ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2008 р.

Справа № 19/70

Господарський суд Івано - Франківської області у складі судді Максимів Т.В.

при секретарі судового засідання Гринюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фонду комунальної власності територіальної громади міста Калуша, вул.Підвальна, 20, м.Калуш,Калуський район, Івано-Франківська область,77300

до відповідача Споживчого товариства "Прем"єра", вул. Біласа і Данилишина,14, м.Калуш,Калуський район, Івано-Франківська область,77300

про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 12 751 грн. 45 коп.та пені в розмірі

1503 грн. 68 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Шуляр І.В.- представник, (довіреність № 2/2-19 від 24.04.08.)

від відповідача: представники не з"явилися.

Представнику позивача роз"яснено права та обов"язки, передбачені ст.20, 22 ГПК України.

Клопотань про здійснення технічної фіксації суду не подавалося.

СУТЬ СПОРУ: Фонд комунальної власності територіальної громади міста Калуша

звернувся в суд із позовом до Споживчого товариства "Прем"єра" про стягнення заборгованості

по орендній платі в сумі 12 751 грн. 45 коп. та нарахованої пені в розмірі 1503 грн. 68 коп.

Представник позивача в судовому засіданні подав заяву про зменшеня розміру позовних вимог згідно якої просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 11 751, 45 грн. та нараховану пеню за несвоєчасну плату за орендоване відповідачем приміщення в розмірі 1965,82 грн.                                                                                                                                   Враховуючи закріплений ст. 129 Конституції України принцип диспозитивності учасників судового процесу, зокрема, диспозитивний характер прав позивача, який визначений ст.22 ГПК України, щодо права позивача до прийняття рішення у справі змінити підставу або предмет позову, суд розглядає позов згідно поданої позивачем заяви.                                                             Представник відповідача в судове засідання повторно не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений ухвалою суду від 23.04.08. та ухвалою від 03.06.08.

З матеріалів справи, а саме з довідки №7-52 від 18.06.08. виданої управлінням статистики в місті Калуші вбачається місцезнаходження Споживчого товариства "Прем"єра" за адресою: 77300, Івано - Франківська область, м. Калуш, вул. Біласа та Данилишина,14. За вказаною адресою судом направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення ухвали від 23.04.08. та від 03.06.08.

Також у вищевказаній довідці зазначено, що в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України станом на 18.06.08. значаться відомості про юридичну особу Споживче товариство "Прем"єра".

Відповідно до ст.16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.03 в Єдиному державному реєстрі місяться відомості щодо юридичної особи, такі як місцезнаходження юридичної особи.

Згідно ст.18 вищевказаного Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з особою, доки до них не внесено змін. За таких обставин, суд вважає, що відподач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальним правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, згідно ст.75 ГПК України, суд, враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу та зібрані судом із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з"ясувавши всі обставини, на яких грунтуються його вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем договору оренди нежитлового приміщення загальною площею 189,35 кв. м. №99 від 29.05.07., яке знаходиться за адресою: м. Калуш, проспект Л.Українки,14, позивачем передано відповідачу в оренду на період з 29.05.07. по 31.12.08. нежитлове приміщення для використання під кафе.

Як вбачається з матеріалів справи, в результаті процесу приватизації 16.11.07. між сторонами укладено договір купівлі - продажу вищевказаного нежитлового приміщення . Вказаний договір 16.11.07. належним чином засвідчено приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу та присвоєно номер Д-1864.

Відповідно до п.3.1. договору оренди нежитлових приміщень №99 від 29.05.07. базова орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання орендної плати, затвердженої рішенням міської ради від 10 серпня 2006 року № 62 і становить без ПДВ 3622,28 грн.

Згідно п.3.2 вищевказаного договору, розмір орендної плати, яку повинен сплачувати орендар за звітній місяць, визначається шляхом коригування місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції.                                                                                           Відповідно до п.3.4. договору орендна плата за орендовані приміщення вноситься орендарем щомісячно шляхом перерахування грошових коштів на рахунок орендодавця, в термін не пізніше 25 числа за поточний місяць.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.                                                                                                     Відповідно до ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є зокрема засноване на договорі, строкове, платне користування майном.                               Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов‘язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.           Згідно ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.                                                   У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона боржник зобов’язана вчинити на користь другої сторони кредитора певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.                                                                                                                         Відповідно п. 1, п. 3 с. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар за користування об’єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.           Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.                               Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.                                                                                                                                     Відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, яке мало місце під час його дії.                     Як вбачається із представлених позивачем суду доказів, відповідачем порушено договірні зобов’язання щодо здійснення орендних платежів.                                                                       28.01.08. позивач звернувся до відповідача з претензією №2/3-15, в якій вимагав сплатити суму заборгованості з орендної плати, однак вказану претензію відповідачем залишено без відповіді та виконання. Отже, позивачем вжито всіх заходів досудового врегулювання спору, які не дали результатів, а тому останній звернувся до суду за захистом порушеного права.            В результаті невиконання своїх зобов"язань відповідно до договору №99 від 29.05.07. заборгованість відповідача на час розгляду справи становить 11 751,45 грн., що підтверджується відповідним розрахунком.

Відповідно до п.4.3.3. укладеного між сторонами договору, орендар зобов"язується своєчасно і в повному обсязі вносити орендодавцеві орендну плату згідно з розділом 3 даного договору, а у випадку прострочення терміну сплати орендної плати сплатити пеню.

Зі змісту ст.230 ГК України вбачається, що учасник господарських відносин, у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов”язання сплачує штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема пеню.

Згідно приписів, встановлених ст.ст.549, 550 ЦК України, боржник, який порушив виконання грошового зобов”язання сплачує кредитору пеню, розмір якої в даному випадку встановлено п.5.2 укладеного сторонами договору.

Згідно п. 3 ст. 549 ЦК України пеня обислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожний день прострочення.

Як вбачається із поданого позивачем розрахунку, сума пені за несвоєчасне виконання відповідачем обов"язків з орендної плати становить 1965,82 грн.                                                            У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Доказів виконання зобов"язання щодо здійснення оплати за орендоване приміщення відповідач суду не представив, доводів позивача не спростував. За наведених обставин вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 11 751,45 грн. та пені в сумі 1965,82 грн., суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.                                        Судові витрати слід покласти на відповідача, відповідно до ст.49 ГПК України.                     На підставі викладеного, у відповідності до ст. 124 Конституції України, ст.ст. 525, 509, 549, 631 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 230 Господарського кодексу України, Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та керуючись ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути із Споживчого товариства "Прем"єра", вул. Біласа і Данилишина,14, м.Калуш,Калуський район, Івано-Франківська область,77300, код 25598493 на користь Фонду комунальної власності територіальної громади міста Калуша, вул.Підвальна, 20, м.Калуш,Калуський район, Івано-Франківська область,77300, код 25668684 заборгованість в сумі 11 751,45 грн., пеню в розмірі 1965,82 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 142,55 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

рішення підписане 25.06.08

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________