ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.06.2008

Справа №2-8/3048.1-2008А

Суддя Господарського суду АР Крим Чумаченко С.А. за участю секретаря судового засідання Яриловой О.С. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

За позовом – Заступника прокурора АР Крим в інтересах держави в особі Республіканського комітету АР Крим з охорони навколишнього природного середовища, м. Сімферополь

До відповідача – Верховної Ради АР Крим, м. Сімферополь

Про визнання нечинною постанови.

Головуючий суддя Чумаченко С.А.

Секретар Ярилова О.С.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – не з’явився

Від відповідача – не з’явився

Від прокурора – Куінджи М.Г., посвідчення.

Сутність спору: Заступник прокурора АР Крим в інтересах держави, в особі Республіканського комітету АР Крим з охорони навколишнього природного середовища звернувся до Господарського Суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до відповідача, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, просить визнати нечинною Постанову №175-5-06 від 22.09.2006 року про затвердження Порядку надання в користування поверхневих об’єктів місцевого значення на умовах оренд. Зобов’язати Верховну Раду АР Крим прийняти нове рішення, яким привести у відповідність до вимог ст. 51 Водного Кодексу України Порядок про надання в користування поверхневих водних об’єктів місцевого значення на умовах оренди з зазначенням окремих повноважень, які делегуються органам місцевого самоврядування по розпорядженню поверхневими водним об’єктами місцевого значення на території яких можуть знаходитись такі об’єкти.

20.12.2007 року Ухвалою Господарського Суду Автономної Республіки Крим по справі №2-1/16829-2007А за позовом Заступника прокурора АР Крим в інтересах держави в особі Республіканського комітету АР Крим з охорони навколишнього природного середовища до Верховної Ради АР Крим, про визнання нечинною постанови, ухвалено провадження по справі закрити.

25.02.2008 року Ухвалою Господарського Суду Автономної Республіки Крим по справі №2-1/16829-2007А за позовом Заступника прокурора АР Крим в інтересах держави в особі Республіканського комітету АР Крим з охорони навколишнього природного середовища до Верховної Ради АР Крим, про визнання нечинною постанови, ухвалено Ухвалу Господарського Суду Автономної Республіки Крим від 20.12.2007 року у справі №2-1/16829-2007А скасувати. Постановити нову ухвалу. Направити справу до Господарського Суду Автономної Республіки Крим для продовження розгляду.

24.03.2008 року Ухвалою Господарського Суду Автономної Республіки Крим, справу №2-8/3048.1-2008А (№2-1/16829-2007А) прийнято до свого провадження суддею Господарського Суду Автономної Республіки Крим Чумаченко С.А.

Справа слуханням відкладалась в порядку ст. 150 Кодексу Адміністративного Судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

11.09.2006 року Постановою №175-5/06 Верховної Ради Автономної Республіки Крим «Про порядок надання у користування поверхових водних об’єктів місцевого значення на умовах оренди» постановлено затвердити Порядок надання в користування поверхових водних об’єктів місцевого значення на умовах оренди. Затвердити Типовий договір оренди поверхового водного об’єкту місцевого значення. Районним та міським радам здійснювати надані в користування на умовах оренди поверхових водних об’єктів місцевого значення у відповідності з Порядком, затвердженим пунктом 1 даної Постанови.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова прийнята в порушення Конституції України та Водного Кодексу України, у зв’язку з чим підлягає визнанню нечинною.

Суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до п.9 ст. 18 Конституції Автономної Республіки Крим, віданню Автономної Республіки Крим підлягає зокрема, здійснення повноважень, віднесених до відання Автономної Республіки Крим: Земельним кодексом України, Кодексом України про надра, Водним кодексом України, Лісовим кодексом України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», іншими законами України.

Згідно з ч.4 ст. 51 Водного Кодексу України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим наділена повноваженнями щодо передачі окремих повноважень з надання водних об’єктів місцевого значення в користування органам виконавчої влади на місцях та іншим державним органам.

Статтею 44 Конституції АР Крим допускається делегування окремих повноважень Верховної Ради АР Крим органам місцевого самоврядування відповідно до Конституції України та Законам України.

Однак, в порушення вищевказаних вимог Закону, Верховна Рада Автономної Республіки Крим прийняла 11.09.2006 року Постанову №175-5/06 Верховної Ради Автономної Республіки Крим «Про порядок надання у користування поверхових водних об’єктів місцевого значення на умовах оренди», згідно до якої органам місцевого самоврядування передано повноваження щодо передачі водних об’єктів у повному обсязі та, в свою чергу, не зазначено, які окремі повноваження делеговано цим органам.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Конституції Автономної Республіки Крим, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим з питань відання Автономної Республіки Крим повинні відповідати Конституції України, законам України.

Таким чином, враховуючи порушення ч.4 ст. 51 Водного Кодексу України, щодо передачі окремих повноважень з надання водних об’єктів місцевого значення в користування органам виконавчої влади на місцях та іншим державним органам, при прийнятті оскаржуваної постанови, суд вважає, що існують всі підстави для визнання Постанови №175-5/06 Верховної Ради Автономної Республіки Крим «Про порядок надання у користування поверхових водних об’єктів місцевого значення на умовах оренди» від 11.09.2006 року, нечинною.

Відповідно до ч.1 ст. 21 Конституції АР Крим, Верховна Рада Автономної Республіки Крим є представницьким органом Автономної Республіки Крим, який представляє інтереси громадян, спільні інтереси населення, територіальних громад, здійснює свої повноваження з метою сприяння і забезпечення реалізації їх прав і законних інтересів, а також вирішення питань збалансованого соціально-економічного, культурного та іншого розвитку Автономної Республіки Крим.

Частиною 1 ст. 22 Конституції АР Крим передбачається, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим складається з 100 депутатів, які обираються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Конституції АР Крим, Верховна Рада Автономної Республіки Крим вирішує питання, віднесені Конституцією України, Конституцією Автономної Республіки Крим і законами України до відання Автономної Республіки Крим, за винятком тих, щодо яких рішення приймаються республіканським (місцевим) референдумом або Радою міністрів Автономної Республіки Крим та іншими органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конституції АР Крим, Верховна Рада Автономної Республіки Крим щодо питань, які мають нормативно-правовий характер, приймає постанови.

Відтак враховуючи, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим є колегіальним органом, що приймає рішення та постанови на чергових та позачергових сесіях по вирішенню питань віднесених Конституцією України, Конституцією Автономної Республіки Крим і законами України до відання Автономної Республіки Крим, за винятком тих, щодо яких рішення приймаються республіканським (місцевим) референдумом або Радою міністрів Автономної Республіки Крим та іншими органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим до її компетенції, у суду відсутні підстави щодо зобов’язання Верховної Ради АР Крим прийняти нове рішення, яким привести у відповідність до вимог ст. 51 Водного Кодексу України Порядок про надання в користування поверхневих водних об’єктів місцевого значення на умовах оренди з зазначенням окремих повноважень, які делегуються органам місцевого самоврядування по розпорядженню поверхневими водним об’єктами місцевого значення на території яких можуть знаходитись такі об’єкти.

Отже, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо зобов’язання Верховної Ради АР Крим прийняти нове рішення, яким привести у відповідність до вимог ст. 51 Водного Кодексу України Порядок про надання в користування поверхневих водних об’єктів місцевого значення на умовах оренди з зазначенням окремих повноважень, які делегуються органам місцевого самоврядування по розпорядженню поверхневими водним об’єктами місцевого значення на території яких можуть знаходитись такі об’єкти, за наступними підставами.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване

це рішення(дія);

- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ч. ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так за загальним правилом, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Відповідно до ст. 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 158 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, викладається у формі постанови.

В судовому засіданні 20.06.2008 року оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Повний текст постанови підписано 23.06.2008 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 158, 159, 161, 162, 163, ст.ст. Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати Постанову №175-5/06 Верховної Ради Автономної Республіки Крим «Про порядок надання у користування поверхових водних об’єктів місцевого значення на умовах оренди» від 11.09.2006 року, нечинною.

3.          В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.