ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.04.2008 року                                                                      Справа № 5/733(16/17)

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Бойченка К.І.

суддів Журавльової Л.І.

Парамонової Т.Ф.

секретар судового засідання:           Наумов Б.Є.

за участю представників:

від позивача:                              -повноважний представник не прибув;

від відповідача:                              -Суворов П.В., юрисконсульт, дов. №1 від 03.01.08;

розглянувши

у судовому засіданні

апеляційну скаргу                              Відкритого акціонерного товариства

„Західенерго”, м. Львів

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                  25.02.08

по справі                                        №5/733(16/17) (суддя - Закропивний О.В.)

за позовом:                                        Відкритого акціонерного товариства

„Західенерго”, м. Львів

до відповідача:                              Товариства з обмеженою відповідальністю

„Перевальський торговий дім”, м. Перевальськ

Луганської області

про           стягнення збитків у сумі 9756 грн. 87 коп.

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2006 року Відкрите акціонерне товариство “Західенерго”, м. Львів (далі за текстом –ВАТ “Західенерго”, позивач), звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою №119-228 від 22.12.06 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Перевальський торговий дім”, м. Перевальськ Луганської області (далі за текстом –ТОВ “Перевальський торговий дім”, відповідач), збитків у сумі 9756 грн. 87 коп., завданих поставкою вугілля з порушенням умов завантаження вагонів.

Рішенням господарського суду Луганської області від 06.04.07 у справі №16/17 у задоволені позовних вимог відмовлено, судові витрати за позовом покладені на позивача.

Дане рішення мотивовано тим, що докази спричинених постачальником вугільної продукції (відповідачем) збитків покупцю вугільної продукції (позивачу) у результаті перевищення завантаження вагонів вугіллям (якщо таке мало місце) –відсутні, оскільки відсутній склад правопорушення з боку відповідача по відношенню до позивача і відсутні докази порушення відповідачем умов укладеного з позивачем договору поставки вугільної продукції на Бурштинську ТЕС від 27.02.06 № 27/02; що витрати, зроблені позивачем на користь залізниці, не є втратами, яких позивач зазнав у зв’язку зі знищенням або пошкодженням його речей (грошових коштів) у результаті неправомірних дій відповідача, не є витратами, які позивач зробив для відновлення свого порушеного права –права позивача надмірним (чи нормативним) завантаженням вагонів не порушуються, у разі якщо порядок відправлення –приймання вантажів, передбачених договором між сторонами, сторони договору не порушили; що відсутні докази порушення відповідачем умов укладеного з позивачем договору поставки вугільної продукції на Бурштинську ТЕС від 27.02.06 №27/02.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 06.04.07 у справі №16/17, позивач подав до Луганського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу від 20.04.07 №119-085, у якій просив згадане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що, на його думку, в оскаржуваному рішенні висновки, викладені господарським судом Луганської області, не відповідають обставинам справи.

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії: головуючий суддя –Семендяєва І.В., суддя –Баннова Т.М., суддя –Перлов Д.Ю., постановою від 19.06.07 у справі №16/17 апеляційну скаргу ВАТ „Західенерго”, м. Львів, №119-085 від 20.04.07 на рішення господарського суду Луганської області від 06.04.07 у справі №16/17 задовольнив, а згадане рішення скасував; прийняв нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме: стягнув з відповідача на користь позивача збитки у сумі 9756 грн. 75 коп., а також витрати по сплаті державного мита у сумі 102 грн. 00 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. за позовом та витрати по сплаті державного мита у сумі 51 грн. 00 коп. за апеляційною скаргою; у задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Відповідач, не погодившись з постановою Луганського апеляційного господарського суду від 19.06.07 у справі №16/17 подав до Вищого господарського суду України касаційну скаргу від 13.07.07 б/н, в якій просив суд касаційної інстанції скасувати згадану постанову суду апеляційної інстанції, а рішення господарського суду Луганської області від 06.04.07 у справі №16/17 залишити в силі.

Вищий господарський суд України постановою від 22.11.07 у справі №16/17 касаційну скаргу ТОВ "Перевальський торговий дім" задовольнив частково; постанову Луганського апеляційного господарського суду від 19.06.07 та рішення господарського суду Луганської області від 06.04.07 у справі № 16/17 скасував, а справу передав на новий розгляд до господарського суду Луганської області в іншому складі суду.

Господарський суд Луганської області ухвалою від 18.12.07 присвоїв даній справі новий номер - №5/733(16/17).

Рішенням господарського суду Луганської області від 25.02.08 у справі №5/733(16/17) у задоволенні позову відмовлено, судові витрати покладені на позивача.

Дане рішення суду першої інстанції мотивоване наступним:

-статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України; частиною 2 статті 16, статтями 22, 610, 623 Цивільного кодексу України; та статтею 224 Господарського кодексу України;

-позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем договірних обов’язків за договором поставки вугільної продукції на Бурштинську ТЕС від 27.02.06 №27/02, у результаті чого позивач зазнав збитків у вигляді сплачених залізниці грошей у сумі 9756 грн. 87 коп., сплачених за вказані роботи та послуги;

-однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач у відповідності з договором отримав від відповідача продукцію у повному обсязі, тобто - надлишкове завантажене вугілля позивач відповідачу не повернув і плату за залізничний тариф при поверненні постачальнику (відповідачу) отриманої продукції не у відповідності до умов укладеного договору з відповідачем при цьому не сплачував. Позивач не відмовився від приймання надлишкового вугілля та не відмовився від його сплати;

-позивач не надав належних доказів порушення відповідачем умов укладеного з позивачем договору поставки вугільної продукції на Бурштинську ТЕС від 27.02.06 №27/02;

-позивачем не доведено факту невиконання або неналежного виконання боржником свого зобов’язання за договором, тобто відсутні докази протиправної поведінки відповідача;

-протиправна поведінка, є одним з обов’язкових складових елементів об’єктивної сторони та її відсутність вказує на відсутність об’єктивної сторони, та, відповідно, складу правопорушення;

-оскільки позивачем не доведена протиправна поведінка відповідача, то відсутній і склад правопорушення у діях відповідача;

-позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на понесені ним збитки (кошти сплачені на користь залізниці), спричинені у зв’язку із завантаженням відповідачем вагонів більше встановленої норми;

-з позовної заяви вбачається, що позивач здійснив платежі на користь залізниці, які він зобов’язаний був здійснити –на підставі ст. 125 Статуту залізниць України або на підставі укладеного з залізницею договорів на використання вагонів (під’їзних колій, тощо) - як плату за навантажувально-розвантажувальні роботи в сумі 3679 грн. 03 коп., плату за користування вагонами у сумі 442 грн. 56 коп., плату за зберігання вантажу у сумі 4417 грн. 76 коп., плату за маневрову роботу у сумі 1015 грн. 80 коп., плату за оперативне повідомлення у сумі 201 грн. 60 коп. Взаємозв’язок між виплатою позивачем вказаних платежів і завантаженням відповідачем вугілля понад норми, якщо таке мало місце, відсутній;

-зазначені витрати, зроблені позивачем на користь залізниці, не є втратами, яких позивач зазнав у зв’язку зі знищенням або пошкодженням його речей (грошових коштів) у результаті неправомірних дій відповідача, не є витратами, які позивач зробив для відновлення свого порушеного права –права позивача надмірним (чи нормативним) завантаженням вагонів не порушуються, у разі якщо порядок відправлення - приймання вантажів, передбачений договором між сторонами, сторони договору не порушили;

-в діях відповідача відсутній склад цивільного правопорушення;

-позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 25.02.08 у справі №5/733(16/17) позивач подав до Луганського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу від 12.03.08 №119-051 К, у якій просить згадане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що, на його думку, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв’язку з невідповідністю висновків, викладених у цьому рішенні, обставинам справи.

Відповідач за відзивом від 07.04.08 №5/733-16/17ю2 заперечив проти доводів позивача, викладених у апеляційній скарзі, вважає цю скаргу безпідставною та просить залишити її без задоволення, а рішення господарського суду Луганської області від 25.02.08 у справі №5/733 (16/17) –без змін.

Повноважний представник позивача у судове засідання, яке відбулося 08.04.08, не прибув, хоча усі сторони у даній справі були повідомлені Луганським апеляційним господарським судом про час, дату та місце цього судового засідання належним чином, про що свідчать матеріали даної справи.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 24.03.08, відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України”, для розгляду апеляційної скарги Відкритого акціонерного товариства „Західенерго”, м. Львів, від 12.03.08 №119-051 К на рішення господарського суду Луганської області від 25.02.08 у справі №5/733(16/17) призначено судову колегію у складі: головуючий суддя - Бойченко К.І., суддя - Журавльова Л.І., суддя - Парамонова Т.Ф.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи і встановлено господарським судом Луганської області, між сторонами у справі укладено договір поставки вугільної продукції на Бурштинську ТЕС від 27.02.06 №27/02, на підставі якого відповідач зобов’язався поставляти вугілля позивачу у кількості, в асортименті, по якості та по ціні і в строки, встановленими у вказаному договорі, а позивач зобов’язався оплачувати отриману від відповідача продукцію на умовах пункту 6.5 вказаного договору.

На виконання умов договору поставки вугільної продукції на Бурштинську ТЕС від 27.02.06 №27/02 відповідач відвантажив вугільну продукцію позивачу залізничним транспортом і, як стверджує позивач, з перевищенням ваги у залізничних вагонах, тобто з порушенням умов завантаження, в результаті чого вугілля у вагонах було завантажено більше норми (т.1, а.с. 52-54).

На підставі зазначеного договору ТОВ „Перевальський торговий дім” у липні 2006 року зі станції Мануілівка Донецької залізниці на станцію Бурштин Львівської залізниці для Бурштинської ТЕС ВАТ „Західенерго” були відправлені вагони з вугіллям:

-№63675375, вантажопідйомністю 69 тонн (за накладною №48386509, з зазначенням маси вантажу –69000 кг);

-№65336570, вантажопідйомністю 69 тонн (за накладною №48386510, з зазначенням маси вантажу –69000 кг);

-№68618610, вантажопідйомністю 69 тонн (за накладною №48386511, з зазначенням маси вантажу –69000 кг);

-№68534841, вантажопідйомністю 71 тонна (за накладною №48386512, з зазначенням маси вантажу –71000 кг);

-№60327350, вантажопідйомністю 70 тонн (за накладною №48386476, з зазначенням маси вантажу –70000 кг);

-№67852426, вантажопідйомністю 69 тонн (за накладною №48386470, з зазначенням маси вантажу –69000 кг);

-№66062027, вантажопідйомністю 69 тонн (за накладною №48386469, з зазначенням маси вантажу –69000 кг);

-№68804574, вантажопідйомністю 71 тонн (за накладною №48386433, з зазначенням маси вантажу –71000 кг);

-№68460856, вантажопідйомністю 69 тонн (за накладною №48386432, з зазначенням маси вантажу –69000 кг);

-№66205402, вантажопідйомністю 69 тонн (за накладною №48386468, з зазначенням маси вантажу –69000 кг);

-№66695610, вантажопідйомністю 69 тонн (за накладною №48386474, з зазначенням маси вантажу –69000 кг);

-№66566878, вантажопідйомністю 69 тонн (за накладною №48386473, з зазначенням маси вантажу –69000 кг);

-№67387514, вантажопідйомністю 69 тонн (за накладною №48386471, з зазначенням маси вантажу –69000 кг);

-№67146746, вантажопідйомністю 69 тонн (за накладною №48386472, з зазначенням маси вантажу –69000 кг);

-№66741810, вантажопідйомністю 69 тонн (за накладною №48386484, з зазначенням маси вантажу –69000 кг);

Згідно із статтею 3 Закону України „Про залізничний транспорт” законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України „Про транспорт”, цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Стаття 5 Статуту залізниць України відносить до компетенції Міністерства транспорту України затвердження нормативних документів на підставі цього Статуту, які є обов’язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 №457 (далі за текстом –Статут залізниць) накладна –основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту залізниць та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони –одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

За правилами ст. 24 Статуту залізниць, залізниці надано право періодично перевіряти кількість та масу вантажу, зазначених вантажовідправником у накладній, а ст. 122 Статуту залізниць встановлено відповідальність вантажовідправника у вигляді штрафу за неправильне зазначення в накладній маси вантажу.

Частиною першою ст. 26 Закону України „Про залізничний транспорт” передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами.

За змістом ст. 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов’язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Статтею 129 Статуту залізниць передбачено, що порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами. Правила складання актів затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05.02 №334.

За пунктом 4 Правил складання актів комерційні акти на вантаж, що перебуває в дорозі, складаються у день виявлення обставин, які підлягають оформленню комерційним актом. Згідно з п. 8 цих Правил, якщо комерційний акт складається на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів, а на зворотному боці накладної робиться відмітка про складений комерційний акт. Така ж вимога до заповнення перевізних документів під час перевезення міститься у Правилах оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 №644. Пунктом 4.3 цих Правил передбачено, що при складанні акта в графі 5 накладної зазначаються його номер і коротко причина його складання („про недостачу_______ місць”, „про недостачу маси _________ кг”, „про відсутність пломб” тощо).

Відповідно до п.2.1 розділу 2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.00, у графі комплекту перевізних документів „Маса вантажу в кг, визначена відправником” –вказується маса вантажу у кілограмах, дана графа заповнюється вантажовідправником.

Згідно п. 52 Статуту залізниць на станціях призначення залізниця зобов’язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку –граничного розходження визначення маси нетто.

Згідно зі ст. 53 Статуту залізниць у разі, якщо під час перевірки маси, кількості місць або стану вантажу на шляху проходження виявлено недостачу, псування або пошкодження вантажу, про що складено комерційний акт, станція призначення зобов’язана визначити обсяг фактичної недостачі, міру псування або пошкодження вантажу. При цьому, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, то станція новий акт не складає, а в розділі „Є” комерційного акта попутної станції робить відповідну відмітку. При розходженні відомостей, вказаних в акті попутної станції, з фактичними даними при перевірці вантажу на станції призначення, складається новий комерційний акт (п.12 Правил складання актів).

Згідно зі ст. 32 Статуту залізниць вантажі повинні завантажуватись без перевищення вантажопідйомності вагона (контейнера).

У разі завантаження вагонів (контейнерів) понад їх вантажопідйомність організація, яка проводила навантаження (відправник, залізниця, порт), зобов’язана вивантажити надлишок.

За змістом ст. 37 Статуту залізниць під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Маса вантажів визначається відправником.

Згідно з п. 26 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.00 №644, забороняється приймати до перевезення вантажі у вагонах, завантажених з перевищенням їх вантажопідйомності, та в інших випадках, передбачених Правилами перевезення окремих видів вантажів.

Законодавство про залізничний транспорт загального користування не передбачає обов’язок залізниці перевіряти масу вантажу при його прийнятті до відправки на станції відправлення.

У даному випадку маса вантажу визначена та зазначена у вищевказаних накладних відповідачем.

Як свідчать матеріали даної справи, на попутній станції Миронівка Південно –Західної залізниці вищевказані вагони були відчеплені для проведення контрольного зважування.

За результатами контрольного зважування були встановлені факти перевантаження вантажу та, відповідно, неправильності зазначення у вищевказаних накладних маси вантажу - у відповідній кількості більш, ніж зазначеної у накладних, що підтверджується нижчепереліченими комерційними актами, розбіжностей проти даних яких на стадії призначення не виявлено, зокрема:

- комерційним актом № АК 317419/218 від 03.08.06 встановлено перевантаження вагона № 63675375 (вантажопідйомність 69 тонн) на 2,99 тонн, що більше проти вантажопідйомності даного вагону;

- комерційним актом № АК 317418/217 від 03.08.06 встановлено перевантаження вагона № 65336570 (вантажопідйомність 69 тонн) на 3,55 тонн, що більше проти вантажопідйомності даного вагону;

- комерційним актом № АК 317417/216 від 03.08.06 встановлено перевантаження вагона № 68618610 (вантажопідйомність 69 тонн) на 3,05 тонн, що більше проти вантажопідйомності даного вагону;

- комерційним актом № АК 317416/215 від 03.08.06 встановлено перевантаження вагона № 68534841 (вантажопідйомність 71 тонна) на 3,35 тонн, що більше проти вантажопідйомності даного вагону;

- комерційним актом № АК 317414/212 від 01.08.06 встановлено перевантаження вагона № 60327350 (вантажопідйомність 70 тонн) на 3,75 тонн, що більше проти вантажопідйомності даного вагону;

- комерційним актом № АК 317413/211 від 01.08.06 встановлено перевантаження вагона № 67852426 (вантажопідйомність 69 тонн) на 2,82 тонн, що більше проти вантажопідйомності даного вагону;

- комерційним актом № АК 317412/210 від 01.08.06 встановлено перевантаження вагона № 66062027 (вантажопідйомність 69 тонн) на 3,50 тонн, що більше проти вантажопідйомності даного вагону;

- комерційним актом № АК317400/194 від 29.07.06 встановлено перевантаження вагона № 68804574 (вантажопідйомність 71 тонна) на 3,65 тонн, що більше проти вантажопідйомності даного вагону;

- комерційним актом № АК317401/195 від 29.07.06 встановлено перевантаження вагона № 68460856 (вантажопідйомність 69 тонн) на 3,05 тонн, що більше проти вантажопідйомності даного вагону;

- комерційним актом № АК 317406/204 від 01.08.06 встановлено перевантаження вагона № 66205402 (вантажопідйомність 69 тонн) на 3,90 тонн, що більше проти вантажопідйомності даного вагону;

- комерційним актом № АК 317407/205 від 01.08.06 встановлено перевантаження вагона № 66695610 (вантажопідйомність 69 тонн) на 3,30 тонн, що більше проти вантажопідйомності даного вагону;

- комерційним актом № АК 317408/206 від 01.08.06 встановлено перевантаження вагона № 66566878 (вантажопідйомність 69 тонн) на 2,75 тонн, що більше проти вантажопідйомності даного вагону;

- комерційним актом № АК 317409/207 від 01.08.06 встановлено перевантаження вагона № 67387514 (вантажопідйомність 69 тонн) на 2,75 тонн, що більше проти вантажопідйомності даного вагону;

- комерційним актом № АК 317410/208 від 01.08.06 встановлено перевантаження вагона № 67146746 (вантажопідйомність 69 тонн) на 4,15 тонн, що більше проти вантажопідйомності даного вагону;

- комерційним актом № АК 317411/209 від 01.08.06 встановлено перевантаження вагона № 66741810 (вантажопідйомність 69 тонн) на 3,70 тонн, що більше проти вантажопідйомності даного вагону.

Перелічені комерційні акти підписані начальником станції, прийомоздавачем та бригадиром ПКО (пункту комерційного огляду), що не суперечить п. 10 Правил складання актів.

Бригадир ПКО (пункту комерційного огляду) здійснює свої повноваження на підставі правил комерційного огляду поїздів та вагонів, яким встановлено порядок комерційного огляду поїздів та вагонів, який здійснюється на залізничних станціях для виявлення та усунення комерційних несправностей. Згідно з п. 1.3 Правил комерційного огляду керівництво роботою ПКО здійснює бригадир ПКО (пункту комерційного огляду).

У даному випадку бригадир ПКО (пункту комерційного огляду) правомочний підписувати комерційні акти, оскільки п. 10 Правил складання актів передбачено залучення інших працівників залізниці до підписання комерційного акту.

Відомості про визнання цих комерційних актів недійсними у встановленому порядку в матеріалах даної справи відсутні.

Понаднормативне завантаження вищевказаних вагонів, згідно Правил технічної експлуатації залізниць України, загрожувало безпеці руху, у зв’язку з чим станцією Миронівка у зв’язку з перевантаженням вагонів понад їх вантажопідйомність проведені навантажувально –розвантажувальні роботи по вивантаженню надлишку вантажу із вагонів, завантажених відповідачем, та завантаженню його в інші вагони по залізничним накладним №66675497(а.с. 23, т.1), №67905786 (а.с. 24, т. 1), №67898403 (а.с. 25, т.1).

Вартість плати за ці роботи склала 3679 грн. 03 коп., розмір плати за користування вагонами, які завантажив відповідач склав 442 грн. 56 коп., розмір плати за зберігання вантажу склав 4417 грн. 76 коп., розмір плати за маневрову роботу склав 1015 грн. 80 коп., а розмір плати за оперативне повідомлення склав 201 грн. 60 коп., що підтверджується накопичувальними картками від 07.08.06, 03.08.06, 02.08.06 (а.с. 30-32, т.1; а.с. 8, 10,12, т.2).

Відповідно до ст. 125 Статуту залізниць після прибуття на станцію призначення вантажу всю відповідальність перед залізницею щодо його перевезення несе одержувач.

Після прибуття вантажу на станцію призначення залізниця на підставі вищевказаних комерційних актів та накопичувальних карток списала з особового рахунку позивача відповідні суми, а саме: 3679 грн. 03 коп. –за навантажувально –розвантажувальні роботи, 442 грн. 56 коп. –за користування вагонами, 4417 грн. 76 коп. –за зберігання вантажу, 1015 грн. 80 коп. –за маневрову роботу та 201 грн. 60 коп. –за оперативне повідомлення, а всього –9756 грн. 75 коп., що підтверджується переліками ТЕХПД –4 Іванофранківської дирекції залізничних перевезень (а.с. 49-51, т.1; а.с. 3-5, т.2).

Відповідно до ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відшкодування збитків як санкція може бути застосовано в усіх випадках порушення цивільно-правових зобов'язань, коли внаслідок такого порушення потерпіла сторона несе збитки.

Господарськими судами під час розгляду даної справи не враховано, що згідно статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарські зобов'язання або встановлені вимоги, щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрати або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. Склад цивільного правопорушення, визначений законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, утворюють наступні елементи: суб'єкт, об'єкт, об'єктивна та суб'єктивна сторона. Суб'єктом є боржник; об'єктом - правовідносини по зобов'язаннях; об'єктивною стороною - наявність збитків у майновій сфері кредитора, протиправна поведінка у вигляді невиконання або неналежного виконання боржником свого зобов'язання, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника і збитками; суб'єктивну сторону цивільного правопорушення складає вина, яка представляє собою психічне відношення особи до своєї протиправної поведінки і її наслідків.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Виконуючи умови укладеного між сторонами у даній справі договору від 27.02.06 №27/02, відповідач був зобов’язаний правильно визначити масу вантажу, завантажити вугілля у відповідний вагон без перевищення встановленого нормативу вантажопідйомності та вірно зазначити масу вантажу у перевізних документах.

За умов правильності зазначення відповідачем маси вантажу у згаданих накладних, залізниця не мала би права приймати вантаж до перевезення.

Залізницею на станції відправлення маса вантажу не перевірялась за відсутністю обов’язку перевірки.

У зв’язку з неправильним зазначенням відповідачем, як відправником, у накладних маси вантажу, яка відповідала вантажопідйомності відповідного вагону, залізниця прийняла вантаж до перевезення.

У зв’язку з виявленням на попутній станції факту завантаження відповідачем вугілля понад нормативи вантажопідйомності відповідного вагону, залізниця для забезпечення безпеки руху до станції призначення здійснила вивантаження надлишку.

Дії з вивантаження надлишку пов’язані з вжиттям залізницею заходів щодо: зберігання вантажу, вартість послуг яких склала 4417 грн. 76 коп.; здійснення маневрових робіт на суму 1015 грн. 80 коп.; надіслання оперативних повідомлень, вартість послуг за якими склала 201 грн. 60 коп.; здійснення навантажувально-розвантажувальних робіт на суму 3679 грн. 03 коп.; надання послуг з користування вагонами на суму 442 грн. 56 коп.

Таким чином, відповідач перед відправленням позивачу вугілля, як відправник вантажу, невірно визначив його масу, в порушення вимог ст. 32 Статуту залізниць завантажив вугілля у вагони понад встановлені нормативи їх вантажопідйомності та зазначив у накладних дані щодо маси вантажу, які дорівнювались встановленому нормативу вантажопідйомності вагонів, у зв’язку з чим залізницею на станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення, що потягло за собою вищевказані витрати на користь залізниці з боку позивача на загальну суму 9756 грн. 75 коп. (плата за користування вагонами –442 грн. 56 коп. + плата за зберігання вантажу –4417 грн. 76 коп. + плата за маневрову роботу –1015 грн. 80 коп. + плата за оперативні повідомлення –201 грн. 60 коп. + плата за навантажувально-розвантажувальні роботи –3679 грн. 03 коп.).

На підставі вищевикладеного, понесені позивачем витрати у сумі 9756 грн. 75 коп. підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, тобто позов підлягає до задоволення частково, а саме: у частині стягнення збитків у сумі 9756 грн. 75 коп., а у частині стягнення 00 грн. 12 коп. слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Враховуючи наведене, доводи відповідача не заслуговують на увагу.

Таким чином, апеляційна скарга позивача від 12.03.08 №119-051 К підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Луганської області від 25.02.08 у справі №5/733(16/17) підлягає скасуванню на підставі п. 2 ст. 103, п. 3 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України.

Тому, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду приймає по даній справі нове рішення, яким позов задовольняє частково, а саме: стягує з відповідача на користь позивача збитки у сумі 9756 грн. 75 коп.; у задоволенні решти позовних вимог відмовляє.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по державному миту у сумі 102 грн. 00 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. за позовом, а також витрати по державному миту у сумі 51 грн. 00 коп. за апеляційною скаргою покладаються на відповідача –Товариство з обмеженою відповідальністю “Перевальський торговий дім”, м. Перевальськ Луганської області.

У судовому засіданні за згодою представника відповідача оголошені вступна та резолютивна частини даної постанови.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 85, 99, 101, п. 2 ст. 103, п. 3 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Західенерго”, м. Львів, №119-051 К від 12.03.08 на рішення господарського суду Луганської області від 25.02.08 у справі №5/733(16/17) задовольнити частково.

2.Рішення господарського суду Луганської області від 25.02.08 у справі №5/733(16/17) скасувати.

3.Прийняти нове рішення.

4.Позов задовольнити частково.

5.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Перевальський торговий дім”, вул. Томського, буд. 10, м. Перевальськ Луганської області, 94300, ідентифікаційний код №31364541, рахунок №8584 в Укрсоцбанку м. Алчевська, МФО 304052, на користь Відкритого акціонерного товариства “Західенерго”, вул. Козельницька, буд. 15, м. Львів, 79026, ідентифікаційний код №23269555, рахунок №3357 у Львівському центральному відділенні Промінвестбанку м. Львова, МФО 325633, збитки у сумі 9756 грн. 75 коп., витрати по сплаті державного мита у сумі 102 грн. 00 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. за позовом та витрати по сплаті державного мита у сумі 51 грн. 00 коп. за апеляційною скаргою.

Доручити господарському суду Луганської області видати відповідний наказ.

6. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                            К.І. Бойченко

Суддя                                                                                 Л.І. Журавльова

Суддя                                                                                          Т.Ф. Парамонова