Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2008 р. Справа № 21/436-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Такмаков Ю.В., судді Барбашова С.В. , Шевель О. В.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача - Дубкова В.М. (директор), Куценка Є.Л. (дов. № 320 від 05.11.2007р.)

1-го відповідача - не з'явився

2-го відповідача - Бойчук В.І. (дов. бн від 10.10.07 р.)

3-го відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-консалтингової фірми "Рокада", м. Харків (вх. № 868 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 18.03.08р. по справі № 21/436-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-консалтингової фірми "Рокада", м. Харків

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс", с. Петрушки, Києво-Святошинський район, Київська область

2) Приватного підприємства "Харківагротеххарчпром", м. Харків

3) Приватного підприємства "Бізнес-Альянс", м. Кіровоград

про стягнення 16890,13 грн., -

встановила:

У вересні 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-консалтингова фірма "Рокада" (м. Харків) звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" (с. Петрушки, Києво-Святошинський район, Київська область) та Приватного підприємства "Харківагротеххарчпром" (м. Харків) про стягнення з відповідачів солідарно 16890,13 грн. заборгованості та суми судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що між ТОВ ВКФ "Рокада" та ПП "Бізнес -Альянс" укладено Договір комісії № 2018 від 19.06.2006р., згідно з яким позивач взяв на себе зобов'язання від свого імені та за рахунок комітента ПП "Бізнес-Альянс" здійснити постачання стальних труб на суму 76401,83 грн. На виконання зобов’язання з постачання стальних труб за вищезазначеним Договором комісії ТОВ ВКФ "Рокада" уклало Договори № 173/2/2026, № 2027 від 03.08.2006р. з перевезення вантажу з перевізниками ТОВ "Васт-Транс" та ПП "Харківагротеххарчопром". Згідно товарно-транспортних накладних № 650615 від 07.08.2006р., № 650613 від 07.08.2006р., № 650612 від 07.08.2006р. перевізники отримали від ТОВ ВКФ "Рокада" товар на суму 76401,83 грн. По договору комісії № 2018 від 19.06.2006р. ПП "Бізнес-Альянс" було здійснено попередню оплату в розмірі 64500,00 грн., однак вантаж не був доставлений ПП "Бізнес-Альянс", в зв’язку з чим сума недопоставленого товару складає 16890,13 грн.

В процесі розгляду справи позивач звернувся до господарського суду в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України із заявою (вх. № 24027 від 06.11.2007р.), в якій змінив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідачів 76401,83 грн. збитків, витрат на державне мито в сумі 764,02 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн., а саме з ТОВ "Васт-Транс" 51890,71 грн. збитків, держмито в сумі 518,91 грн., 80,14 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а з ПП "Харківагротеххарчопром" 24511,12 грн. збитків, витрат на державне мито в сумі 245,11 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 37,86 грн., зазначаючи, що вартість збитків дорівнює вартості недопоставленого товару вантажоодержувачу ПП "Бізнес-Альянс", оскільки в товарно-транспортних накладних відсутні відмітки вантажоодержувача про прийняття вантажу, внаслідок чого замовник, як власник вантажу, поніс невиправдані збитки, так як він не виконав свої договірні зобов’язання як комісіонер перед комітентом за Договором комісії № 2018 від 19.06.2006р. між ТОВ ВКФ "Рокада" та ПП "Бізнес-Альянс".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.12.2007р. до участі у справі відповідно до ст. 24 Господарського процесуального кодексу України залучено в якості третього відповідача - Приватне підприємство "Бізнес-Альянс" (м. Кіровоград, вул. Карла Маркса 60, кв. 6, ).

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.03.08р. по справі № 21/436-07 (головуючий суддя Пелипенко Н.М., судді Інте Т.В., Светлічний Ю.В.) в позові відмовлено.

Позивач з даним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Перший відповідач - ТОВ "Васт-Транс" у своїх запереченнях по апеляційній скарзі вважає оскаржене рішення господарського суду законним та обґрунтованими, в зв’язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, як безпідставну.

Другий відповідач –ПП "Харківагротеххарчпром" надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких вважає рішення суду першої інстанції прийнятим з дотриманням всіх вимог чинного законодавства, законним та неупередженим, а тому просить залишити його в силі, а в задоволенні апеляційної скарги позивача – відмовити.

Третій відповідач - ПП "Бізнес-Альянс" пояснень або заперечень по апеляційній скарзі не надав.

Перший та третій відповідачі наданим процесуальним правом на участь у судовому засіданні апеляційної інстанції не скористалися.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши уповноважених представників позивача, першого та другого відповідачів, які підтримали свої позиції у справі, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, 19 червня 2006 року між ТОВ ВКФ "Рокада" («Комісіонер») та ПП «Бізнес-Альянс»(«Комітент») укладено Договір комісії за № 2018, відповідно до умов якого Комісіонер (позивач) зобов'язався за дорученням Комітента (третього відповідача) за винагороду здійснювати зовнішньоекономічні угоди за рахунок комітента по поставці труб діаметром 1220 х 12 мм. згідно специфікації.

Пунктами 4.1., 4.2. цього Договору сторони передбачили, що грошові кошти комітента надходять на розрахунковий рахунок комісіонера в рахунок попередньої оплати за товар, який комісіонер повинен поставити комітенту згідно умов договору. Отримані грошові кошти комісіонер повинен перерахувати продавцеві в строки згідно укладеного договору.

Приймаючи оскаржене рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених матеріалами справи обставин спору за якими встановив, що по Договору-заявці № 173/2 від 03.08.2006р., який укладений між ТОВ "Васт-Транс" та ТОВ ВКФ "Рокада", вантажовідправником є ЗАТ "Лесстройторг" м. Валуйки Белгородської області, отримувачем ТОВ ВКФ "Рокада" м. Харків. Вартість оплати послуг з перевезення згідно рахунків-фактур ТОВ "Васт-Транс" № 1659 від 14.08.2006р. на суму 677,50 грн. та № 1660 від 14.08.2006р. на суму 677,50 грн. сплачена позивачем в загальній сумі 1335,00 грн. по 2-м рахункам-фактурам згідно квитанції № 113 від 14.08.2006р. та складено акти виконаних робіт (наданих послуг) від 14.08.2006р № 1660, № 1659 без зауважень та заперечень і претензій щодо якості.

Крім того, господарським судом встановлено, що по Договору перевезення вантажів № 2027 від 03.08.2006р., який укладений між ТОВ ВКФ "Рокада" («Замовник») та ПП "Харківагротеххарчопром", за автопослуги по території Росії та України на підставі рахунку-фактури № СФ-0000088 від 04.08.2006р. на суму 677,60 грн. ПП "Харківагротеххарчопром" позивачем по платіжному дорученню № 290 від 09.08.2006р. сплачено 677,60 грн., про що сторонами складено та підписано акт приймання-здачі виконаних робіт від 07.08.2006р. в підтвердження здійснення перевезення по маршруту м. Валуйки Белгородської області - м. Харків. При цьому, претензій по виконанню умов договору перевезення з боку позивача не було.

Таким чином, господарський суд визначився, що перевізниками ТОВ "Васт-Транс" та ПП "Харківагротеххарчопром" виконані обов'язки по перевезенню вантажу з Росії в м. Харків, оскільки вантаж вантажоодержувач прийняв, що підтверджено актом виконаних робіт від 07.08.2006р. до Договору № 2027 від 03.08.2006р. та актами № 1660, 1659 від 14.08.2006р. по Договору - заявці №173/2 від 03.08.2006р., і вартість послуг по перевезенню позивачем сплачена.

Враховуючи викладене, надані сторонами в підтвердження їх позицій у справі докази, а також те, що позивачем не представлено жодних документів в підтвердження вимог ПП "Бізнес-Альянс" до ТОВ ВКФ "Рокада" щодо невиконання обов'язків по Договору комісії № 2018 від 19.06.2006р., господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення збитків з ТОВ "Васт-Транс" та ПП "Харківагротеххарчопром" є недоведеними а тому такими, що задоволенню не підлягають.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, тому підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі рішення колегія суддів не вбачає, оскільки відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

При цьому, згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заявник апеляційної скарги вказує на те, що оскільки перевізниками не надано замовникові письмового підтвердження виконання завдання і товарно-транспортні накладні не містять відмітки вантажоодержувача про прийняття вантажу, тому позивач, як його власник, поніс невиправдані збитки, не виконавши свої договірні зобов'язання перед ПП "Бізнес-Альянс" за Договором комісії № 2018 від 19.06.2006р. Таким чином, позивач вважає, що сума збитків, яка підлягає відшкодуванню відповідачами, дорівнює вартості недоставленого до вантажоодержувача вантажу, а саме - 76401,83 грн.

Однак з вказаними посиланнями не може погодитись колегія суддів, оскільки вони не узгоджуються з наявними у справі матеріалами, не доведені жодними доказами, не відповідають нормам чинного законодавства та спростовуються нижченаведеними обставинами.

Як вбачається з матеріалів справи та правомірно зазначено господарським судом, первісні та змінені вимоги позивача є протирічними та містять суперечливі відомості відносно отримання грошових коштів від ПП "Бізнес-Альянс", оскільки в позовній заяві позивач зазначає, що отримав грошові кошти в сумі 64500,00 грн. від ПП "Бізнес-Альянс", про що свідчить бухгалтерська довідка ТОВ ВКФ "Рокада" № 203 від 06.08.2007р., а з тексту змінених позовних вимог видно, що позивач сплатив власні кошти в рахунок оплати вартості товару та витрат в оплату митних зборів, брокерських послуг та інше по поставці вантажу (труб) з Росії м. Бєлгород.

При цьому, позивачем не надано як суду першої так і апеляційної інстанції доказів в підтвердження вимог ПП "Бізнес-Альянс" до ТОВ ВКФ "Рокада" щодо невиконання обов'язків по Договору комісії № 2018 від 19.06.2006р.; доказів звернення ПП "Бізнес-Альянс" до господарського суду з відповідним позовом до ТОВ ВКФ "Рокада"; належних доказів перерахування грошових коштів позивачеві в якості оплати вартості послуг Приватним підприємством "Бізнес-Альянс", зокрема платіжного документу, хоча реквізити такого документу заявлені позивачем в позовній заяві.

Згідно з п. 1.1. Договору комісії № 2018 від 19 червня 2006 року, укладеного між позивачем та третім відповідачем, позивач зобов'язався від свого імені та саме за рахунок ПП «Бізнес-Альянс» здійснити поставку товару (труб).

З цих обставин, колегія суддів вважає, що посилання позивача на особисте понесення ним збитків суперечить умовам зазначеного Договору, оскільки відповідно до них позивач повинен був здійснювати всі операції за рахунок ПП «Бізнес-Альянс».

Разом з цим, в ході здійснення судового провадження колегією суддів апеляційної інстанції також встановлено, що позивачем не надано жодних документів в підтвердження понесення збитків третім відповідачем.

Також, відповідно до умов Договору комісії № 2018 від 19 червня 2006 року, позивач взяв на себе обов’язок відповідати перед комітентом за втрату або пошкодження, належного у нього товару (труб) до моменту передачі його комітенту в повному об'ємі, а також після виконання доручення зобов’язався надати комітенту звіт (п.п. 2.6., 5.1. даного Договору). А згідно з п. 2.7. цього ж Договору комітент мав негайно повідомити позивача про недоліки товару.

Таким чином, всі спірні питання, зокрема і ті, що стосуються неналежної поставки товару, повинні вирішуватись (врегульовуватись) саме між сторонами по цьому Договору самостійно. Слід зазначити, що у разі неналежної поставки вантажу, який є предметом даного господарського спору, понести збитки міг виключно ПП «Бізнес-Альянс», оскільки він здійснив передоплату позивачеві в розмірі 64500,00 грн., про що вказано в первісній позовній заяві.

Більш того, позивачем не представлено жодних доказів наявності непоставки перевізниками товару за призначенням, а саме Приватному підприємству "Бізнес-Альянс", зокрема відповідного акту, листа, претензії, тощо. В даному випадку, наявні у справі акти приймання-передачі виконаних робіт є належними доказами виконання першим та другим відповідачами послуг з перевезення вантажу, так як дані акти складені після перевезення вантажу без будь-яких претензій по виконанню умов Договору № 2027 від 03.08.2006р. та Договору - заявці № 173/2 від 03.08.2006р.

Доказів в підтвердження узгодження ПП "Бізнес-Альянс" та ТОВ ВКФ "Рокада" з перевізниками - першим та другим відповідачем по справі, умов перевезення вантажу до м. Кривий Ріг позивачем до матеріалів справи не надано.

Господарським судом під час розгляду даної справи правомірно враховано, що заявки та дорожні листи на перевезення вантажів з м. Харкова до м. Кривий Ріг, не складалися і у справі відсутні. Разом з цим, згідно з вимогами ст. 40 Статуту автомобільного транспорту України на перевезення вантажів вантажовідправник подає в автотранспортне підприємство або організацію при наявності річного договору на перевезення вантажів заявку, а при відсутності річного договору - разове замовлення. У відповідності з положеннями Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом України, затверджених наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997р. № 363 основними документами на перевезення вантажів є саме товарно - транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля, які належать до документів суворої звітності, що виготовляються друкарським способом з обліковою серією та номером. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні докази щодо строку доставки вантажу в м. Кривий Ріг по накладним № 650612, № 650613, № 650615 від 07.08.2006р.

Надані позивачем в обґрунтування його вимог товарно-транспортні накладні не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки належні докази в підтвердження повноважень водіїв-експедиторів (довіреностей на отримання ТМЦ), прізвища яких зазначені в цих документах, в матеріалах справи відсутні та позивачем не надані. Слід зауважити, що товарно-транспортна накладна складається на підтвердження виконання договору перевезення, і за своїм правовим змістом не може бути самим договором, як безпідставно вказує позивач, оскільки не містить обов’язкових (істотних) умов договору, зокрема ціни. Більш того, не спростовані позивачем і дані стосовно того, що товарно-транспортні накладні № 650615 та № 650613 від 07.08.06р. водіями ТОВ «Васт-Транс»- Юрченко Д.В. та Безсмертним В.Н. не підписувалися і вантаж по ним уповноваженими особами даного підприємства не отримувався.

Отже, колегія суддів вважає, що ТОВ «Васт-Транс»ПП "Харківагротеххарчопром" у повному обсязі виконали свої зобов’язання по перевезенню вантажу з Росії до м. Харкова, оскільки вантаж вантажоодержувач прийняв, що підтверджується наявним у справі актом виконаних робіт від 07.08.2006р. до Договору № 2027 від 03.08.2006р. та актами № 1660, 1659 від 14.08.2006р. по Договору - заявці №173/2 від 03.08.2006р., і вартість послуг по перевезенню позивачем сплачена.

Колегія суддів вважає необхідним зазначити про недоведеність розміру збитків позивачем, оскільки його розрахунок не підтверджується наявними у справі матеріалами. Більш того, на протязі розгляду справи у суді першої інстанції позивач неодноразово змінював розрахунок своїх матеріальних вимог до відповідачів, надавши суду розрахунок заборгованості, який суперечить доповненням і змінам до позовної заяви. В матеріалах справи наявний лише один розрахунок позовних вимог від 05.09.2007 року, в якому вказано, що невиконання своїх обов'язків відповідачами привело до прямих збитків ТОВ ВКФ "Рокада" в сумі 16890,13 грн., в т.ч. ПДВ (т. 1 а.с. 24). Разом з цим, розшифрованого розрахунку за зміненими позовними вимогами позивачем не представлено. Жодних обґрунтувань цих вимог матеріали справи не містять. Надана позивачем "Довідка-калькуляція з поставки труб для Бізнес-Альянсу (комісія)" за № 322 от 05.11.2007г. не приймається колегією суддів до уваги, оскільки не стосується предмету спору у даній справі та містить суперечливі дані.

Колегія суддів вважає також необхідним зазначити, що з матеріалів справи взагалі не вбачається вартість спірного вантажу а також те, що позивач є його власником або якимось чином відноситься до нього.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 Цивільного кодексу України.

Відшкодування збитків є універсальним способом цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до частини 2 ст.16 Цивільного кодексу України відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відшкодування збитків як санкція може бути застосовано в усіх випадках порушення цивільно-правових зобов'язань, коли внаслідок такого порушення потерпіла сторона несе збитки.

Згідно з частиною другою статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами в чому саме полягає протиправна поведінка першого та другого відповідачів та їх вина, а також чи існує безпосередній причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідачів і збитками, завданими позивачу. Наявність складу цивільного правопорушення, що має значення для правильного вирішення спору, позивачем не підтверджена.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

На думку колегії суддів, господарським судом першої інстанції у повному обсязі досліджено обставини, які є необхідними для вирішення спору щодо стягнення збитків та цілком вірно визначено відсутність правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає позовні вимоги стосовно покладення на першого та другого відповідачів відповідальності у вигляді збитків за невиконання своїх договірних зобов’язань перед ПП "Бізнес-Альянс" за Договором комісії № 2018 від 19.06.2006р. та Договором № 2027 від 03.08.2006р. і Договором-заявкою №173/2 від 03.08.2006р., укладених між позивачем та ПП "Харківагротеххарчопром" і ТОВ «Васт-Транс» відповідно, необґрунтованими та безпідставними, а тому такими, що правомірно залишені господарським судом без задоволення.

Інші посилання скаржника в обґрунтування апеляційної скарги також не підтверджуються матеріалами справи, спростовуються висновками господарського суду та не доведені відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга позивача позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду Харківської області від 18.03.2008р. по справі № 21/436-07 прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, а доводи позивача з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 43, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-консалтингової фірми "Рокада", м. Харків залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 18.03.2008р. по справі № 21/436-07 залишити без змін.

Головуючий суддя Такмаков Ю.В.

Судді Барбашова С.В.

Шевель О. В.