КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2008                                                                                           № 15/263/38

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

Позивача : не з’явився

Від відповідача 1 : Тимошенко О.А. довіреність №3-16/1287 від 02.11.07р.

Від відповідача 2: Хрущ А.В., Ребенко Є.О. довіреність №098 від 11.04.08р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника прокурора м.Чернігова

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.02.2008

у справі № 15/263/38

за позовом                               Перший заступник прокурора м. Чернігова в інтересах держави в особіУправління з контролю за використанням та охороною земель в Чернігівській області

до                                                   Чернігівської міської ради

Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільне підприємство"Атілос"

про                                                  визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 12.02.2008р. усправі № 15/263/38 у позові Першого заступника прокурора м.Чернігова в інтересах держави в особі Управління з контролю за використанням та охороною земель в Чернігівській області до Чернігівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільне підприємство

"Атілос" про визнання договору недійсним відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції грунтується на тому що між Чернігівською міською радою та відповідачем 2 були укладені договори оренди земельних ділянок по вул.Текстильників, 2 від 29.03.01р., 19.06.2003р. та 24.02.2006р. За умовами договорів від 19.06.2003р., 24.02.2006р. орендар має переважне право придбання у власність орендованих земельних ділянок. Відповідачами 26.10.07р. укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення. За умовами договору Чернігівська міська рада зобов’язалась передати у власність відповідачу 2 земельну ділянку площею 0,2749 га по вул.Текстильників,2 у м.Чернігові, а останній зобов’язався її прийняти та оплатити вартість.Земельна ділянка передається для експлуатації будівель і споруд промилового призначення.

Місцевий господарський суд вказує на те, що оскільки відповідачем 2 здійснено викуп земельної ділянки, на якій розташовані об’єкти нерухомого майна, що є його власністю, на вказані правовідносини не розповсюджуються вимоги закону щодо продажу земельної ділянки на конкурентних засадах.

Судом першої інстанції зазначається, що за своїм змістом оспорюваний договір відповідає вимогам чинного законодавства, які регулюють правовідносини купівлі-продажу, в тому числі земельних ділянок, а тому підстави для визнання його недійсним відсутні.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду прокурор звернувся з апеляційним поданням, в якому просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.02.08р. по даній праві, та прийняти нове рішення, яким в позовні вимоги першого заступника прокурора задовольнити повністю.

В апеляційному поданні прокурор вказує на те, що договір купівлі-продажу земельної ділянки укладений з істотним порушенням вимог чинного законодавства та підлягає визнанню недійсним. Прокурор міста Чернігова посилається на те, що продаж земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам здійснюється на конкурентних засадах, крім викупу земельних ділянок під об’єктом нерухомості, що є власністю покупців цих ділянок. Купівля землі безпосередньо під об’єктом нерухомості не позбавляє покупця цієї земельної ділянки обслуговувати цей об’єкт нерухомості, використовуючи додаткову земельну ділянку на умовах оренди, виходячи з цього відповідач 1 повинен був земельну ділянку, яка не забудована об’єктом нерухомості, продавати на конкурсних засадах.

Дослідивши доводи апеляційного подання, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін колегія суддів встановила наступне.

29.03.2001р. між Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради та відповідачем 2 укладено договір за яким останній отримав в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 0,1248 га строком на 10 років для обслуговування адмінбудинку по вул.Текстильників,2.

19.06.2003р. між Чернігівською міською радою та відповідачем 2 укладено договір оренди земельної ділянки за яким останній набув права оренди земельної ділянки площею 0,1252 га по вул.Текстильників, 2 строком на 5 років для експлуатації адмінбудинку. За умовами цього договору орендар має переважне право придбання у власність орендованої земельної ділянки.

24.02.2006р. між Чернігівською міською радою та відповідачем 2 укладено договір оренди земельної ділянки за яким останній прийняв у строкове платне користування земельну ділянку в м.Чернігові для розширення виробничої діяльності та благоустрою території по вул.Текстильників, 2 загальною площею 0,0249 га. Договір укладено строком до 19.06.08р. За умовами договору орендар має переважне право придбання у власність орендованої земельної ділянки у відповідності до закону.

Рішенням дев’ятнадцятої сесії п’ятого скликання Чернігівської міської ради від 30.07.2007р. пунктом 3.4 вирішено продати у власність ТОВ „Багатопрофільне підприємство „Атілос” земельну ділянку площею 0,2749 га по вул. Текстильників,2 для експлуатації будівель та споруд промислового призначення.

Згідно зі звітом про оцінку земельної ділянки, що знаходиться в користуванні ТОВ „Багатопрофільне підприємство „Атілос” від 04.07.07р., складеного експертом ТОВ „Експертно-консалтингова фірма „Десна-Експерт”, ринкова вартість вказаної земельної ділянки складає 75 086 грн. без урахування ПДВ. Рішенням дев’ятнадцятої сесії п’ятого скликання Чернігівської міської ради від 30.07.2007р. затверджено ціну продажу земельної ділянки –129203 грн. без податку на додану вартість, тобто ціна продажу спірної земельної ділянки перевищує її ринкову вартість встановлену звітом експерта.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Чернігівської міської ради від 30.07.2007р. у встановленому законом порядку не було скасовано чи визнано недійсним. Цей факт підтвердили в судовому засіданні апеляційного суду і представники сторін. У відповідності до ч.1 ст.73 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” вказане рішення є обов’язковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об’єднаннями громадян, підприємствами, установами і організаціями, посадовими особами а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

На виконання рішення дев’ятнадцятої сесії п’ятого скликання Чернігівської міської ради від 30.07.2007р. між відповідачами 26.10.2007р. укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення за яким Чернігівська міська рада зобов’язалась передати у власність відповідачу 2 земельну ділянку площею 0,2749 га по вул.Текстильників, 2 у м.Чернігові, а останній прийняти земельну ділянку та оплатити її вартість.

Пунктом 1.2 договору від 26.10.07р. визначено, що земельна ділянка загальною площею 0,2749га по вул.Текстильників,2 продається для використання її за цільовим призначенням, тобто для експлуатації будівель та споруд промислового призначення. Об’єкт нерухомості розташований на земельній ділянці, що відчужується за цим договором, належить покупцю на праві власності на підставі договору №2242 від 24.07.2002р. купівлі-продажу об’єкта спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м.Чернігів, вул.Текстильників,2.

За умовами договору купівлі-прподажу від 26.10.07р. земельна ділянка передається для експлуатації будівель і споруд промислового призначення, за згодою сторін ціна вказаної земельної ділянки становить 129 203 грн. без податку на додану варість.

Звертаючись з позовом в інтересах держави в особі Управління з контролю за використанням та охороною земель у Чернігівській області та в апеляційному поданні, перший заступник прокурора міста Чернігова вказує про те, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 26.10.2007р. не відповідає вимогам ч.2 ст. 127 Земенльного кодексу України. Порушення приписів вказаної статті заступник прокурора вбачає в тому, що Чернігівською міською радою продано земельну ділянку, площею 0,2749 га, з якої тільки 0,0571 га. землі знаходиться під об’єктами нерухомістю, що є власністю покупця. Частина земельної діялнки, площею 0,2178 га є вільною від забудови, а тому повинна бути продана на конкурсних засадах (аукціон, конкурс).

Проте такі доводи прокурора не можна визнати переконливим виходячи з наступного.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом; набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч.2 ст.127 Земельного Кодексу України продаж земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам здійснюється на конкурентних засадах (аукціон), крім викупу земельних ділянок, на яких розташовані об’єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок, в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі.

Відповідно до ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної або комунальної власності, призначені для продажу суб’єктам підприємницької діяльності під забудову, підлягають продажу на конкурентних засадах (земельні торги), крім викупу земельних ділянок, на яких розташовані об’єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок, в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі.

Таким чином місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що відповідачем 2 здійснено викуп земельної ділянки на якій розташовані об’єкти нерухомого майна, що є його власністю, а тому на вказані правовідносини не розповсюджуються вимоги закону щодо продажу земельної ділянки на конкурентних засадах.

До того ж частина 2 ст.127 Земельного кодексу України не містить вимог про викуп земельної ділянки не на конкурентних засадах тільки саме під будівлею, як зазначає заступник прокурора, а передбачено викуп земельної ділянки, на якій розташовані об’єкти нерухомого майна.

Згідно із ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою , п’ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Прокурор не надав суду доказів існування передбачених законодавством підстав для визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.10.2007р., укладеного між відповідачами, недійсним.

Колегія суддів приходить до висновку, що доводи прокурора не обгрунтовані, належними доказами не доведені та не відповідають нормам чинного законодавства. За таких обставин позовні вимоги щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу не підлягають задоволенню.

Крім того, згідно зі ст.121 Конститутції України одним із завдань прокуратури України є представництво інтересів громадянина або держави в суді, у випадках, визначених законом.

Частина перша ст.2 Господарського процесуального кодексу України, в якій визначено підстави порушення справ у господарському суді, відносить до таких підстав позовні заяви прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Відповідно до положень частини третьої цієї статті прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, у позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірнпих відносинах.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана заступником прокурора міста Чернігова в інтересах держави в особі Управління з контролю за використанням та охороню земель у Чернігівській області.

Прокурором не було надано будь-яких доказів на підтвердження того, які саме права та інтереси позивача порушені відповідачами укладенням договору купівлі-продажу від 26.10.2007р. №1913 і які потребують захисту шляхом визнання цього договору недійсним в судовому порядку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Чернгівської області від 12.02.2008р. по даній справі відповідає вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду Чернігівіської області від 12.02.2008р. у справі № 15/263/38 залишити без змін, а апеляційне подання Першого заступника прокурора м.Чернігова - без задоволення.

2.Матеріали справи № 15/263/38 повернути до Господарського суду Чернігівіської області .

Головуючий суддя

Судді

16.05.08 (відправлено)