ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.03.08 Справа №10/704/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Коробка Н.Д. судді Коробка Н.Д. , Колодій Н.А. , Мірошниченко М.В.

при секретарі: Соколов А.А.

за участю представників

позивача: не з’явився

відповідача: Самар Т.Г., дов. № 361 від 14.06.2007 р.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ц.Е.С. – Україна», м. Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 24.12.2007 р.

у справі № 10/704/07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектромонтаж», м. Запоріжжя

69057, м. Запоріжжя, вул. Антенна, 8

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ц.Е.С. – Україна», м. Запоріжжя

69106, м. Запоріжжя, МСП-476

про стягнення 102.550,38 грн.

Встановив:

06.12.2007 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Укрелектромонтаж», м. Запоріжжя, (далі - позивач) звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Ц.Е.С. – Україна», м. Запоріжжя, (далі – відповідач) про стягнення 102.550,38 грн., які складаються з 97.236,00 грн. основного боргу за договором підряду № 13/13-07 на виконання електромонтажних робіт від 20.03.2007 р., 5.314,38 грн. пені за неналежне виконання умов договору (з урахуванням уточнень позовних вимог, прийнятих судом першої інстанції до розгляду), серед судових витрат позивач також просить стягнути з відповідача на його користь 2.500,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Розглянувши справу по суті, господарський суд Запорізької області своїм рішенням від 24.12.2007 р. у справі № 10/704/07 (суддя Алейнікова Т.Г.) позов задовольнив в повному обсязі, з відповідача на користь позивача стягнуто 97.236,00 грн. основного боргу, 5.314,38 грн. пені, 1.028,00 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 2.500,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Рішення суду мотивовано наступним.

20.03.2007 р. між позивачем та відповідачем укладено договір підряду № 13/13-07 на виконання електромонтажних робіт, згідно з яким позивач виконав для відповідача електромонтажні роботи по електроосвітленню хімкорпусу на загальну суму 312.920,40 грн., що підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2В за період з квітня по червень 2007 р. та довідками про вартість виконаних підрядних робіт за вказаний період.

Відповідач свої зобов’язання за вищевказаним договором щодо оплати виконаних робіт виконав частково, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 97.236,00 грн.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст. ст. 526, 530, 611 ЦК України, суд першої інстанції дійшов висновку про законність і обґрунтованість позовних вимог про стягнення основного боргу і пені.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі відповідач вважає, що рішення господарського суду Запорізької області від 24.12.2007 р. у справі № 10/704/07 прийнято при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи та при невідповідності висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи, просить, скасувати його в частині задоволення позовних вимог про стягнення 45.206,40 грн. основного боргу і пені в сумі 1.825,28 грн., в іншій частині рішення залишити без змін. Відповідач зазначає, що стягнення вартості робіт за червень 2007 р. за рахунком № 116 від 22.06.2007 р. в сумі 45.206,40 грн. необґрунтоване, у зв’язку з невиконання позивачем п.п. 2.3, 2.5 договору підряду. Позивачем не надано доказів отримання відповідачем рахунку № 116 від 22.06.2007 р. Відповідач не погоджується з нарахованою пенею на суму основного боргу 45.206,40 грн.

Позивач письмового відзиву на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання не з’явився, надіслав Запорізькому апеляційному господарському суду клопотання від 06.03.2008 р. про відкладення розгляду справи, у зв’язку з із перебуванням представника – адвоката Волнової Ю.М. у відрядженні.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, на підставі ст. 96 ГПК України, за наявними в ній матеріалами

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 414 від 06.03.2008 р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючого - Коробки Н.Д., суддів: Колодій Н.А., Мірошниченка М.В.

За клопотанням представника відповідача судовий процес вівся без застосування засобів технічної фіксації та за його згодою у судовому засіданні 06.03.2008 р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи і апеляційної скарги, взявши до уваги доводи представника відповідача, колегія суддів встановила наступне.

Правовідносини між сторонами врегульовані договором підряду № 13/13-07 на виконання електромонтажних робіт від 20.03.2007 р., доповненим додатковою угодою № 1 від 24.05.2007 р. (далі – Договір), згідно з умовами якого позивач зобов’язався за завданням відповідача на свій ризик, з власних матеріалів або матеріалів відповідача, власними силами виконати електромонтажні роботи по електроосвітленню хімкорпусу в осях 33:36, ряда А:К.

Загальна вартість робіт за Договором складає 331.206,00 грн., в т. ч. ПДВ – 55.201,00 грн. (згідно з п. 2.1 Договору в редакції додаткової угоди № 1 від 24.05.2007 р.). Сторонами також узгоджена договірна ціна на вищевказану суму (а.с. 11, 12 на звороті).

Відповідно до п. 4.2.3 Договору відповідач зобов’язався оплатити позивачу роботу в порядку, розмірах і в строки, встановлені Договором.

Згідно з п. 2.3 Договору розрахунки за Договором здійснюються поетапно, з авансуванням, на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт і виставлених позивачем рахунків, які сплачуються відповідачем в установленому Договором порядку, … . Відповідач проводить розрахунки шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача або в іншій формі, не забороненій чинним законодавством, протягом 10 банківських днів після отримання виставленого рахунку на сплату.

Позивач виконав передбачені Договором роботи на загальну суму 312.920,40 грн., що підтверджується двосторонніми підписаними актами приймання виконаних підрядних робіт за формою № КБ-2В та довідками про вартість виконаних підрядних робіт за формою № КБ-3 за період з квітня по червень 2007 року (а.с. 13 - 19).

Позивачем згідно з умовами Договору були виставлені відповідачу на сплату рахунки на загальну суму 312.920,40 грн.

Відповідач свої зобов’язання за Договором щодо оплати виконаних робіт виконав частково в сумі 215.684,40 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи (а.с. 34 - 38). Факт виконання робіт, зазначених в Договорі, відповідач не заперечує.

Враховуючи вищевикладене, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 97.236,00 грн. Зокрема, відповідачем частково, в сумі 57.000,00 грн., оплачений рахунок № 97 від 30.05.2007 р. на суму 109.029,60 грн., отже заборгованість за ним складає 52.029,60 грн., і загалі не оплачений рахунок № 116 від 22.06.2007 р. на суму 45.206,40 грн.

Позивач звернувся до відповідача з листом вих. № 196 від 10.09.2007 р. (а.с. 22), в якому просив вирішити питання оплати за виконані за Договором роботи в сумі 97.236,00 грн. Вказаний лист отриманий відповідачем 10.09.2007 р., про що свідчить вхід. № 121 від 10.09.2007 р. на примірнику листа позивача.

Стягнення з відповідача на користь позивача 102.550,38 грн., які складаються з 97.236,00 грн. основного боргу за Договором, 5.314,38 грн. пені за неналежне виконання умов Договору, стало предметом спору у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 99 та ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що сума основного боргу в розмірі 97.236,00 грн. підлягає стягненню з відповідача, оскільки підтверджена документально і заявлена обґрунтовано.

Твердження відповідача щодо відсутності доказів отримання ним рахунку № 116 від 22.06.2007 р. на суму 45.206,40 грн. та акту приймання в експлуатацію не приймаються колегією суддів до уваги з наступних підстав. Як вже зазначалось, п. 2.3 Договору передбачає, що розрахунок за Договором здійснюється поетапно, з авансуванням, на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт та виставлених позивачем рахунків. Отже, оплата виконаних робіт не ставиться в залежність від введення об’єкту в експлуатацію та наявності акта ф. 8. Позивачем надано підписані обома сторонами акти виконаних робіт та рахунки. Крім того, 10.09.2007 р. відповідачем отримано лист позивача (вх. № 121 від 10.09.07р.) з вимогою оплатити виконані за Договором роботи на суму 97.236,00 грн.

Відповідно до п. 7.1 Договору за порушення строку оплати за фактично виконані роботи відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки від суми, яка підлягає сплаті. Пеня нараховується відповідно з вимогами ,встановленими Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення пені в розмірі 5.314,38 грн. за заявлений позивачем період підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, в тому числі і витрати на оплату послуг адвоката в сумі 2.500,00 грн., відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

У зв’язку з вищенаведеним, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції зміні або скасуванню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ц.Е.С. – Україна», м. Запоріжжя, залишити без задоволення, рішення господарського суду Запорізької області від 24.12.2007 р. у справі № 10/704/07 – без змін.

Головуючий суддя Коробка Н.Д.

судді Коробка Н.Д.

Колодій Н.А. Мірошниченко М.В.