ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.04.08р.

Справа № 11/291

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Зовнішекономтранс", м. Запоріжжя

до відповідача-1: управління Придніпровської залізниці, м. Дніпропетровськ

до відповідача-2: Запорізької дистанції цивільних споруд, м. Запоріжжя

про стягнення 230 752, 80 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Отаров М.Г., протокол №2 від 04.01.01р., директор

Від відповідача-1: Бончук Ю.Г., довіреність №30 від 01.01.08р., юрисконсульт

Від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути 116 336, 24 грн., що складають суму заборгованості за товар поставлений по накладній №22 від 06.02.02р.

11.04.08р. позивач надав до суду заяву про збільшення позовних вимог згідно якої останній просить стягнути 230 752, 80 грн., що складають вартість товару поставленого по накладній №22 від 06.02.02р.

Перший відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що лист відповідача від 07.02.07р., на котрий посилається позивач, як на доказ договірних відносин, не є тим доказом, який підтверджує досягнення сторонами згоди по всіх істотних умовах.

Також у своєму відзиві останній зазначає, що накладна від 06.02.02р. №22 не є по суті тим первинним бухгалтерським документом, котрий є доказом погодження сторонами найменування товару, його ціни, кількості та самої передачі відповідачу товарно-матеріальних цінностей, оскільки зазначена накладна скріплена виключно печаткою позивача.

15.04.08р. від державного підприємства "Придніпровська залізниця" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду кримінальної справи №80856 (поверненої для додаткового розслідування).

Господарський суд не знаходить підстав для повторного зупинення провадження у справі, оскільки обставини, що стали підставою для зупинення провадження у справі (порушення кримінальної справи відносно керівника позивача (Отарова М.Г.) усунені.

Повернення кримінальної справи для проведення додаткового розслідування відносно інших осіб, не перешкоджає розгляду господарської справи №11/291 по суті.

У судовому засіданні від 15.04.08р. оголошувалась перерва до 21.04.08р., від 21.04.08р. до 22.04.08р.

В судовому засіданні за згодою представників сторін оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.02р. позивач передав структурному підрозділу першого відповідача товар на суму 230 752, 80 грн., про що свідчить накладна №22 від 06.02.02р. та копія довіреності ЯДУ №823274 від 06.02.02р.

Відповідно до ст.11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

За приписом ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язання виникають із підстав встановлених ст. 11 цього кодексу.

Дії позивача по передачі товару по накладній №22 від 06.02.02р. представнику другого відповідача на загальну суму 230 752, 80 грн., та дії структурного підрозділу першого відповідача по прийняттю товару вказаного в накладній, свідчать про те, що у боржника, в даному випадку першого відповідача, виникло зобов’язання з оплати отриманого у позивача (кредитора) товару.

Оскільки строк цього грошового зобов’язання сторонами не був узгоджений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Боржник відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк.

Вимога про оплату заборгованості, яка була викладена в претензії №27 від 05.03.02р., була надіслана на адресу першого відповідача, про що свідчить надана останнім на адресу позивача відповідь.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов’язань щодо оплати товару відповідач не надав.

При викладених обставинах позовні вимоги слід визнати обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню.

Заперечення державного підприємства "Придніпровська залізниця" викладені у відзиві на позов, де остання посилається на відсутність між сторонами договірних відносин та відсутність на спірній накладній печатки його структурного підрозділу, не спростовують викладені позивачем у позовній заяві обставини, щодо передачі структурному підрозділу першого відповідача товару на суму 230 752, 80 грн., за який не були здійснені рахунки.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів. При цьому, в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вже було зазначено вище позивач в підтвердження позовних вимог надав суду копію накладної №22 від 06.02.02р., яка містить помітку про довіреність, на підставі якої було здійснено відпуск товару (№823274 від 06.02.02р.), копія зазначеної в накладній довіреності, виданої структурному підрозділу державного підприємства "Придніпровська залізниця", також залучена позивачем до матеріалів справи (арк.спр. 12).

Згідно ч.3 ст. 244 Цивільного кодексу України, довіреністю визнається письмове уповноваження, яке видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність є одностороннім юридичним актом, в кому визначаються повноваження представника. Це документ, що підтверджує право представника на вчинення певних дій за рахунок і від імені особи, яку представляє, з третіми особами.

Разом з тим, згідно з Інструкцією про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.96р. №99 (далі - Інструкція), сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основі засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів (п.2).

Пунктом 13 Інструкції передбачено, що довіреність, незалежно від строку її дії, залишається у постачальника при першому відпуску цінностей. У разі відпуску цінностей частинами на кожний частковий відпуск складається накладна (акт приймання-здачі або інший аналогічний документ) з поміткою на ній номера довіреності та дати її видачі. У цих випадках один примірник накладної (або документа, що її заміняє) передається одержувачу цінностей, а другий - додається до залишеної у постачальника довіреності і використовується для спостереження і контролю за відпуском цінностей згідно з довіреністю, а також для проведення розрахунків з одержувачем).

Отже, надані позивачем докази свідчать про те, що товар за накладною №22 від 06.02.02р. передавався за необхідною в такому випадку довіреністю.

Крім того, позивачем залучено до матеріалів справи акт від 18.04.02р. складений за результатами проведеної ревізії по розрахункам Запорізької дистанції цивільних споруд (структурного підрозділу державного підприємства "Придніпровська залізниця") за період з листопада по квітень 2002р. із якого вбачається, що товар за накладною №22 від 06.02.02р. від позивача був отриманий структурним підрозділом першого відповідача, а саме, Запорізькою дистанцією цивільних споруд, та в подальшому був переданий структурним підрозділам Криворізького регіону Придніпровської залізниці.

Документальних підтверджень, які б спростовували надані позивачем докази, першим відповідачем надані не були.

Матеріали справи містять документи, які підтверджують, що другий відповідач на момент звернення позивача з позовом був відособленим структурним підрозділом першого відповідача, та не був наділений правами юридичної особи.

Із наданих першим відповідачем документів вбачається, що на даний момент вказаний структурний підрозділ Придніпровської залізниці ліквідовано.

З огляду на викладене провадження у справі відносно Запорізької дистанції цивільних споруд, м. Запоріжжя підлягає припиненню.

Крім того, слід зазначити про те, що позивачем невірно вказано найменування першого відповідача як, Управління Придніпровської залізниці, оскільки останній має назву Державне підприємство "Придніпровська залізниця", з якого і належить здійснити стягнення.

Керуючись ст. ст. 11, 202, 244, 509, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст. 49, п.6 ст. 80, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Зовнішекономтранс", м. Запоріжжя 230 752, 80 грн. основного боргу, 2 307,52 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Провадження у справі відносно Запорізької дистанції цивільних споруд, м. Запоріжжя припинити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя

І.Ф. Мельниченко

Рішення підписано

12.05.2008 року