сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством України,
укладають договір щодо реструктуризації заборгованості. При цьому, оформлюється
графік погашення заборгованості, який є додатком до цього договору. У разі
відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному
документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який
здійснюється оплата або перевищення суми платежу необхідної для цього періоду,
ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, постачальник
електричної енергії має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості
цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення. Укладення сторонами та
дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє
споживача від оплати поточного споживання електричної енергії.

Отже,
при відображені на особовому рахунку споживача в якості боргу безпідставно
нарахованої вартості електричної енергії грошові кошти, одержані відповідачем
від суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, за умови відсутності вказівки
в платіжному документі на призначення платежу, можуть бути перераховані постачальником
електричної енергії в рахунок погашення заборгованості, нарахованої за актом
№101847 від 25.10.2006, що безумовно порушить право споживача як власника
належних йому коштів. Аналогічна ситуація складається і у випадку перевищення
суми платежу необхідної для цього періоду (тобто фактично здійснення авансових
платежів).

Крім
того, існування у позивача заборгованості з оплати вартості електроенергії (у
тому числі донарахованої за актом про порушення ПКЕЕ) є однією з підстав,
передбачених пунктом 6.1.3 договору №5597 від 03.04.2006 та пунктом 7.5 Правил
користування електричною енергією, для припинення постачання електричної
енергії. Такі самі наслідки несплати вартості донарахованої електроенергії були
вказані відповідачем і в протоколі засідання комісії з розгляду актів про
порушення ПКЕЕ №457 від 03.11.2006.

Також,
з матеріалів справи вбачається, що вказаний вид відповідальності і був
застосований відкритим акціонерним товариством "Крименерго" до
позивача. Так, в акті №101847 від 25.10.2006 було зазначено, що за результатом
перевірки був виписаний наряд на відключення позивача від електричних мереж.
Аналогічні факти викладені і у висновку експертизи, проведеної в рамках цієї
справи. Крім того, експертом було встановлено, що на момент дослідження об'єкту
по вул. Желябова, 32 в м. Сімферополі в офісних приміщеннях, належних суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1, була відсутня електрична енергія. Отже,
наведені вище обставини спростовують твердження відповідача про те, що
відображення на особовому рахунку заборгованості позивача не стосується прав та
обов'язків споживача, і не створює для нього обов'язку сплатити цю суму на
користь постачальника електричної енергії.

Таким
чином, судова колегія апеляційної інстанції, всебічно та в повному обсязі
дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи документи та фактичні
обставини справи, вважає правомірним та обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Отже,
судова колегія не може прийняти до уваги посилання відповідача, які було
викладено в апеляційній скарзі, оскільки вони спростовуються доказами наданими
в матеріалах справи.

З
огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване
рішення було прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права
та підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим від 07.02.2008 року у справі №
2-7/8545-2007 залишити без змін.

2.Апеляційну
скаргу Відкритого акціонерного товариства "Крименерго" залишити без
задоволення.

Головуючий
суддя

Судді