ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.08                                                                                           Справа№ 19/400А

За позовом: ДПІ у м.Херсоні, м.Херсон

До Відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-чеського спільного підприємства "Ройал.ЛТД", м.Львів

Про: стягнення до бюджету коштів в сумі 15697,50грн.

Суддя Левицька Н.Г.

Секретар судового засідання Байко А.Я.

В судовому засіданні взяли участь представники Сторін:

Позивача: не з’явився

Відповідач: не з"явився

Представникам Сторін, які взяли участь у справі, роз’яснено зміст ст. 49, 51 КАС України, а саме, їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть спору:

Позовні вимоги заявлено ДПІ у м.Херсоні, м.Херсон до Відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-чеського спільного підприємства "Ройал.ЛТД", м.Львів про стягнення до бюджету коштів в сумі 15697,50грн.

Обставини справи:

Ухвалою суду від 12.12.2007р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в попередньому судовому засіданні 10.01.2008р.

В зв"язку з неявкою представників Сторін в судове засідання 10.01.2007р., ухвалою суду від 10.01.2008р. попереднє судове засідання відкладено на 11.02.2008р.

11.02.2008р. судом закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем направлено суду Клопотання ( вх.№ канцелярії суду 3120 від 11.02.2008р.)про розгляд справи без участі представника Позивача. Також Позивачем на виконання вимог ухвали суду від 10.01.2008р. направлено суду витребувані документи.

Представник Відповідача в судове засідання не з’явився, причин неявки не повідомив, однак направив суду Заперечення на позов (вх.№ канцелярії суду 1520 від 24.01.2008р.), в якому проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що проведення перевірки є незаконним, оскільки, відповідно до діючого законодавства, ДПІ має право здійснювати виключно планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Статтями 11-1 та 11-2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" передбачено, що право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше, ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення. Однак, як стверджує Відповідач у Запереченні на позов, такого повідомлення не отримував, а тому проведення саме планової перевірки є незаконним. Якщо проводиться позапланова перевірка, то в направленні на перевірку повинні бути визначені підстави, перелічені у ст. 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" для її проведення, а також пред'явлено наказ керівника податкового органу. Як стверджує Відповідач, Позивачем даних вимог виконано не було, тому проведення перевірки не відповідає вимогам чинного законодавства

Також Відповідач посилається на те, що він не є суб'єктом правовідносин, які регулюються Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", оскільки за Національним класифікатором України "Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2005", прийнятого наказом Держспоживстандарту № 375 від 26.12.2005 р. експлуатація гральних автоматів за кодом КВЕД 92.71.0. віднесена до діяльності у сфері відпочинку та розваг, а не сфери торгівлі та надання послуг, тому за своєю правовою природою не може кваліфікуватись як надання послуг. Як стверджує Відповідач, гральні автомати, які ним використовуються, обладнані купюро- та монетоприймачами, застосування РРО у даному випадку означає прийом купюр касиром та видачу чека про прийом грошових коштів, а це, у свою чергу, унеможливлює внесення купюри до купюроприймача з боку гравця.

Така технічна неможливість не визначена чинним законодавством застосування РРО до такого типу гральних автоматів, оскільки відповідно до Наказу Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом № 13 від 27.06.2002р., яким затверджено вимоги щодо реалізації фіскальних функцій гральними автоматами дія цих вимог поширюється на гральні автомати в частині виконання ними фіскальних функцій і обліку кількості жетонів або їх замінників –кредитів, які використовуються у грі на цьому автоматі.

Розглянувши матеріали справи за наявними у справі доказами, суд встановив наступне:

ДПІ у м.Ялті проведено перевірку господарської одиниці - залу гральних автоматів, розташованого за адресою м.Ялта, вул.Кривошти, 2, який належить товариству з обмеженою відповідальністю Українсько-чеському спільному підприємству "Роял-ЛТД"(Херсонська філія). За результатами даної перевірки, ДПІ у м.Ялта 19.05.2007р. складено Акт за № 01120747/23-3 перевірки контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обороту суб"єктами підприємницької діяльності. Даним Актом встановлено такі порушення п.1,2,5,13 ст.3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” з наступними змінами та доповненнями, а саме: Факт реалізації послуг, а саме: здійснена оплата за гру на гральному автоматі з грошовим виграшем в сумі 2500,00грн., проведення розрахункової операції на суму 2500,00грн. без роздруковування та видачі покупцю відповідного розрахункового документу РРО. Не забезпечено відповідність готівки з місцем проведення розрахунків з даними денного звіту РРО з початку дня в сумі 639,50грн. –використання не зареєстрованим належним чином КОРО, РРО, а саме КОРО та РРО не перебуває на обліку в ДПІ у м.Ялта.

Проведення розрахунків в сфері грального бізнесу з використанням гральних автоматів без використання реєстраторів розрахункових операцій на суму 2500,00грн., що є порушенням п.1.ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.95 №265/95-ВР (із змінами та доповненнями). Відповідно до вимог п.1 ст.17 згаданого Закону, сума фінансової санкції становить 2500,0x5=12500,00грн.

Невідповідність суми готівки з місцем проведення розрахункових операцій зазначена у денному звіті РРО, що є порушенням пункту 13 статті 3 Закону України „Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" із змінами та доповненнями. Відповідно до статті 22 згаданого Закону сума фінансової санкції становить 3499,5-360,0-2500,0)х5 = 3197,5 грн.

Даний Акт складено в присутності представника Відповідача –оператора Капліної Н.А., якою покупюрно підтверджено наявність вказаної суми коштів. Другий примірник Акту одержано представником Відповідача.

Рішення про застосування штрафних санкцій від 31.05.2007р. № в сумі 15697,50грн. направлено Позивачем поштою та тримане Відповідачем 09.06.2007р.

При вирішенні справи суд виходив з наступного:

Закон України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995р. №265/95-ВР в редакції Закону України №1776-ІІІ від 01.06.2000р. із змінами та доповненнями визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Зокрема п.1 ст.3 цього Закону передбачено, що суб’єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов’язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. п.2 ст.3 згаданого Закону передбачено також, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції. У разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу Державним казначейством України (п.5. ст.3 Закону).

Відповідно до вимог п.13 ст. 3 Закону, суб’єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов’язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Пунктом 1 ст. 17 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Відповідно до вимог ст.22 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Заперечення відповідача судом до уваги взяти бути не можуть, оскільки зазначена вище перевірка Відповідача передбачена у плані роботи органу податкової служби, Відповідач був повідомлений про проведення перевірки повідомленням з дотриманням строків, визначених в Законі України “Про державну податкову службу“, що підтверджується матеріалами справи та спростовує заперечення Відповідача.

Згідно Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 6 липня 1995р. № 265/95-ВР розрахункові операції –це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки – оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця, або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця. Господарські операції, які проводив Відповідач, належать до розрахункових, а тому підпадають під дію цього Закону і повинні проводитися через реєстратори розрахункових операцій, а тому посилання Відповідача на Класифікацію видів економічної діяльності та ст.259 ГК України є безпідставним.

Відповідачем станом час розгляду справи, заборгованість заявлена в адміністративному позові на суму 15697,5грн. не погашена.

З огляду на викладені обставини, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги належно обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що спір виник з вини Відповідача –судові витрати слід покласти на останнього.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ст.ст. 122-124, 127, 130, 135, 143, 151-154, 160-163, 167 КАС України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-чеського спільного підприємства "Ройал.ЛТД", м.Львів, вул.Під голоском,4 в доход державного бюджету 15697,50грн. штрафних санкцій та 156,97грн.судового збору.

Виконавчий лист видати відповідно до вимог ст.ст. 258, 259 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в порядку, визначеному главою 1 розділу ІV КАС України.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                     Левицька Н.Г.