СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

16 квітня 2008 року

Справа № 2-27/16185.1-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

не з'явились,

розглянувши апеляційні скарги прокурора міста Судака та Судацького міського центру зайнятості на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Воронцова Н.В.) від 12.02.2008 по справі № 2-27/16185.1-2007

за позовом           прокурора міста Судака (вул. Яблунева, 10, місто Судак, 98000)

в інтересах держави в особі Судацького міського центру зайнятості (вул. Леніна, 44, місто Судак, 98000)

до           Державного підприємства радгосп-завод "Веселовський" (вул. Леніна, 9, с.Веселе, місто Судак, 98031)

про стягнення 20485,59 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор міста Судака в інтересах держави в особі Судацького міського центру зайнятості звернувся із позовною заявою до Державного підприємства радгосп-завод „Веселовський” про стягнення з відповідача 20485,59 грн. внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.02.2008 (суддя Воронцова Н.В.) у справі № 2-27/16185.1-2007 у позові відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що на 01.01.2001 діяв Закон України „Про збір на обов’язкове соціальне страхування” № 402/97-ВР від 26.06.1997, якій визначав порядок справляння та використання збору на обов’язкове соціальне страхування (у тому числі на обов’язкове соціальне страхування на випадок безробіття) та Закон України „Про ставку збору на обов’язкове соціальне страхування” № 135-XIV від 30.09.1999, згідно яких збір на обов’язкове соціальне страхування на випадок безробіття був складовою частиною збору на обов’язкове соціальне страхування, про що прямо було вказано у Законі.

З 01.01.1999 дію Законів України № 402/57-ВР від 26.06.1997 та № 135-XIV від 30.09.1998 було зупинено Законом України № 320- XIV від 17.12.1998 „Про фіксований сільськогосподарський податок” для сільськогосподарських товаровиробників –платників фіксованого сільськогосподарського податку, яким є відповідач по справі.

Так як в Закон України „Про фіксований сільськогосподарський податок” № 320- XIV від 17.12.1998 були внесені зміни тільки з 23.12.2004 Законом України № 2288-IV, згідно яких цей збір не відноситься до системи оподаткування, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Не погодившись з постановою суду, прокурор міста Судака та Судацький міський центр зайнятості звернулись з апеляційними скаргами, у яких просять скасувати постанову суду та задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційних скарг мотивовані тим, що причиною спору у даному конкретному випадку є питання щодо звільнення відповідача як платника фіксованого сільськогосподарського податку від сплати страхових внесків до Фонду.

Прокурор та Судацький міський центр зайнятості надавши аналіз чинного законодавства звертають увагу на те, що платники фіксованого сільськогосподарського податку не звільняються від сплати страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового соціального страхування на випадок безробіття. Порядок сплати цих внесків визначений Законом України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” № 1533-III, якій набрав чинності з 01.01.2001. Вказані страхові внески не входять до складу фіксованого сільськогосподарського податку, обов’язок їх сплати передбачений без будь-яких виключень для платників фіксованого сільськогосподарського податку. Тому відповідач повинен сплатити суму недоїмки, визначеної на підставі акту перевірки. Крім того, неправомірними, на думку прокурора та Центру зайнятості, є висновки господарського суду щодо порядку безспірного стягнення сум недоїмки на підставі розпорядження керівництва Фонду. Більш детальніше доводи вказані у скаргах.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 09.04.2008 змінено склад судової колегії, суддю Ткаченка І.М. замінено на суддю Котлярову О.Л.

Судове засідання було відкладеним з 09.04.2008 на 16.04.2008.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.04.2008 змінено слюда судової колегії, суддю Котлярову О.Л. замінено на суддю Дугаренко О.В.

В судове засідання 16.04.2008 прокурор та представники сторін не з’явились, про час та місце розгляду апеляційних скарг повідомлені належним чином.

Судова колегія розглядає справу за відсутністю представників сторін, оскільки відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до статей 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила таке.

Державне підприємство радгосп-завод „Веселовський” зареєстровано як платник страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування у Судакському міському центрі зайнятості за № 105 від 29.07.1997, а з 01.01.1999 як платник фіксованого сільськогосподарського податку.

Довідкою Держаної податкової інспекції у місті Судак Автономної Республіки Крим № 562/9/19-146 від 16.06.2005 підтверджено, що за період з 2001 року по 2003 рік радгосп-завод „Веселовський” повністю сплатив фіксований сільськогосподарський податок (аркуш справи 83).

Згідно текстів актів перевірки № 50 від 13.11.2002 та № 51 від 14.11.2002 правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, радгосп-завод „Веселовський" за період з 01.01.2001 по 30.09.2002 має заборгованість з внесків у сумі 31370,41 грн., у тому числі було донараховано 20485,59 грн.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що у 2002 році відповідач був звільнений від сплати збору на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, якій базується на нормах діючого законодавства.

Закон України “Про фіксований сільськогосподарський податок” від 17.12.1998 № 320-XIV (далі –Закон № 320) набрав чинності 01.01.1999.

Згідно з частиною першої статті 1 цього Закону фіксований сільськогосподарський податок сплачувався в рахунок 4 податків та 8 зборів (обов’язкових платежів), в тому числі і в рахунок збору на обов'язкове соціальне страхування.

Згідно пунктів 16, 20 статті 14 Закону України “Про систему оподаткування” № 1251-XII від 25.06.1991 (із змінами та доповненнями), збір на обов'язкове соціальне страхування та фіксований сільськогосподарський податок віднесені до загальнодержавних податків і зборів (обов’язкові платежі).

Стаття 1 Закону України “Про систему оподаткування” № 1251-XII від 25.06.1991 передбачає, що встановлення та скасування податків і зборів (обов’язкових платежів) здійснюється відповідно до Закону України "Про систему оподаткування", інших законів України про оподаткування.

Частина 3 статті 1 вказаного вище Закону передбачає, що ставки, механізм справляння податків і зборів (обов’язкових платежів) не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

Збір на загальнообов'язкове державне соціально страхування виключено із Закону України "Про систему оподаткування" тільки Законом України № 429-IV від 16.01.2003, якій діє з дня його опублікування (опубліковано 11.02.2003 в засобі масової інформації - газета "Голос України" ).

Оскільки збір на загальнообов'язкове державне соціально страхування, передбачений абзацом 8 статті 1 Закону України "По фіксований сільськогосподарський податок" (збір на обов'язкове соціальне страхування), виключено з цього Закону тільки з прийняттям 23.12.2004 за № 2287-IV Закону України "Про внесення змін в деякі закони України про оподаткування сільськогосподарських підприємств", відповідач не повинен у 2002 році сплачувати страхові внески у Фонд загальнообов'язкового державного соціально страхування України на випадок безробіття.

Незважаючи на те, що пунктом 2 розділу VIII “Прикінцеві положення” Закону № 1533-III встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону України № 1533-III, він не може застосовуватися до 01.01.2005 до платників фіксованого сільськогосподарського податку на підставі викладеного вище аналізу діючого законодавства.

Державне підприємство радгосп-завод „Веселовський" у 2002 році сплатило у складі фіксованого сільськогосподарського податку 23779,00грн. збору на обов'язкове соціальне страхування.

Відповідач не мав повноважень здійснювати контроль за розподілом сплачених ним у 2002 році сум серед страхових фондів, тому відсутня вина підприємства в тому, що добросовісно сплачені ним суми не надійшли до позивача.

На підставі вищевказаного судова колегія вважає, що апеляційні скарги прокурора та Судацького міського центру зайнятості не підлягають задоволенню.

Таких самих висновків додержується Вищий адміністративний суд України у справі про стягнення заборгованості по внесках до Фонду загальнообов’язкового соціального страхування на випадок безробіття з Державного підприємства радгосп-завод „Судак”, якій є платником фіксованого сільськогосподарського податку (ухвала суду від 27.09.2007).

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки постанова місцевого господарського суду прийнята без порушень і при правильному застосуванні норм матеріального права, вона скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись статтями 195, 196, 198 (пункт 1), 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги прокурора міста Судака та Судацького міського центру зайнятості залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.02.2008 у справі № 2-27/16185.1-2007 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку і строки, передбачені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                    підпис

Судді                                                  підпис

підпис