ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
м.Чернігів тел.779-918
просп.Миру,20 тел.678-853
=============================================================================
РІШЕННЯ

15 травня 2008р. Справа № 8/93

За позовом: Відкритого акціонерного товариства “Домобудівний комбінат №3”, пр-т Відрадний, 103, м.Київ

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівський завод будівельних матеріалів”, вул..Київське шосе, 3, м.Чернігів

Про стягнення 1401624грн.64коп.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Кривенко Л.І. –головний юрисконсульт, довір. пост. №09-18 від 08.01.08р.

від відповідача: Лазаренко А.М. –нач.юр.відділу, довір.пост.№5 від 10.01.08р., Мирона М. - представник

За згодою сторін в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 1201107грн.38коп. боргу по оплаті підрядних будівельних робіт, виконаних на підставі договору підряду №18/10 від 22.12.05р., 64957грн.09коп. пені за прострочення виконання зобов’язань по оплаті виконаних робіт, нарахованої за період з 12.11.07р. по 20.02.08р., 119991грн.35коп. інфляційних нарахувань, нарахованих за період з листопада 2007р. по лютий 2008р. включно та 15586грн.84коп. процентів річних, нарахованих за період з 12.11.07р. по 20.02.08р.

Після порушення провадження у справі позивачем надано уточнений розрахунок пені, інфляційних нарахувань та процентів річних, в якому позивач зазначає, що сума уточнених штрафних санкцій складає 220975грн.05коп., що перевищує заявлені в позовній заяві вимоги на 20439грн.77коп. При цьому письмової заяви про збільшення розміру позовних вимог позивачем не надано.

Відповідач позовні вимоги визнає в частині основного боргу та процентів річних, заперечуючи проти позовних вимог в частині пені та інфляційних, стверджуючи, що пеня обчислена без врахування умов договору щодо розміру та строків нарахування пені, а обчислення суми інфляційних нарахувань не відповідає вимогам листа Верховного Суду України від 03.04.97р. №62-97.

Подане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості врегулювати спір шляхом укладення мирової угоди, проти якого заперечував позивач, судом відхиляється з причин закінчення встановленого законом строку вирішення спору по даній справі, та неподання відповідачем доказів надсилання позивачеві пропозицій щодо укладення мирової угоди. При цьому відповідачеві роз’яснюється, що сторони не позбавлені права укласти мирову угоду на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Заявлені сторонами клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу судом задоволені.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення та доводи представників сторін, з’ясувавши обставини, які мають значення для вирішення спору, дослідивши надані сторонами докази, суд ВСТАНОВИВ:

Між сторонами укладений договір підряду №18/10 від 21.12.05р. на виконання робіт по будівництву третьої та четвертої секцій житлового будинку з прибудованими офісними приміщеннями та паркінгом по вул..Бакинській, 37/41 в Шевченківському районі міста Києва. Відповідно до умов договору позивач зобов’язувався власними засобами та силами, а також із залученням інших субпідрядних організацій, в порядку, встановленому договором, виконати відповідно до проектно-кошторисної документації та державних будівельних норм комплекс робіт по будівництву третьої та четвертої секції 16-ти поверхового житлового будинку з при будинковими офісними приміщеннями та паркінгом по вул..Бакинській, 37/41 в Шевченківському районі м.Києва, а відповідач зобов’язувався надати генпідряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, забезпечити фінансування робіт, прийняти закінчені роботи та оплатити їх вартість в порядку і розмірах, передбачених договором (пункти 1.1.,1.2. договору).

Згідно із п.3.1. договору договірна ціна робіт по будівництву об’єкта є динамічною, визначається на підставі проектно-кошторисної документації і складає 24470000грн. Строк виконання робіт визначений сторонами до 31.12.06р.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду, а тому правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 33 Господарського кодексу України та главою 61 Цивільного кодексу України.

За приписами ст.318 Господарського кодексу України, який застосовується судом оскільки сторони у справі є суб’єктами господарювання, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) виконати і здати у встановлений строк будівельні роботи, а замовник зобов’язується прийняти ці роботи і оплатити їх вартість. Дана норма кореспондується зі ст.875 Цивільного кодексу України.

В силу ч.5 ст.321 Господарського кодексу України та ст.854 Цивільного кодексу України якщо договором не передбачено попередньої оплати виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов’язаний сплатити підряднику зумовлену договором ціну після остаточної здачі роботи.

Відповідно до п.п.4.2., 4.3. договору оплата за фактично виконані обсяги робіт проводиться Замовником щомісячно перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок Генпідрядника в строк 10 днів з моменту підписання первинних документів в будівництві –Акту приймання виконаних підрядних робіт форми №КБ-2в та довідки про вартість виконаних підрядних робіт форми №КБ-3.

На виконання умов договору позивачем проведені підрядні роботи, про що складені акти приймання виконаних підрядних робіт: №№1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11 за жовтень 2007р. на загальну суму 1154043грн.60коп., №№1,2,3 за листопад 2007р, №№1,2,3, за грудень 2007р. на загальну суму 1035306грн., які підписані представниками обох сторін і скріплені їх печатками. Представник відповідача не заперечував проти факту підписання актів виконаних робіт та прийняття цих робіт. Як вбачається із матеріалів справи, вартість робіт, виконаних в листопаді 2007р., врахована у вартість наданих відповідачем матеріалів.

Умова договору щодо визначення договірної ціни динамічною (п.3.1.) не суперечить приписам ч.2 ст.321 Господарського кодексу України та ч.2 ст.844 Цивільного кодексу України. Таким чином, сторонами в договорі передбачена можливість зміни вартості виконання підрядних робіт, виходячи із фактичних обсягів виконаних робіт.

Як вбачається із довідок про вартість виконаних підрядних робіт(ф. КБ-3) та актів приймання виконаних робіт (ф.КБ-2), підписаних представником відповідача, за період з жовтня 2007р. по грудень 2007р. позивачем виконані обсяги робіт загальною вартістю 2189349грн.60коп.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем у відповідності до ст.318 ГК України та ст.875 ЦК України виконані роботи прийняті. При цьому, будь-яких зауважень щодо обсягів робіт, відступів в роботі, строків виконання або інших недоліків відповідачем на момент прийняття робіт не заявлено.

В силу ст..321 Господарського кодексу України та ст.879 Цивільного кодексу України замовник зобов’язаний оплатити виконану підрядником роботу після здачі всієї роботи, якщо інше не встановлене законом або договором. Пунктами 4.2.,4.3. договору передбачено здійснення розрахунків на підставі актів приймання виконаних робіт (форма №КБ-2в) та довідок про вартість виконаних робіт (форма №КБ-3) за фактично виконані роботи щомісячно в строк 10 днів з моменту підписання документів, що є підставою для проведення оплати.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем за роботи, виконані позивачем в період з жовтня 2007р. по грудень 2007р., сплачено 1000000 (один мільйон) грн., що підтверджується копіями платіжних доручень №246 від 01.11.07р., №78 від 10.01.08р., №21 від 31.01.08р., №52 від 07.03.08р., які знаходяться в матеріалах справи. Крім того, за роботи, виконані в листопаді місяці, відповідачем було відраховано за матеріали 26240грн.40коп. Таким чином, всього зараховано в рахунок оплати за виконані в період з жовтня 2007р. по грудень 2007р. роботи 1026240грн.40коп. Отже, на момент звернення позивача до суду з позовною вимогою, враховуючи наявність у відповідача боргу по оплаті робіт станом на 01.10.07р. в сумі 37998грн.18коп., заборгованість по оплаті виконаних та прийнятих робіт становила 1201107грн.38коп. Проти наявності заборгованості саме в цій сумі не заперечує й відповідач.

Після порушення провадження у справі відповідачем сплачено 300000грн., що підтверджується платіжними дорученнями №91 від 07.05.08р. та №110 від 07.05.08р. Отже, спір в частині стягнення боргу в сумі 300000грн. між сторонами врегульований, предмет спору відсутній, а тому провадження у справі щодо стягнення даної суми підлягає припиненню.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що на момент вирішення спору по суті заборгованість по оплаті виконаних підрядних робіт становить 901107грн.38коп.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем зобов’язання за договором належним чином не виконані, на день розгляду справи докази оплати заборгованості в повному обсязі відповідачем не надані, а тому з нього підлягає стягненню 901107грн.38коп. боргу.

На підставі п.10.1.2. договору позивач нарахував пеню в сумі 64957грн.09коп. за прострочення оплати виконаних робіт за період з 12.11.07р. по 20.02.08р. Проте, позивачем надано уточнений розрахунок пені від 08.05.08р., відповідно до якого сума пені становить 40658грн.93коп., яка обчислена позивачем за період з 12.11.07р. по 30.04.08р. При цьому позивачем не подано заяви про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення пені. Аналіз наданого позивачем розрахунку суми пені від 08.05.08р. свідчить, що він складений з урахуванням умов договору щодо визначення розмірів пені та періодів застосування пені, а також фактичної суми заборгованості, яка існувала у конкретні періоди нарахування пені.

Виходячи із змісту ст. 549 Цивільного кодексу України, пеня застосовується до несправного боржника у випадку порушення ним зобов’язання за договором. Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов’язань за договором, а тому позивачем обґрунтовано нарахована та заявлена до стягнення пеня за прострочення виконання зобов’язань по оплаті виконаних будівельних робіт. Враховуючи, що сума пені, відповідно до остаточного розрахунку (а.с.96-98) є меншою, ніж заявлено позивачем у позовній заяві, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню, і з відповідача має бути стягнуто 40658грн.93коп. пені за період з 12.11.07р. по 30.04.08р.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивачем в позовній заяві заявлені вимоги про стягнення з відповідача 119991грн.35коп. інфляційних нарахувань за період з листопада 2007р. по лютий 2008р. включно та 155896грн.84коп. процентів річних за період з 12.11.07р. по 20.02.08р. У наданому позивачем розрахунку від 08.05.08р. сума інфляційних нарахувань становить 160461грн.88коп. за період з листопада 2007р. по березень 2008р. включно, а сума нарахованих процентів річних становить 19854грн.15коп. за період з 12.11.07р. по 30.04.08р. Проте, позивач не скористався своїм процесуальним правом і не подав заяву про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення інфляційних нарахувань та процентів річних, а тому, оскільки суд не має право самостійно виходити за межі позовних вимог, спір в частині стягнення інфляційних та процентів річних вирішується у межах сум, заявлених в позовній заяві.

Враховуючи, що факт прострочення відповідачем виконання його грошового зобов’язання по оплаті вартості виконаних будівельних робіт доведений матеріалами справи, не заперечується самим відповідачем, з нього має бути стягнуто інфляційні нарахування та проценти річних. Разом з тим, аналіз наданого позивачем розрахунку від 08.05.08р. свідчить, що при обчисленні інфляційних нарахувань позивачем враховано березень 2008р., який не застосовувався при обчисленні вказаної суми в позовній заяві, а розрахунок інфляційних нарахувань, вказаний у позовній заяві, вчинений без врахування платежів, здійснених відповідачем в січні 2008р. Отже, враховуючи матеріали справи, а також період нарахування, зазначений позивачем у позовній заяві, тобто по лютий 2008р., суд приходить до висновку, що сума інфляційних нарахувань, обчислених за прострочення відповідачем виконання грошових зобов’язань становить 114819грн.80коп. за період з листопада 2007р. по лютий 2008р. включно. Заперечення відповідача щодо неправильності обчислення позивачем інфляційних нарахувань судом до уваги не приймається, оскільки інфляційні нарахування здійснені позивачем з урахуванням строків прострочення та із застосуванням індексів інфляції, що діяли у період прострочення.

При обчисленні процентів річних позивачем не враховано фактичні суми заборгованості за роботи виконані в жовтні 2007р. та грудні 2007р., а також проценти річних обчислені до 30.04.08р., що призвело до збільшення цих сум. Отже, фактично сума процентів річних за прострочення відповідачем виконання грошових зобов’язань по оплаті виконаних робіт за жовтень 2007р. та грудень 2007р. становить 10058грн.78коп. за період з 12.11.07р. по 20.02.08р., яка і підлягає стягненню з відповідача.

Приймаючи до уваги вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню, і з відповідача має бути стягнуто: 901107грн.38коп. боргу, 40658грн.93коп. пені, 114819грн.80коп. інфляційних нарахувань, 10058грн.78коп. процентів річних.

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, згідно із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам з урахуванням суми основного боргу, сплаченої після порушення провадження у справі.

Керуючись ст.ст.193,318,321 Господарського кодексу України, ст.ст.549,625,844,849,854,875,879 Цивільного кодексу України, ст.ст.49,80 п.1-1,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Чернігівський завод будівельних матеріалів”, м.Чернігів, вул..Київське шосе, 3 (ідентифікаційний код 32284441, р/р 4001 в ВАТ КБ “Надра”, м.Київ, МФО 320564) на користь Відкритого акціонерного товариства “Домобудівний комбінат №3”, м.Київ, пр.Відрадний, 103 (ідентифікаційний код 04012773, п/р 1551 у філії “Жовтневе відділення ПІБ”, м.Київ, МФО 322067) 901107грн.38коп. боргу, 40658грн.93коп. пені, 114819грн.80коп. інфляційних нарахувань, 10058грн.78коп. процентів річних, 13666грн.45коп. державного мита та 115грн.06коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Провадження у справі в частині стягнення 300000грн. боргу припинити.

В решті позову відмовити.

Суддя Т.Г.Оленич

Повне рішення підписано 19 травня 2008р.

Суддя Т.Г.Оленич