ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.04.08 р.                     Справа № 23/27

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Деметра-плюс” м.Донецьк

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ”Агрокомплекс” м. Горлівка

про стягнення 128 024,51 грн.

Суддя Забарющий М.І.

Представники сторін:

Від позивача: не з’явився

Від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

В засіданні, яке відбулось 01.04.2008р., суд згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України закінчив розгляд справи і оголосив перерву для підготовки тексту рішення у справі до 07.01.2008р. (вказане зафіксовано у протоколі судового засідання).

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю “Деметра-плюс” м. Донецьк, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Агрокомплекс” м. Горлівка, с. Зайцево, 128 024,51 грн.

У відповідності до норм ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК) позивач уточнив (зменшив) свої вимоги і просить суд стягнути з відповідача на свою користь 69 690,45 грн. боргу, 23 022,2 грн. пені, 4 810,58 грн. річних та 21 868,62 грн. інфляційних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на:

-          неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань, які виникли з договору № 111 від 30.03.2006р., щодо оплати поставленої йому продукції у зв’язку з чим виник борг на суму 69 690,45 грн.;

-          накладні № РН-0233 від 03.04.2006р., № РН-0234 від 03.04.2006р. та № РН-0247 від 04.04.2006р.;

-          додаткову угоду від 31.03.2006р. до договору № 111 від 30.03.2006р.;

-          листи відповідача від 06.04.2006р. та 14.04.2006р. у яких містилось клопотання про відстрочку оплати;

-          часткову оплату відповідачем поставленої йому продукції;

-          претензію № 09/01 про сплату суми боргу, вручену директору відповідача;

-          ст.ст. 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України (далі – ЦК);

-          ст. 175 Господарського кодексу України (далі – ГК).

Відповідач вимоги позивача не оскаржив, відзив на позов, документи, що посвідчують його правовий статус суду не надав, представники його у засідання суду не з’явились. Про день, час та місце слухання справи суд сповістив відповідача вказавши цю інформацію в ухвалах у справі від 07.03.2008р. та 20.03.2008р., підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення представникові відповідача 13.03.2008р. За невиконання вимог суду щодо явки у засідання суду представника відповідача та надання документів, що підтверджують правовий статус відповідача, з останнього стягується штраф на суму 200 грн.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Сторони уклали між собою договір № 111 від 30.03.2006р. згідно умов якого продавець (позивач) зобов’язався поставити, а покупець (відповідач) прийняти та оплатити мінеральні добрива (далі – товар) згідно специфікації до цього договору (п. 1.1 договору). Товар повинен був поставлятися у кількості та за ціною які зазначені у специфікації (п.п. 2.1, 2.2 договору). Пунктами 4.1 та 4.2 договору передбачено, що покупець провадить попередню оплату за товар, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця, умовами відвантаження є 100% попередня оплата.

Сторони уклали додаткову угоду до договору № 111 від 30.03.2006р. у якій внесли зміни до п. 4.1 договору та доповнили умови договору п. 6.4 такого змісту: “У разі порушення покупцем строку оплати поставленого йому товару, покупець зобов’язаний оплатити продавцю пеню у розмірі 2-ї облікової ставки НБУ за кожний день прострочки від суми несвоєчасно оплаченої вартості переданого товару”. Пункт 4.1 договору був викладений у такій редакції: “Покупець зобов’язаний оплатити поставлений товар протягом 3-х банківських днів від дня оформлення між продавцем і покупцем видаткової накладної”.

Представник відповідача Ліванець О.Б., який діяв на підставі довіреності серії ЯКЯ № 653656 від 03.04.2006р., за накладними № РН-0233 та № РН-0234 від 03.04.2006р. і № РН-0247 від 04.04.2006р. отримав у позивача товар загальною вартістю 149 865,45 грн. В цю суму включені витрати на експедиторські послуги за накладною № РН-0234, згідно п.п. 4.2, 5.1 договору та п. Б.6 ЕХW Міжнародних правил тлумачення термінів “Інкотермс 2000”. Позивач не надав суду доказів понесення ним витрат на доставку товару, а представникові відповідача який отримав товар не надано було доказів узгодження та перевірки сум будь-яких додаткових витрат. Тому суд вважає, що позивач не довів вартості понесених ним витрат щодо надання ним експедиторських послуг, і не враховує суму цих витрат закладену у загальний обсяг грошових зобов’язань відповідача.

Позивач стверджує, що відповідач оплатив йому лише 80 000 грн. боргу. Відповідач не надав суду доказів сплати ним решти суми боргу. Тому стягує з відповідача на користь позивача борг на суму 69 690,45 грн. (149 865,45 – 80 000 – 175).

Частиною 2 ст. 625 ЦК встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Тому суд стягує з відповідача на користь позивача 18 223,85 грн. інфляційних та 4 008,82 річних. Суд відмовляє позивачу у позові щодо нарахування на річні та інфляційні податку на додану вартість (далі – ПДВ), оскільки таке нарахування не передбачено діючим законодавством.

Частиною 6 ст. 232 ГК встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через 6 місяців від дня коли зобов’язання мало бути виконано. У даному випадку пеня повинна була нараховуватись до 07.10.2006р. У зв’язку з цим суд стягує з відповідача за цей період пеню на суму 10 299,81 грн. У решті вимог щодо стягнення пені суд позивачу у позові відмовляє у зв’язку з необґрунтованістю.

На підставі ст.ст. 530, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 173, 193, 230, 232, 264-267 Господарського кодексу України та керуючись ст. 43, 49, 75, п. 11 ч.1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Агрокомплекс” (м. Горлівка, с. Зайцево, вул. Арсеньєва, р/р 1053 у Микитівський філії АКБ, “Національний кредит” м. Горлівка, МФО 335797, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Деметра-плюс” (м. Донецьк, вул. Артема, 27, р/р 5001 у ДРУ КБ “Приватбанк” м. Донецька, МФО 335496, ) – 69 690 грн. 45 коп. боргу, 18 223 грн. 85 коп. інфляційних, 4 008 грн. 82 коп. річних, 10 299 грн. 81 коп. пені, 1 022 грн. 23 коп. витрат на сплату держмита та 94 грн. 22 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Припинити провадження у справі на суму 8 632 грн. 66 коп. на яку позивач зменшив свої вимоги.

У решті вимог позивачу у позові відмовити.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Агрокомплекс” (м. Горлівка, с. Зайцево, вул. Арсеньєва, р/р 1053 у Микитівський філії АКБ, “Національний кредит” м. Горлівка, МФО 335797, ) у доход Державного бюджету України 200 грн. штрафу.

Суддя Забарющий М.І.