ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2008 р.

№
2-29/9219-2007

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Кравчука Г.А.

суддів:

Мачульського
Г.М.

Шаргала В.І.

розглянувши
у відкритому судовому
засіданні

касаційну
скаргу

Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

на
постанову

Севастопольського
апеляційного господарського суду

від

02.11.2007р.

у
справі

№2-29/9219-2007

Господарського
суду

Автономної
Республіки Крим

за
позовом

Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

до

Ялтинської
міської ради

про

визнання
протиправними дії та зобов'язання виконати певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням
Господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.08.2007р. (суддя
Башилашвілі О.І.) вказаний позов задоволено у повному обсязі. Постановлено
визнати незаконними дії Ялтинської міської ради відносно не розгляду звернення
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 про передачу в оренду земельної ділянки
площею 0, 3 га для будівництва та обслуговування автомайстерні за адресою: м.
Ялта, вул. ПБШ (траса Ялта-Сімферополь, 79 км) з урахуванням матеріалів
попереднього узгодження, відносно надання дозволу на складання проекту
землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтовною площею 0, 3 га для
будівництва та обслуговування автомайстерні за адресою: м. Ялта, вул. ПБШ
(траса Ялта-Сімферополь, 79 км); зобов'язати Ялтинську міську раду розглянути
на найближчій сесії звернення Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 про передачу в
оренду земельної ділянки площею 0, 3 га для будівництва та обслуговування
автомайстерні за адресою: м. Ялта, вул. ПБШ (траса Ялта-Сімферополь, 79 км) з
урахуванням матеріалів попереднього узгодження, відносно надання дозволу на
складання проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтовною
площею 0, 3 га для будівництва та обслуговування автомайстерні за адресою: м.
Ялта, вул. ПБШ (траса Ялта-Сімферополь, 79 км); зобов'язати Ялтинську міську
раду прийняти рішення відносно надання Фізичній особі -підприємцю ОСОБА_1
дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,
3 га для будівництва та обслуговування автомайстерні за адресою: м. Ялта, вул.
ПБШ (траса Ялта-Сімферополь, 79 км).

Оскарженою
постановою суду апеляційної інстанції (колегія суддів у складі: головуючого
-судді Видашенко Т.С., суддів Горошко Н.П., Прокопанич Г.К.) вказане рішення
господарського суду скасовано, в позові Фізичній особі -підприємцю ОСОБА_1 до
Ялтинської міської ради про визнання протиправними дії та зобов'язання виконати
певні дії постановлено відмовити.

В
касаційній скарзі позивач просить скасувати оскаржену постанову, а рішення
Господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.08.2007р. залишити без
змін, посилаючись на порушення апеляційним господарським судом норм
матеріального і процесуального права.

Відзиву
на касаційну скаргу не надійшло.

Сторони
не використали наданого законом права на участь своїх представників у судовому
засіданні.

Переглянувши
у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду
України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції,
приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Як
встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, позивач звернувся до
відповідача з клопотанням про передачу в оренду земельної ділянки орієнтовною
площею 0, 3 га для будівництва нової автомобільної майстерні за адресою: м.
Ялта, вул. ПБШ (траса Ялта-Сімферополь, 79 км).

Листом
№690/06 від 03.05.2006р. відповідач повідомив позивача про те, що клопотання
позивача розглянуто на засіданні постійної депутатської комісії з
землекористування та екології Ялтинської міської ради (протокол від
18.01.2006р. №48, п. 99).

На
засіданні депутатської комісії з землекористування та екології Ялтинської
міської ради 31.10.2006р. були розглянуті матеріали попереднього узгодження
місцерозташування та цільового призначення земельної ділянки та прийняте
рішення про передачу матеріалів на розгляд сесії Ялтинської міської ради з
рекомендацією відмовити у передачі земельної ділянки позивачеві в зв'язку з тим,
що будівництво на земельній ділянці не передбачено містобудівною документацією
(протокол №40 від 30.10.2006р.).

Позивач
дійшовши до висновків про порушення відповідачем його прав звернувся до
господарського суду із позовом про визнання незаконними дії відповідача
відносно не розгляду його звернення про: передачу в оренду земельної ділянки
площею 0, 3 га для будівництва та обслуговування автомайстерні за адресою: м.
Ялта, вул. ПБШ (траса Ялта-Сімферополь, 79 км) з урахуванням матеріалів
попереднього узгодження, відносно надання дозволу на складання проекту
землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтовною площею 0, 3 га для
будівництва та обслуговування автомайстерні за адресою: м. Ялта, вул. ПБШ
(траса Ялта-Сімферополь, 79 км); зобов'язання відповідача розглянути на
найближчій сесії його звернення про передачу в оренду земельної ділянки площею
0, 3 га для будівництва та обслуговування автомайстерні за адресою: м. Ялта,
вул. ПБШ (траса Ялта-Сімферополь, 79 км) з урахуванням матеріалів попереднього
узгодження, відносно надання дозволу на складання проекту землеустрою по
відведенню земельної ділянки орієнтовною площею 0, 3 га для будівництва та
обслуговування автомайстерні за адресою: м. Ялта, вул. ПБШ (траса
Ялта-Сімферополь, 79 км); зобов'язання відповідача прийняти рішення відносно
надання йому дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 0, 3 га для будівництва та обслуговування автомайстерні за
адресою: м. Ялта, вул. ПБШ (траса Ялта-Сімферополь, 79 км).

Місцевий
господарський суд задовольняючи позов виходив з того, що враховуючи раніше
видану відповідачем позитивну відповідь щодо розглянутого клопотання позивача,
можливо вважати, що відповідач був згоден передати земельну ділянку позивачеві
та зобов'язаний надати згоду на розробку відведення земельної ділянки у
встановленій чинним законодавством формі, тобто у вигляді рішення; способами
захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує
право, примусове виконання обов'язку в натурі та визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, а
відтак місцевий господарський суд, посилаючись на приписи ст.ст.40, 55
Конституції України, п. п.3, 5, 10 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України,
ст.ст.123, 124, 158 Земельного кодексу України, ст.15 Закону України "Про
звернення громадян", ст.ст.46, 59 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", дійшов до висновків про наявність правових
підстав для задоволення позову.

Апеляційний
господарський суд не погодився з висновками місцевого господарського суду,
зазначивши в оскарженій постанові що акт вибору та обстеження земельної ділянки
для будівництва та обслуговування автомобільної майстерні та ситуативний план
не мають необхідні реквізити, а саме: не вказана дата їх прийняття і номер
реєстрації, а також вони не підписані головою постійної депутатської комісії по
екології і землекористуванню; предметом спору у справі є не розгляд Ялтинською
міською радою звернення позивача про передачу йому в оренду земельної ділянки
площею 0, 3 га для будівництва та обслуговування автомобільної майстерні за
адресою: м. Ялта, вул. ПБШ (траса Ялта-Сімферополь, 79 км), натомість місцевим
господарським судом не було прийнято до уваги, що позивачем не було надано саме
клопотання до Ялтинської міської ради про передачу йому в оренду земельної
ділянки площею 0, 3 га для будівництва та обслуговування автомобільної
майстерні за адресою: м. Ялта, вул. ПБШ (траса Ялта-Сімферополь, 79 км) а також
відомостей про відправку та отримання цього клопотання відповідачем; також
позивач не надав належних доказів, які обґрунтовують розмір, призначення і
місце розташування земельної ділянки, яке зазначено лише в позовній заяві;
відповідь відповідача від 03.05.2006р. за №690/06 підписана секретарем
відповідача і свідчить лише про розгляд комісією питання про передачу на умовах
оренди для будівництва нової автомобільної майстерні, земельної ділянки,
розташованої за адресою: м. Ялта, вул. ПБШ орієнтовно площею 0, 3 га (без
зазначення конкретного місця розташування); висновки Ялтинської міської
санітарно-епідеміологічної станції і Управління головного архітектора міста
також свідчать про узгодження питання по земельній ділянці, розташованої за
адресою: м. Ялта, вул. ПБШ; місцевий господарський суд не розглянув питання, чи
відповідає клопотання позивача нормам матеріального права, а саме: ст.ст.123,
124 Земельного кодексу України, а відтак апеляційний господарський суд,
посилаючись також на приписи ст.319 Цивільного кодексу України, ст.ст.123, 124
Земельного кодексу України, ст.16, п.2 ст.59 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", дійшов до висновків про наявність правових
підстав для скасування рішення місцевого господарського суду і відмови в
задоволенні позову.

Між
тим судові рішення є незаконними у зв'язку з чим, підлягають скасуванню.

Так,
згідно ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та
інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні
ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є
об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу
права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування
в межах, визначених цією Конституцією. Статтею 14 Конституції визначено, що
земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною
держави. Відповідно до ст.142 Конституції матеріальною і фінансовою основою
місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів,
інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад
сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності,
що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Статтею 143 Конституції
визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через
утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в
комунальній власності.

Статтею
4 Господарського кодексу України визначено розмежування відносин у сфері
господарювання з іншими видами відносин. Так, цією нормою визначено, що не є
предметом регулювання цього Кодексу, зокрема, земельні відносини.

Способи
захисту прав на земельні ділянки визначено у ст.152 Земельного кодексу України.
Цією нормою визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам
рівні умови захисту прав власності на землю (ч.1). Власник земельної ділянки
або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на
землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч.2). Захист прав
громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання
прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення
прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів
виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування
заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів
(ч.3).

Між
тим з позовних вимог вбачається що позивач фактично оспорює управлінські дії
органу місцевого самоврядування та його бездіяльність щодо виконання останнім
своїх функцій.

Оскільки
суди не встановили правову природу правовідносин сторін, не дали правової
оцінки правам і обов'язкам сторін стосовно заявлених позовних вимог з огляду на
приписи вказаних норм права, судові рішення є незаконними у зв'язку з чим,
підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119 п. 3, 11110
ч.1, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 02.11.2007р. та рішення
Господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.08.2007р. у справі
№2-29/9219-2007 скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Головуючий
суддя
Г.А. Кравчук

С
у д д і
Г.М. Мачульський

В.І. Шаргало