ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"18" березня 2008 р.

справа № 20-11/193-7/508

За позовом          Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком”

(01030, м. Київ, вул. Т. Шевченка, 18)

(філія - Дирекція первинної мережі ВАТ „Укртелеком”: 03110, м. Київ, вул. Солом’янська, 3)

в особі Севастопольської філії

(99011, м. Севастополь, вул. Ген. Петрова, 15)

до відповідача          Товариства з обмеженою відповідальністю „Резбек”

(99011, м. Севастополь, вул. Совєтська, 8-23)

про          зобов'язання відповідача звільнити нежитлові приміщення загальною площею 22,7 м2, розташовані за адресою: м. Севастополь, пр. Гер. Сталінграду, 64, та передати їх Севастопольській філії ВАТ „Укртелеком” згідно акту прийому-передачі;

стягнення з відповідача на користь ВАТ „Укртелеком” в особі Севастопольської філії неустойки в розмірі 15362,54 грн.,

Суддя Г.П. Ілюхіна

Представники сторін:

Від позивача                    - Ребчук І.С., представник, довіреність ВСЕ № 521628 від 16.12.2005,

Від відповідача          - не з'явився,

Суть спору:

27.04.2007 (вх.№1148) Відкрите акціонерне товариство „Укртелеком” в особі Севастопольської філії звернулось до господарського суду м. Севастополя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Резбек” про зобов'язання відповідача звільнити нежитлові приміщення загальною площею 22,7 м2, розташовані за адресою: м. Севастополь, пр. Гер. Сталінграду, 64, та передати їх Севастопольській філії ВАТ „Укртелеком” згідно акту прийому-передачі; стягнення з відповідача на користь Севастопольської філії ВАТ „Укртелеком” неустойку в розмірі 15362,54 грн., з посиланням на статті 525, 526, 785 Цивільного кодексу України.

Рішенням господарського суду м. Севастополя від 19.06.2007 по справі № 20-11/193 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю (т.1 арк.с.90-91).

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 31.07.2007 рішення суду від 19.06.2007 по справі № 20-11/193 залишено без змін (т.1 арк.с.139-143).

Постановою Вищого господарського суду України від 14.11.2007 по справі № 20-11/193 рішення господарського суду м. Севастополя від 19.06.2007 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 31.07.2007 по справі № 20-11/193 скасовано, справу передано на новий розгляд (т.1 арк.с.162-166).

12.12.2007 справа № 20-11/193 повернулась до господарського суду м. Севастополя і згідно резолюції виконуючого обов’язки голови суду передана до провадження судді Ілюхіної Г.П. (вх.№ 52913).

Ухвалою суду від 17.12.2007 справу прийнято до провадження судді Ілюхіної Г.П., справі привласнено № 20-11/193-7/508 (т.2 арк.с.1-2).

Відповідач в відзивах на позовну заяву (вх.№№18647, 1916) позовні вимоги не визнав по мотивам, викладеним в ньому, основні з яких полягають в тому, що позивач направив лист № 8488-14-1 з пропозицією продовжити договірні відносини, а не укласти новий договір; відповідач не заперечував продовжити договір, про що повідомив позивачу в установленому порядку; відповідач відхилив проект договору оренди, направлений позивачем 20.12.2006, 30.01.2007 позивач не пред’являв вимог до відповідача про звільнення приміщення протягом місяця після закінчення строку дії договору, вважає договір № 117-18 продовженим до 30.12.2007; крім того, позивачем виставлялись відповідачу рахунки на оплату орендної плати за січень –квітень 2007 року з розміром орендної плати по договору № 117-18 (т.1 арк.с.30, т.2 арк.с.13-14).

Ухвалою суду від 18.03.2008 провадження по справі в частині позовних вимог про зобов'язання відповідача звільнити нежитлові приміщення загальною площею 22,7 м2, розташовані за адресою: м. Севастополь, пр. Гер. Сталінграду, 64, та передати їх Севастопольській філії ВАТ „Укртелеком” згідно Актів прийому-передачі припинено по пункту 11 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України (т.2 арк.с.65-66).

Строк вирішення спору по справі, розгляд справи відкладався в порядку статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Справа розглядається за наявними матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду спору по суті, так як матеріали справи в достатній мірі характеризують правовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши представника позивача, суд, -

в с т а н о в и в:

З’ясовані наступні обставини:

01.01.2006 між Відкритим акціонерним товариством “Укртелеком” в особі Севастопольської філії (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Резбек” (Орендар) укладений Договір оренди нерухомого майна № 117-18 (далі –Договір оренди № 117-18) (т.1 арк.с.8-21).

Відповідно до п. 1.1 Договору орендодавець (позивач) надає, а орендар (відповідач) приймає в користування нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Севастополь, пр. Гер. Сталінграду, буд. 64, загальною площею 22,7 м2, з метою розміщення стаціонарного обладнання.

Згідно п. 3.1, 3.2 Договору орендна плата складає 150,13 грн. за 1 м2 орендної площі на місяць та сплачується кожний місяць до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються орендодавцем не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 12.1 передбачено, що Договір набирає чинності 01.01.2006 (з дати підписання) та припиняє свою дію 31.12.2006.

01.01.2006 між Сторонами складено Акт прийому–передачі майна, згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв у платне строкове користування орендоване майно (т.1 арк.с. 16).

01.12.2006 вих.№8488-14-1 позивач направив на адресу відповідача лист, в якому просив направити лист про надання згоди на продовження договірних відносин в 2007 році (т.1 арк.с.44, т.2 арк.с.15).

07.12.2006 вих.№ 61 відповідач повідомив позивача про надання згоди на продовження Договору оренди № 117-18 (т.1 арк.с.85, 122, т.2 арк.с.16).

20.12.2006 вих.№8983-14-1 позивач направив на адресу відповідача бланк договору оренди нерухомого майна на 2007 рік для підписання з метою його подальшого узгодження в апараті управління ВАТ „Укртелеком” (т.1 арк.с.24, т.2 арк.с.17).

30.01.2007 вих.№ 4 відповідач повідомив позивача про відхилення запропонованого проекту договору оренди нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Севастополь, пр. Гер. Сталінграду, 64, загальною площею 22,7 м2, так як його умови суттєво змінені; де зазначив, що вважає Договір оренди № 117-18 від 01.01.2006 продовженим на тих самих умовах та на той самий строк (т.1 арк.с.87, т.2 арк.с.18).

12.02.2007 вих.№1118-26-1 позивач направив відповідачу лист з вимогою звільнити займаєме ним приміщення, розташоване за адресою: м. Севастополь, пр. Гер. Сталінграду, 64 (т.1 арк.с.77-78).

Згідно розрахунку позивача розмір неустойки, що підлягає сплаті відповідачем, складає 15362,54 грн. (т.1 арк.с.25).

17.05.2007 вих.№3527-14-1 позивач направив відповідачу бланки без підписів договору оренди нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Севастополь, пр. Гер. Сталінграду, 64 з проханням в трьохденний строк після отримання договору підписати, скріпити печаткою та повернути позивачу, що не може вважатись Проектом договору –офертою, так як в ньому були відсутні підписи уповноважених осіб позивача, договір не мав підпису Орендодавця. Бланки договору оренди отримані відповідачем 17.05.2007 (т.1 арк.с.99).

Дата їх підписання та повернення позивачу відповідачем не зазначена, згідно відзиву відповідача на апеляційну скаргу –05.06.2007, позивач їх підписав 18.06.2007 (т.1 арк.с.100-110, 119).

21.06.2007 позивач телеграмою на адресу ВАТ „Укртелеком” відкликав свій підпис під проектом договору оренди № 361-18 від 01.01.2007 нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Севастополь, пр. Гер. Сталінграду, 64, як підписаного 17.05.2007 під впливом важких обставин (т.1 арк.с.124).

Уповноваженій ВАТ „Укртелеком” на укладення договору оренди Севастопольській філії відповідач телеграму не направляв.

22.06.2007 вих.№4320-14-1 позивач направив відповідачу підписаний 18.06.2007 екземпляр договору оренди нерухомого майна № 361-18 від 01.01.2007 (т.2 арк.с.121).

Таким чином, з 01.01.2007 сторонами укладений Договір оренди № 361-18 нерухомого майна розташованого за адресою: м. Севастополь, пр. Гер. Сталінграду, 64, зі строком дії з 01.01.2007 до 30.12.2007, на умовах, передбачених Договором № 117-18, крім орендної плати, яка згідно умов договору № 361-18 становить –7775,03 грн. щомісячно (т.1 арк.с.100-114).

01.01.2007 між Сторонами складено Акт прийому–передачі майна, згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв у платне строкове користування орендоване майно по Договору № 361-18 від 01.01.2007 з датою підписання від позивача – 18.06.20-07, від відповідача –відсутня (т.1 арк.с. 108).

14.01.2008 вих.№254-261 позивач повідомив відповідача про припинення договірних відносин по оренді нежитлових приміщень загальною площею 22, 7 м2, розташованих за адресою: м. Севастополь, пр. Гер. Сталінграду, 64, надавши рахунки-акти про сплату орендної плати за період з червня по грудень 2007 року згідно умов договору № 361-18 (т.2 арк.с.40-47).

26.02.2008 вих.№ 10 відповідач повідомив позивача про звільнення 28.02.2008 займаємого ним приміщення, що належить позивачу, та розташоване за адресою: м. Севастополь, пр. Гер. Сталінграду, 64, та направив Акт прийому-передачі приміщень з посиланням на договір № 117-18 (т.2 арк.с.57-58).

07.03.2008 вих.№1427-26-1 позивач направив відповідачу свій варіант Акту прийому-передачі приміщень, в якому зазначив про необхідність посилання в Акті прийому-передачі на Договір № 361-18 від 01.01.2007, підписаного ним 18.06.2007 (т.2 арк.с.62-63).

Таким чином, звільнення приміщення оформлено не двохстороннім Актом, а двома Актами прийому-передачі, які містять посилання на різні договори оренди: акт позивача –на договір № 361-18, акт відповідача –на договір оренди № 117-18.

Спір виник в зв’язку з тим, що позивач вважає безпідставним знаходження відповідача в нежитлових приміщеннях загальною площею 22,7 м2, які розташовані адресою: м. Севастополь, пр. Гер. Сталінграду, 64, і тому зобов’язаний сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за неповернення об’єкту оренди після закінчення строку дії договору за час прострочення в сумі 15362,54 грн. в період до підписання нового договору оренди, який вважає укладеним, відповідач вважає договір оренди № 361-18 неукладеним, а договір № 117-18 пролонгованим на тих самих умовах.

Правовідносини сторін регулюються статтями 638, 640, 641, 642, 764 Цивільного кодексу України, статтею 291 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною четвертою статті 291 Господарського кодексу України, правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватись майном після закінчення строку договору найму (оренди), то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно зі статтями 638, 640 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до статей 641, 642 Цивільного кодексу України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Пропозиція позивача не є пропозицією укласти договір в розумінні статті 641 Цивільного кодексу України, так як направлений був бланк договору, а не Проект.

При укладенні Договору № 361-18 на 2007 рік належна пропозиція в червні 2007 року надійшла від відповідача 05.06.2007 після його підписання відповідачем 17.05.2007, що ним підтверджено в телеграмі від 21.06.2007.

Право на відкликання пропозиції було у встановлені частиною третьою статті 641 Цивільного кодексу України строки у відповідача, які він не дотримав.

Крім того, діючим законодавством України не передбачено відкликання підпису, а передбачено відкликання пропозиції чи відповіді на неї.

Доводи, мотиви позивача щодо стягнення неустойки спростовуються наданими в матеріали справи доказами, а саме: Договором оренди № 117-18 від 01.01.2006, який діяв до укладення нового Договору в червні 2007 року, тому відповідач в цей час знаходився в орендованому ним приміщенні, розташованому за адресою: м. Севастополь, пр. Гер. Сталінграду, 64, на законних підставах.

В період з грудня 2006 року до червня 2007 року сторони з порушенням діючого законодавства України вели листування по укладенню нового договору оренди на нових умовах в частині розміру орендної плати.

При викладених обставинах, підстави для стягнення неустойки відсутні.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Все вищеперелічене дає суду право для висновку про правомірність, обґрунтованість та законність заперечень відповідача та неправомірність позовних вимог, відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення неустойки.

При викладених обставинах, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті державного мита в сумі 153,63 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 59,00 грн. відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 638, 640, 641, 642, 764 Цивільного кодексу України, статтею 291 Господарського кодексу України, статтями 22, 27, 33, 34, 44, 49, 60, 69, 77, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1.          В задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Севастопольської філії до Товариства з обмеженою відповідальністю „Резбек” про стягнення з відповідача на користь ВАТ „Укртелеком” в особі Севастопольської філії неустойки в розмірі 15362,54 грн. відмовити повністю.

Суддя                                                                                           Г.П. Ілюхіна

Рішення оформлено і підписано

в порядку статті 84 ГПК України

24.03.2008