ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

26.03.08                                                                                           Справа № 12/278-19/65

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії: головуючого-судді Городечної М.І., суддів Юркевича М.В., Кузя В.Л., розглянувши апеляційну скаргу Івано-Франківської торгово-промислової палати від 27.12.2007 року (вх. № 17 від 11.01.2008 року)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 12.12.2007 року у справі № 12/278-19/65

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області, м.Івано-Франківськ

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –Івано-Франківський регіональний центр оцінювання якості освіти, м.Івано-Франківськ

до 1 - Івано-Франківської торгово-промислової палати, м.Івано-Франківськ

до 2 - Центру професійно-технічної освіти № 1 міста Івано-Франківська

про визнання недійсним поновленого 01.07.2005 року договору оренди № 1 від 01.07.2000 року, укладеного між відповідачами, та зобов‘язання Івано-Франківської торгово-промислової палати звільнити приміщення колишнього гуртожитку загальною площею 606 кв.м., що розташоване за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Розумовського, 9.

за участю представників: від позивача –Гайдей В.В., від третьої особи –Косар М.Є., від відповідача 1 –Самулевич С.П., від відповідача 2 –Косар М.Є., за участі прокурора відділу Прокуратури Львівської області –Макогона Ю.І.

Присутнім представникам сторін, третьої особи, прокурору роз‘яснено права і обов‘язки передбачені ст.ст. 20, 22, 27, 28, 29 ГПК України.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 12.12.2007 року у справі № 12/278-19/65 задоволено частково позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області до Івано-Франківської торгово-промислової палати та Центру професійно-технічної освіти № 1 міста Івано-Франківська: зобов‘язано Івано-Франківську торгово-промислову палату звільнити приміщення колишнього гуртожитку загальною площею 606 кв.м., що розташоване за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Розумовського, 9, а в решті позову відмовлено. Також даним рішенням стягено з Івано-Франківської торгово-промислової палати в дохід державного бюджету України 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з даним рішенням місцевого суду, Івано-Франківська торгово-промислова палата оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі від 27.12.2007 року (вх. № 17 від 11.01.2008 року) Івано-Франківська торгово-промислова палата (надалі –Торгова палата) вважає, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 12.12.2007 року у справі № 12/278-19/65 підлягає скасуванню, як незаконне та необгрунтоване, посилаючись на наступне. Зокрема, скаржник зазначає про те, що договір оренди державного майна № 1 від 01.07.2000 року, відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України, ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” поновлений на новий строк, оскільки протягом одного місяця від дня закінчення строку дії договору (01 липня 2005 року), ніяких заперечень зі сторони орендодавця щодо небажання продовжувати дію зазначеного Договору до нього не надходило. Крім цього, факт пролонгації дії договору оренди від 01.07.2000 року, на думку скаржника, підтверджується тим, що після закінчення дії договору, Центр професійно-технічної освіти № 1 міста Івано-Франківська виставляв Торговій палаті рахунки за оренду майна, які останньою повністю оплачувались. Суд першої інстанції, продовжує скаржник, належним чином зазначені обставини не з‘ясував, що призвело до неправильного застосування ним норм матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення, а тому зазначене рішення не відповідає вимогам щодо його законності та обгрунтованості, наведеним в постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 29.12.1976 року, з наступними змінами та доповненнями, “Про судове рішення”. За наведеного, апелянт просить оскаржуване рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Івано-Франківській області відмовити.

Представники Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області, Центру професійно-технічної освіти № 1 міста Івано-Франківська, Івано-Франківського регіонального центру оцінювання якості освіти вимоги апеляційної скарги заперечили, посилаючись на те, що судом першої інстанції прийнято законне та обгрунтоване рішення, зокрема, правильно з‘ясовано факт відсутності пролонгації дії договору оренди державного майна № 1 від 01.07.2000 року та, як наслідок, в зв‘язку з закінчення строку дії даного Договору, обов‘язок Торгової палати звільнити орендоване державне майно.

Прокурор відділу Прокуратури Львівської області Макогон Ю.І. в судовому засіданні заперечив доводи апеляційної скарги Торгової палати та просив рішення господарського суду Івано-Франківської області від 12.12.2007 року у справі № 12/278-19/65 залишити без змін.

17.03.2008 року в Львівський апеляційний господарський суд надійшло клопотання від скаржника (вх. № 1827) про перенесення слухання даної справи до розгляду Вищим господарським судом України справи № 12/192 за позовом Івано-Франківської торгово-промислової палати до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області про приватизацію орендованого державного майна.

Колегія суддів апеляційного суду, оцінивши дане клопотання, дійшла висновку про його відхилення, оскільки, виходячи з предметів спору по даних справах, судом не вбачається пов‘язаності справи № 12/278-19/65 зі справою № 12/192, і є можливим переглянути в апеляційному порядку дану справу в цьому судовому засіданні.

Апеляційний суд, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи та прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази у справі, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. При цьому суд встановив наступні обставини та виходив з таких мотивів.

01.07.2000 року між відповідачами по даній справі було укладено договір оренди державного майна № 1 (надалі Договір), а саме: згідно п.п. 1.1 цього Договору, колишнього гуртожитку загальною площею 606 кв.м. за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. Розумовського, 9.

Строк дії даного Договору згідно п. 10.1 було встановлено сторонами з 01.07.2000 року по 01.07.2005 року.

Листом № 08/311 від 24.02.2004 року, позивачем –Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській області було повідомлено відповідача-2 - Центр професійно-технічної освіти № 1 міста Івано-Франківська про те, що з 01 січня 2004 року він втратив право бути орендодавцем державного майна та, відповідно, пролонговувати договори оренди, термін дії яких закінчується після 01.01.2004 року.

11.05.2005 року та повторно 13.06.2005 року орендодавцем за Договором –Центром професійно-технічної освіти № 1 міста Івано-Франківська було направлено орендарю –Івано-Франківській торгово-промисловій палаті заяви-повідомлення № 77 та 105 відповідно про припинення з 01.07.2005 року договору оренди державного майна № 1 від 01.07.2000 року в зв‘язку з закінченням строку на який його було укладено та відсутністю права даного Центру через зміни в законодавстві на переукладення даного Договору на новий строк. Як вбачається з розписки на повідомленні № 105 від 13.06.2005 року, дане повідомлення було вручено відповідачу-1. Крім цього, як видно з заперечень на позовну заяву та апеляційної скарги, Скаржником не заперечується факт отримання зазначеного повідомлення.

Також, судом вбачається, що й після закінчення строку дії договору оренди державного майна № 1 від 01.07.2000 року відповідач-2 неодноразово повідомляв відповідача-1 про його припинення в зв‘язку з закінченням строку на який його було укладено.

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди безпосередньо передбачені ст. 764 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” (надалі –Закон про оренду) та опосередковано нормою ч. 4 ст. 291 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), згідно з якою правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму ЦК України.

Відповідно до ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди), то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічна норма міститься в ч. 2 ст. 17 Закону про оренду, відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зі змісту зазначених правових норм випливає, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. При цьому такі заперечення мають бути висловлені ним протягом одного місяця після закінчення строку договору.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Крім цього, слід враховувати, що зі змісту ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних відносин) убачається, що Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва є орендодавцем щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук. Державні підприємства можуть бути орендодавцями лише щодо окремого індивідуально визначеного майна та нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 м на одне підприємство.

В даному випадку, як встановлено вище, згідно договору оренди від 01.07.2000 року, відповідачем-2 передано в оренду відповідачу-1 державне майно, загальна площа якого складає 606 кв.м.

Подібна норма також міститься у ч. 1 ст. 287 ГК України, який набув чинності з 1 січня 2004 року, де також вказано, що орендодавцем нерухомого майна, яке перебуває у державній власності, є Фонд державного майна України та його регіональні відділення.

Згідно з ч. 2 п. 4 розділу IX "Прикінцеві положення" ГК України до господарських відносин, що виникли до набуттям чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов'язків, які продовжують існувати або виникли після набуття чинності цими положеннями.

Оскільки з 1 січня 2004 року Центр професійно-технічної освіти № 1 міста Івано-Франківська втратив право бути орендодавцем нерухомого майна, що перебуває у державній власності, а, отже, й втратив право на пролонгацію договору оренди державного майна № 1 від 01.07.2000 року.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що орендодавець за Договором своєчасно та у відповідності до умов договору та приписів чинного законодавства здійснив волевиявлення як орендодавець, неодноразово висловлюючи своє небажання продовжувати дію Договору на новий строк, в зв‘язку з втратою згідно Закону права бути орендодавцем державного майна та, відповідно, пролонговувати його.

Таким чином, відповідно до п.п. 2.4, 5.5 Договору, ч. 1 ст. 785 ЦК України, ч. 1 ст. 291 ГК України, ч. 3 ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” у відповідача-2 у даній справі в зв‘язку з припиненням договору оренди державного майна № 1 від 01.07.2000 року виникло зобов‘язання щодо повернення орендованого майна в зв‘язку з закінченням строку дії договору, та небажанням орендодавця за Договором –Центру професійно-технічної освіти № 1 міста Івано-Франківська продовжувати його дію на новий строк.

Крім цього, апеляційний суд вважає, що не може бути доказом пролонгації Договору на новий строк факт сплати відповідачем орендних платежів після 01.07.2005 року, оскільки відповідачем-2, як встановлено вище, було заперечено проти пролонгації даного договору в установлений законодавством спосіб, а тому виставляння відповідачем-2 рахунків відповідачу-1 лише підтверджує наявність вимоги до останнього щодо оплати за фактичне користування державним майном. Таким чином, відповідач-1 перераховував кошти як орендні платежі без відповідної правої підстави, оскільки договір оренди державного майна № 1 від 01.07.2000 року є припиненим з 01.07.2005 року. В той же час, відповідач-1 відповідно до ст. 1212 ЦК України не позбавлений можливості вимагати повернення зазначених коштів як безпідставно сплачених за умови доведення даного факту в загальному порядку, а відповідач-2 вимагати відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України сплати неустойки за неповернення даного майна за час прострочення, за вирахуванням сум, сплачених відповідачем-1 за фактичне користування майном після закінчення строку дії Договору.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову в частині зобов‘язання Івано-Франківської торгово-промислової палати звільнити приміщення колишнього гуртожитку загальною площею 606 кв.м., що розташоване за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Розумовського, 9, в зв‘язку з закінченням строку дії договору оренди державного майна № 1 від 01.07.2000 року.

Щодо позову в частині визнання недійсним поновленого 01.07.2005 року договору оренди державного майна № 1 від 01.07.2000 року, укладеного між відповідачами, то суд апеляційної інстанції, враховуючи встановлення факту припинення даного Договору з 01.07.2005 року, та його непродовження на новий строк, тобто відсутність самого факту поновлення 01.07.2005 року Договору, та виходячи з відповідності договору оренди від 01.07.2000 року вимогам законодавства, яке діяло на момент його укладення, погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в позові в цій частині вимог.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 12.12.2007 року у справі № 12/278-19/65 є законним та обгрунтованим, а тому його слід залишити без змін.

Судові витрати по розгляду апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 49, 105 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 101, 103, 105 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Івано-Франківської торгово-промислової палати залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 12.12.2007 року у справі № 12/278-19/65 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4.          Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України в порядку та строки, встановлені статтями 109-110 Господарського процесуального кодексу України.

5.          Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий - суддя М.І.Городечна

Судді М.В.Юркевич

В.Л.Кузь