СУД
Постанова

Іменем України

20
березня 2008 року

Справа
№ 2-25/12943-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Волкова
К.В.,

суддів                                                                      Щепанської
О.А.,

Черткової І.В.,

за
участю представників сторін:

позивача:
ОСОБА_1, довіреність
№ б/н від 10.11.07;

ОСОБА_2, довіреність  №б/н від 29.02.08;

відповідача: ОСОБА_3, довіреність №1-893 від
15.10.07;

розглянувши
апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_4на рішення господарського суду Автономної
Республіки Крим (суддя Копилова О.Ю.) від 20.11.2007 року у справі №
2-25/12943-2007

за
позовом           фізичної особи - підприємця ОСОБА_5(АДРЕСА_1)

до           суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_4(АДРЕСА_2)

про
стягнення 16973,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична
особа - підприємець ОСОБА_5звернулась до господарського суду Автономної
Республіки Крим з позовом про стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_4заборгованості у сумі 16473,29 грн., суми пені у розмірі 38,84 грн.,
індексу інфляції у сумі 461,24 грн., а також витрат по сплаті державного мита
та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні
вимоги обґрунтовані посиланням на те, що відповідачем не виконані належним
чином зобов'язання за договором щодо оплати поставленого товару, у зв'язку із
чим за ним утворилася заборгованість у сумі 16473,29 грн. Крім того у зв'язку
із неналежним виконанням відповідачем зобов'язань позивачем на підставі п. 8.4.
договору нараховано пеню у сумі 38,84 грн., а також відповідно до приписів
статті 625 Цивільного кодексу України індекс інфляції у сумі 461,24 грн.

В ході розгляду справи
позивачем уточнено позовні вимоги, відповідно до яких позивач просила стягнути
з відповідача суму основного боргу у розмірі 16473,29 грн., пеню у розмірі
27355,77 грн., індекс інфляції у сумі 807,19 грн., 3% річних у сумі 224,84
грн., а також витрати по сплаті державного мита та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням господарського
суду Автономної Республіки Крим (суддя Копилова О.Ю.) від 20.11.2007 року у
справі № 2-25/12943-2007 позов задоволено частково. Стягнуто з суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_4на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_5заборгованість в сумі 16973,37 грн., сума пені в розмірі 1367,84 грн.,
індекс інфляції в сумі 807,19 грн., 3% річних в сумі 224,84  грн., витрати по сплаті державного мита в
сумі 193,78 грн. та 50,96 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. В решті у позові відмовлено.

Не погодившись з рішенням
суду, суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_4звернулось до Севастопольського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення
суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Латиніна
О.А. від 12.02.2008 року у зв'язку з відпусткою у складі колегії було замінено
суддю Щепанську О.А. на суддю Гонтаря В.І.

Слухання
справи, призначене на 12.02.2008 року, було відкладено за клопотанням відповідача.

Ухвалою
Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.02.2008 року
задоволено клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом
накладення арешту на майно відповідача - автомобіль марки "Volkswagen LT35
Kaste" державний номер НОМЕР_1, який належить суб'єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_4.

У
судових засіданнях, призначених на 26.02.2008 року та 18.03.2008 року,
представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, представники
позивача проти вимог апеляційної скарги заперечували та просили залишити без
змін рішення суду першої інстанції.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Сотула
В.В. від 18.03.2008 року у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесі у
складі колегії було замінено суддю Гонтаря В.І. на суддю Щепанську О.А.

У
судовому засіданні 18.03.2008 року було оголошено перерву до 20.03.2008 року.

Розглянувши
повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу
України  судова колегія встановила
наступне.

10.11.2005
року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5та суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_4укладено договір поставки за №ДВО-030.

Відповідно
до умов договору Постачальник (позивач) зобов'язався виготовити та поставити, а
Покупець (відповідач) на умовах дійсної угоди прийняти та оплатити продукцію,
найменування (асортимент), ціна та орієнтовну кількість якої зазначено у
видатковій накладній, які є невід'ємною частиною дійсної угоди.

Згідно
з пунктом 5.1 договору Покупець зобов'язався оплатити вартість товару в продовж
п'яти банківських днів з дня одержання партії товару, що зазначена у видатковій
накладній.

Позивачем
зобов'язання за договором щодо постачання продукції виконані належним чином, що
підтверджується видатковими накладними №ДОВ-000379 від 16.04.2007 року на суму
10349,22 грн., №ДОВ-000416 від 18.04.2007 року на суму 2475,00 грн.,
№ДОВ-000415 від 18.04.2007 року на суму 2972,50 грн. та № ДОВ-000426 від
19.04.2007 року на суму 1522,50 грн.

Більш того сам факт поставки товару
відповідачем не оспорюється.

Однак
відповідачем зобов'язання за договором не виконані належним чином, у зв'язку із
чим за ним виникла заборгованість у сумі 16473,29 грн.

На адресу відповідача
16.06.2007 року направлено претензію з вимогою оплатити сформовану
заборгованість, про що свідчить поштовий опис та квитанція від 16.06.2007 року,
однак дана вимога залишена відповідачем без задоволення.

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи,
судова колегія вважає апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_4такою, що підлягає частковому задоволенню, у зв'язку з наступним.

Відповідно до вимог статті
193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання
або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим
договором не було виконано належним чином.

Враховуючи те, що
відповідачем у порядку статті 33 Господарського процесуального кодексу України
не було надано доказів сплати заборгованості за договором №ДВО-030 від
10.11.2005 року, тому судова колегія погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення заборгованості в
сумі 16473,29 грн.

Також
у зв'язку із порушенням відповідачем зобов'язань щодо оплати поставленого
товару, позивач просить стягнути суму пені у розмірі 27355,77 грн. нараховану
відповідно до пункту 8.4 договору.

Згідно
з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Статтею
230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського зобов'язання.

Стосовно
заявлених вимог щодо стягнення пені у сумі 27355,77 грн. слід зазначити, що
відповідно до статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань”, розмір пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за
який сплачується пеня., таким чином вимоги про стягнення пені підлягають
частковому задоволенню у розмірі 1367,84 грн. (16*365x16473,29*100x166=1367,84
грн.), в іншій частині вимог про стягнення пені має бути відмовлено.

Крім
того позивач просить стягнути індекс інфляції у сумі 807,19 грн. та 3% річних у
сумі 224,84 грн.

Статтею
625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виконання
цивільних обов'язків згідно статті 14 Цивільного кодексу України здійснюється у
межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи
ті обставини, що відповідачем не виконано зобов'язання щодо оплати наданих
послуг, судова колегія дійшла до висновку про те, що вимоги позивача про
стягнення індексу інфляції у сумі 807,19 грн. та 3% річних у сумі 224,84 грн.
також підлягають задоволенню.

Таким
чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до
висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, проте, у резолютивній
частині помилково вказав суму заборгованості, що стягується у розмірі 16973,37
грн., тоді як позивач просив стягнути суму заборгованості у розмірі 16473,29
грн. Тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні у зазначеній частині.

Згідно
з статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України оплата держмита
та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу підлягає покладанню на
сторін пропорційно задоволених вимог.

Керуючись статтею 101,
пунктом 4 статті 103, статтями 104, 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_4задовольнити частково.

2. Рішення господарського
суду Автономної Республіки Крим від 20.11.2007 року у справі № 2-25/12943-2007
змінити, виклавши пункт 2 резолютивної частини рішення у наступній редакції:

"2.
Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_4(АДРЕСА_2; код НОМЕР_3)
на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_5(АДРЕСА_1; код НОМЕР_2)
заборгованість у сумі 16473,29 грн., суму пені у розмірі 1367,84 грн., індекс
інфляції у сумі 807,19 грн., 3% річних у сумі 224,84 грн., витрати по сплаті
державного мита у сумі 193,78 грн. та 50,96 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу."

3. В решті рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим залишити без змін.

4. Скасувати заходи до
забезпечення позову, застосовані ухвалою Севастопольського апеляційного
господарського суду від 14.02.2008 року.

Головуючий
суддя
К.В. Волков

Судді
О.А. Щепанська

І.В. Черткова