ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2008 р. Справа № 17/820/07

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Вязовський М.А.,

з участю представників сторін:

від позивача –Баришніков А.О., довіреність № 1 від 14.10.2007 року;

від відповідача –Полоз В.О., довіреність № 1 від 20.09.2007 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 17/820/08

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Агро-Юг-Сервіс”, м. Миколаїв, вул. Кагатна, 1,

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Дружба”, Миколаївська область, Баштанський район, с. Плющівка, вул. Центральна, 44,

про: стягнення товару на суму 48 934 грн. 52 коп. за договором купівлі-продажу № 21/03-07-К від 21.03.2007 року,-

У судовому засіданні 26.02.2008 року було оголошено перерву на 20.03.2008 року.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Прометей Агро” (надалі-позивач) звернулося до господарського суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Дружба” (надалі-відповідач) про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу № 62 від 22.08.2007 року.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги наступним:

·          21 березня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Агро-Юг-Сервіс" (надалі Позивач) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю „Дружба" (надалі Відповідач) був укладений договір купівлі-продажу № 21/03-07 - К.

·          Згідно з п. 3.1. Відповідач (Продавець за договором) зобов'язаний передати у власність Позивачу (Покупець за договором) сільськогосподарську продукцію -продовольчу пшеницю III та IV класу за ціною 470 грн в т.ч. ПДВ та 450 грн в т.ч.

ПДВ відповідно.

·          Загальна вартість пшениці продовольчої III класу складає: 211,7 тон х 470,00

грн = 99499,00 грн.

·          Передача продовольчої пшениці від Відповідача до Позивача здійснювалась за накладними:

- накладна № 4 від 28 червня 2007 року на суму 11665,40 грн в т.ч. ПДВ;

- накладна № 5 від 28 червня 2007 року на суму 11383,38 грн в т.ч. ПДВ;

- накладна № 6 від 29 червня 2007 року на суму 11275,30 грн в т.ч. ПДВ;

- накладна № 7 від 29 червня 2007 року на суму 6627,00 грн в т.ч. ПДВ;

-          накладна № 8 від 29 червня 2007 року на суму 10114,40 грн в т.ч. ПДВ; Загальна вартість товару що був переданий Відповідачем Позивачу складає 51065,48 грн.

·          В процесі виконання договору умови п. 7.1. що до порядку оплати були сторонами змінені шляхом здійснення попередньої оплати за товар Покупцем та прийняття цього виконання Продавцем. Це не суперечить звичаям ділового обороту і вимогам ст. 654 ЦК України.

·          Попередня оплата була здійснена Позивачем в період з 23.03.2007р по 30.03.2007р. на загальну суму 100 000 гри.:

- п/д № 1055 від 23.03.2007р на суму 35000,00 грн;

- п/д№ 1058 від27.03.2007рнасуму 15000,00 грн;

- п/д№ 1067 від 30.03.2007р на суму 2000,00 грн;

- п/д № 1066 від 30.03.2007р на суму 23000,00 грн;

- кв до п/о № б/н від 22.03.2007р на суму 10000,00 грн;

- кв до п/о № б/н від 23.03.2007р на суму 10000,00 грн;

- кв до п/о № б/н від 26.03.2007 р на суму 5000,00, грн..

·          Відповідно до п. 5.1. договору кінцевий строк передачі товару Позивачу встановлений 20.08.2007р.

·          Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

·          Проте станом на 08.10.2007 Відповідач належний Позивачеві товар, не передав. Розрахунок кількості товару, що підлягає передачі Позивачу складається наступним чином:

·          Позивач здійснив передплату в сумі 100 000, 00 грн.

·          Згідно умов договору підлягає передачі :

Пшениця III класу в кількості 211,7 т за ціною 470,00 грн. на загальну суму

99499 грн.

Згідно накладних Позивачем отримано пшениці Ш-го класу 108,65 тон на суму 51 065,48 грн.

·          Не передано пшениці III класу 103,05 тон на суму 48 433,52 грн.( 211,7 т-108,65 тон)

·          На залишок суми передплаті - 501 грн. Відповідач зобов'язаний був поставити пшеницю IV -го класу в кількості 1,113 тон

·          Ціна позову складається з вартості не переданого товару 48 433,52 грн. + 501 грн = 48 934,52 грн.

На підставі вищенаведеного позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач заперечує проти позову і просить задовольнити його частково, посилаючись на наступне:

·          Відповідно до умов спірного договору ( п.12.1.) Сторони мають право відкласти виконання своїх обов’язків по Договору у випадку виникнення обставин непереборної сили. Встановлення таких обставин здійснює Торгово-промислова палата України. У випадку не припинення дій таких обставин строком більше 20 днів Сторони мають право розірвати вказаний договір та повернути один другому гроші або товар. За висновками Торгово-промислової палати України від 10 липня 2007 року № 1971/05-4 ,26 липня 2007 року № 2406/05-4,31 липня 2007 року № 2496/05—4 Відповідач постраждав від сильної повітряної посухи та пилової бурі.

·          Внаслідок вказаних форсмажорних обставин повністю загинули посіви на площі 1658 га із 2429 га або 68,3%, в тому числі: 630 га озимої пшениці із 880 га засіяних або 71,6 %.

·          Враховуючи вказане вище Відповідач поставив Позивачу в період 26-29 червня 2007 року 108,65 тонн пшениці третього класу по ціні з ПДВ по 860 гривень за одну тонну на загальну суму 93439 грн.

·          Позивачу поставлено 108,65 тонн пшениці із 309,4 тонн зібраного врожаю або 35%.

·          Сума боргу за вказаним договором становить 6561 грн. Вищезазначене підтверджується накладною № 11 від 24 липня 2007 року та податковою накладною № 47 від 24 липня 2007 року.

·          Відповідно до ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов’язань виявилося неможливим внаслідок дії непереборно і сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності .

·          За довідкою Регіонального представництва Торгово - промислової палати України в Миколаївській області ринкова ціна пшениці третього класу станом на день реалізації менше вказаної ціни реалізації товару.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд Задовольнити частково позовні вимоги Позивача на суму 6 561 грн.;

Позивач на заперечення відповідача пояснює, що вищезазначена накладна та податкова накладна не може бути допустимим доказом по справі, оскільки був складений в односторонньому порядку, а тому не свідчить про поставку товару відповідачем позивачу за ціною 860 грн. за тону та в кількості 108,650 тон. та підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач не згоден з письмовими поясненнями Позивача на заперечення Відповідача до позовної заяви, посилаючись на наступне:

·          Пояснення Позивача про те, що накладна №11 від 24 липня 2001 року і податкова накладна № 41 від 21 липня 2001 року складена в односторонньому порядку не відповідають дійсності.

·          Це підтверджується оригіналом довіреності серії ЯНШ №510453 від 21 червня 2001 року, яка видана Позивачем своєму представникові Пасько Ігорю Івановичу та оригіналом вище зазначеної накладної, підписаної уповноваженим представником Позивача, податковою накладною № 41 від 24 липня 2001 року. На оригіналах вище зазначених документів є всі підтверджуючі підписи щодо отримання пшениці представником Позивача за ціною 860 гривень за одну тонну з ПДВ.

·          Вищевказане підтверджується також Журналом - ордером № 11 за липень місяць із зведених бухгалтерських документів Відповідача, що підтверджує реалізацію пшениці Відповідачем Позивачеві на виконання п.12.1 договору в кількості 108,65 тонн на суму 93439 гривень.

·          В той же час для підтвердження суми позову Позивач надав суду недостовірні відомості щодо вартості пшениці в кількості 108,65 тонн. У другому примірнику накладних № №4 ,5 від 28 червня 2001 року та №№ 6,1,8 від 29 червня 2001 року Позивач самостійно проставив ціну та вартість пшениці. Це підтверджується першими примірниками накладних , що додаються. До накладних Позивача не надані і не можуть бути надані відповідні податкові накладні, які на вказані накладні не виписувалися Відповідачем.

Враховуючи наведене, відповідач підтримує заявлене раніше та просить задовольнити позовні вимоги частково на суму 6561 грн.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Між сторонами було укладено договір купівлі-продажу пшениці № 21/03-07-к від 21.03.2007 р. В спірному договорі сторонами було узгоджено кількість товару, яка складає 211,7 тон –пшениця ІІІ класу та 222,2 тон – пшениця IV класу (п.2.1. договору ), період поставки (п.5.1. договору ) – з 01.08.2007 р. по 20.08.2007 р.

Позивачем було здійснено попередню оплату товару відповідачу, що не суперечить звичаям ділового обороту та вимогам ст.. 654 Цивільного Кодексу України. Факт здійснення попередньої оплати на суму 100000 грн. підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Сторонами також було надано оригінали накладних на відпуск товару згідно спірного договору. В зазначених накладних повністю збігається кількість поставленого товару відповідачем позивачу –108,650 тон, що також було зазначено у позові, але існують розбіжності щодо ціни товару. У наданих позивачем оригіналах накладних проставлено ціну товару за тону ,яка становить суму 470 грн. з ПДВ.

В накладних, наданих відповідачем, ціну товару не було проставлено, але відповідачем надано накладну № 11 від 24.07.2007 р., за якою відпущено через Пасько І.І. за довіреністю ЯНШ № 570453 від 27.06.2007 р. на отримання від відповідача пшениці у кількості 170 тон. Виходячи з вищевказаної накладної та довіреності, посилаючись на відзив та на висновок торгово-промислової палати України від 10.07.2007р. № 1971/05-4,від 26.07.2007 р. № 2406/05-04 та від 31.07.2007 р. № 2496/05-4, де зазначено, що відповідач постраждав від сильної повітряної посухи та пилової бурі, в результаті яких загинули посіви, відповідач вважає, що він поставив позивачу пшеницю ІІІ класу у кількості 108,65 тон по ціні 860 грн. з ПДВ. на загальну суму і таким чином, враховуючи передплату позивачем 100000 грн., визнає заборгованість перед позивачем на суму 6 561 грн.

Відповідно до п. 14.2. договору № 21/03-07-к від 21.03.2007 р. ціна за одну тону товару по кожному виду продукції може змінюватись за погодженням сторін, відповідно до додаткової угоди, яке являється невід‘ємною частиною договору.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо укладення додаткової угоди.

Відповідно до ст.654 Цивільного кодексу України, зміна... договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сторони погодили в договорі кількість та ціну товару та ніяких змін до договору у відповідності до п.14.2. не вносили.

Згідно ст.. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов’язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Відповідно до п.2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач просить стягнути з відповідача кількість недопоставленої пшениці 103,05 тон на залишок передплати у сумі 48 433 грн. 52 коп., виходячи з п.2.1. спірного договору. На залишок суми передплати у розмірі 501 грн. позивач просить стягнути з відповідача пшеницю IV класу в кількості 1,113 тон.

Відповідно до п.5.1. договору кінцевий строк передачі товару встановлений 20.08.2007 р.

Відповідно до п.12.1 Договору, у випадку, якщо обставини непереборної сили не припинялися строком більш ніж 20 днів, сторони мають право розірвати Договір та повернути одна одній гроші та (або) товар.

Як вбачається із висновків про форс-мажорні обставини, що видані 26.07.2007р., 10.07.2007р., 31.07.2007р., в даному випадку дійсно існували обставини непереборної сили, які могли б стати підставою для розірвання договору.

Згідно ст. 652 Цивільного Кодексу України, якщо у випадку істотної зміни обставин сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінилися, договір може бути розірвано або змінено за рішенням суду.

В той же час сторонами не заявлялось позовних вимог про розірвання спірного договору внаслідок обставин непереборної сили або істотної зміни обставин, а відповідно до ст.83 ГПК України господарський суд має право виходити за межі позовних вимог тільки за певних умов, які в даному випадку відсутні –для захисту інтересів позивачів.

З огляду на зазначене відповідач не реалізував своє право на звернення до суду із позовом про розірвання договору, а отже на час розгляду справи дія цього договору не припинена, зобов’язання за ним є дійсними та підлягають виконанню.

Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в розмірі стягнення з відповідача пшениці ІІІ класу в кількості 103,5 тон та пшениці продовольчої ІV класу в кількості 1,113 тон.

Керуючись ст.ст. 49, 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2.          Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Дружба”, Баштанській район, с. Плющевка (код 03765140 ) пшеницю ІІІ класу в кількості 103,05 тон та пшеницю продовольчу IV класу в кількості 1,113 тон, 489 грн.34 коп. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Юг-Сервіс”, м. Миколаїв, вул. Кагатна,1 (код 31613581).

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Коваль С.М.