ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.03.08 Справа №14/470-07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Кагітіна Л.П. судді Кагітіна Л.П. , Колодій Н.А. , Шевченко Т. М.

при секретарі: Соколові А.А.,

за участю представників:

позивача: Гейко О.В., довіреність № 08/31-07 від 02.01.2008 року;

відповідача: Манікін Д.С., довіреність № б/н від 09.01.2008 року

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Херсонгаз», м. Херсон на рішення господарського суду Херсонської області від 14.01.2008 р. у справі № 14/470-07

за позовом: Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Херсонгаз», м. Херсон

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль», м. Херсон

про стягнення 1016655 грн.

Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Херсонгаз», м. Херсон звернулося до господарського суду Херсонської області з позовом про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль», м. Херсон 827841,63 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції та 188813,37 грн. з урахуванням 3% річних.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 14.01.2008 р. у справі № 14/470-07 (суддя Гридасов Ю.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 667740,20 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 157230,50 грн. з урахуванням 3% річних, 8249,71 грн. витрат по сплаті державного мита, 95,75 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Відмовлено в задоволенні іншої частини позову.

Рішення суду мотивовано тим, що станом на час вирішення спору основний борг відповідача перед позивачем за договором № 5Т та договором № 29-П/52-Ю складає 1066577,67грн., що визначається сторонами та підтверджується актом звірки розрахунків сторін станом на 01.03.2007 року. Оскільки позивачем невірно розраховані суми інфляційних збитків та 3% річних, у зв’язку з тим, що нарахування проведено не на суму основного боргу, а на основний борг, визначений з врахуванням інфляційних збитків та 3% річних, суд вирішив, що підлягає задоволенню 667740,20 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції та 157230,50 грн. з урахуванням 3% річних.

Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Херсонгаз» не погодилося з рішенням суду та звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Херсонської області від 14.01.2008 р. у справі № 14/470-07 частково в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 160101,43 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції та 31582,87 грн. з урахуванням 3% річних, та прийняти нове рішення, яким стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» на користь Відкритого акціонерного товариства «Херсонгаз» 827841грн.63коп. – інфляційних збитків; 188813грн.37коп. - 3% річних та судові витрати. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права. Звертає увагу на те, що господарський суд першої інстанції не дав належну правову оцінку змісту спірних правовідносин між сторонами у справі. На думку заявника апеляційної скарги, висновок суду про неможливість нарахування інфляційних збитків та трьох відсотків річних на борг підприємства боржника, який стягнуто згідно рішення суду, що набрало законної сили, з урахуванням інфляційних збитків та 3 % річних, є необґрунтованим. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що в даному випадку, спірні правовідносини виникли на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, і боржник, що прострочив грошове зобов’язання (у зв’язку з невиконанням рішення суду), повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Посилається на те, що інфляційні нарахування на суму боргу та три відсотки річних входять до складу грошового зобов’язання. Зауважує, що боржник не звільняється від відповідальності через неможливість виконання ним грошового зобов’язання і чинне законодавство не пов’язує припинення зобов’язання з наявністю судового рішення чи відкриття виконавчого провадження по його примусовому виконанню.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 13.02.2008 року у справі № 14/470-07 апеляційний розгляд справи призначено на 21.03.2008 року.

Відкрите акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» вважає, що оскаржуване судове рішення прийнято у відповідності до положень чинного законодавства. Посилається на те, що Відкрите акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» не заперечує обов’язковість виконання рішень судів, але у зв’язку з важким фінансовим становищем та порушенням по відношенню до відповідача справи про банкрутство, на даний момент погашення заборгованості неможливо. Зазначає, що позивач безпідставно дійшов висновку, що стягнуті рішенням суду суми 3% річних та інфляційних витрат, входять до суми основного грошового зобов’язання відповідача перед позивачем. Просить апеляційний господарський суд залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача, а оскаржуване судове рішення – без змін.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 539 від 21.03.2008 року справу № 14/470-07 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий: Кагітіна Л.П. (доповідач), судді: Колодій Н.А., Шевченко Т.М., якою апеляційна скарга прийнята до розгляду.

В судовому засіданні 21.03.2008 р., представники сторін підтримали доводи, викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї.

За заявою представників сторін, апеляційний розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів запису судового процесу.

По закінченні судового засідання, за згодою представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Вислухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2000 року між сторонами у цій справі було укладено договір № 29П/52Ю послуг по транспортуванню природного газу та договір № 5Т про забезпечення природним газом підприємств комунальної теплоенергетики та опалювальних котелень промислових підприємств.

Згідно умов вказаних договорів, позивач зобов’язувався поставити природний газ та надати послуги з транспортування природного газу відповідачу, а відповідач, в свою чергу, зобов’язувався прийняти природний газ та оплатити надані послуги.

В зв’язку з неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов’язань, Відкрите акціонерне товариство «Херсонгаз» звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений природний газ та надані послуги по його транспортуванню у 2001 році, пені та інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 21.01.2004 р. у справі № 3/12 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 4238469грн.57коп. основного боргу, 25602грн.21коп. пені, та судові витрати.

Також, рішенням господарського суду Херсонської області від 09.12.2005 року у справі № 4/363-05 з відповідача на користь позивача стягнуто 775297грн.61коп. збитків від інфляції та 211807грн.35коп. – 3% річних за період прострочки сплати боргу з 01.02.2004 року по 01.10.2005 року та судові витрати.

Позивач звернувся до виконавчих органів для примусового стягнення з відповідача вищевказаних сум заборгованості, але заборгованість залишилася непогашеною.

Стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль», м. Херсон на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Херсонгаз», м. Херсон 827841,63 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції та 188813,37 грн. з урахуванням 3% річних за період з 01.10.2005р. по 15.10.2007р. було предметом судового розгляду у цій справі.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи та апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, колегія суддів знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню в силу наступного:

Відповідно до п. 11.1 договору № 29П/52Ю послуг по транспортуванню природного газу та договору № 5Т про забезпечення природним газом підприємств комунальної теплоенергетики та опалювальних котелень промислових підприємств, укладених сторонами у справі 28.12.2000 року, дії цих договорів в частині проведення розрахунків за газ та його транспортування триває до їх повного здійснення.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 599 цього ж кодексу, зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обов’язковим до виконання на всій території України і виконується в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Після прийняття судом рішення про стягнення коштів, грошове зобов’язання боржника не припинилось, оскільки кредитор реально грошові кошти не отримав.

Станом на час вирішення цього спору, основний борг відповідача перед позивачем за вищевказаними договорами складає 1066577грн.67коп., що визнається самим відповідачем та підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.           Положення цієї статті застосовуються до боржника у разі порушення ним грошового зобов’язання в не залежності від наявності вини в його діях.

Отже, встановлені ст. 625 Цивільного кодексу України відсотки річних та інфляційні витрати підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання грошового зобов’язання.

Таким чином, сума інфляційних втрат та 3 % річних за період з 01.10.2005 р. по 15.10.2007 р. нараховані на суму основного боргу, стягненого за рішенням суду, складає 667740 грн. 20коп. та 157230грн.50коп. відповідно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком господарського суду першої інстанції, щодо часткового задоволення позовних вимог, а саме: в частині стягнення з відповідача на користь позивача 667740,20 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 157230,50 грн. з урахуванням 3% річних.

Обґрунтованим є і висновок господарського суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні іншої частини позовних вимог, оскільки позивачем невірно розраховані суми інфляційних збитків та 3% річних, у зв’язку з тим, що нарахування проведено не на суму основного боргу, а на основний борг, визначений з врахуванням інфляційних збитків та 3% річних.

Доводи заявника апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та наступним:

Як вже зазначалося, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, оплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми на вимогу кредитора покладаються на боржника, який прострочив виконання грошового зобов’язання. Зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Грошовим є зобов’язання, за яким боржник зобов’язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів. Зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (п.1 та п. 2 ст. 509 вищевказаного кодексу).

Згідно ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов’язки можуть виникати з рішення суду. Як правило, вказані рішення суду носять правовстановлюючий, правоприпиняючий та правозмініючий характер. Прямої вказівки в Законі про виникнення грошових зобов’язань за рішенням суду (господарського суду) немає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що господарським судом з’ясовані всі обставини справи, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, рішення господарського суду першої інстанції по цій справі прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Херсонгаз», м. Херсон не підлягає задоволенню.

Судові витрати за позовом правомірно розподілені господарським судом першої інстанції між сторонами у справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Державне мито, сплачене за апеляційною скаргою, залишається за заявником.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Херсонгаз», м. Херсон залишити без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської області від 14.01.2008 р. у справі № 14/470-07 – без змін.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 04.04.2008 року.

Головуючий суддя Кагітіна Л.П.

судді Кагітіна Л.П.

Колодій Н.А. Шевченко Т. М.