ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 18/144

20.05.08

За позовом          ТОВ „Комерційний банк „Даніель”;

До                    ТОВ „Укрзовніштерміналкомплекс”;

Про                    стягнення 47 684,47 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:                    Бараненко Л.О., представник, довіреність №1-4-327/1 від 01.02.2008 р.;

Від відповідача:           не з”явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 42 295,09 грн. заборгованості за кредит, 2 305,42 грн. заборгованості за відсотками по користуванню кредитом, 1 317,39 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 1 766,57 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом, 476,84 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити в повному обсязі.

У вищезазначеній позовній заяві позивач також клопоче з метою забезпечення позову накласти арешт на майно та кошти на рахунках відповідача в межах суми позову.

Відповідач—Товариство з обмеженою відповідальністю „Укрзовніштерміналкомплекс”, повноважних представників в судове засідання не направив, незважаючи на визнання судом їх явки обов’язковою, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив. Керуючись статтею 75 ГПК України, господарський суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами 27.07.2007 р. укладений кредитний договір №76/2007, за умовами якого позивач зобов’язався надати відповідачеві кредит у сумі 18 000 000,00 грн. до 17.07.2008 р. включно і щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 17,5%.

З метою забезпечення виконання умов вищезазначеного кредитного договору між позивачем та ВАТ „Європейський банк розвитку та заощаджень” 27.07.2007 р. укладений договір застави майнових прав, за умовами якого останнє передає у заставу позивачеві право вимоги на отримання грошових коштів у сумі 18 000 000,00 грн., що розміщені на рахунку №01 та відсотків, що будуть нараховані на підставі договору №976МВК/0707 про надання міжбанківського кредиту від 27.07.2007 р. та всіх додаткових договорів до нього, що можуть бути укладені в майбутньому, укладеного між позивачем та ВАТ „Європейський банк розвитку та заощаджень”.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач належним чином виконав свої зобов’язання за договором, надавши відповідачеві кредит на суму 18 000 000,00 грн., що підтверджується випискою банківської установи, яка додана до матеріалів справи.

Відповідачем, в порушення умов п. 5.5. кредитного договору, відсотки за користування кредитними коштами за період з 01.01.2008 р. по 31.01.2008 р. сплачені не були, у зв”язку з чим виникла заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами у розмірі 266 803,29 грн.

Згідно з п. 6.2. кредитного договору, якщо виникла і триває подія невиконання зобов’язань, у позивача виникає право вимоги дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, виконання грошових зобов’язань відповідачем за цим договором у повному обсязі.

Станом на день слухання справи у судовому засіданні сума боргу відповідача перед позивачем складає: 42 295,09 грн. за кредит та 2 305,42 грн. за відсотками по користуванню кредитом.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За прострочку платежу позивачем нарахована пеня у розмірі 1 317,39 грн. за прострочення сплати кредиту та 1 766,57 грн. за прострочення сплати відсотків по користуванню кредитом, передбачена п. 7.1. договору. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи, умовам договору та підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Вина відповідача повністю підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Враховуючи ту обставину, що відповідач позовні вимоги не заперечив, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, вимоги останнього підлягають задоволенню.

Клопотання позивача про накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача в межах суми позову не підлягає задоволенню, оскільки статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У даному випадку це стосувалося позивача, який мав би довести наявність обставин, визначених статтями 66, 67 ГПК України. Такі докази позивачем не доведені та господарському суду не надані, а тому у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення зазначеного клопотання.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 53, 82-85 ГПК України, господарський суд,—

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрзовніштерміналкомплекс” (інд. 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Комерційний банк „Даніель” (інд. 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 3-а, ) 42 295 (сорок дві тисячі двісті дев’яносто п’ять) грн. 09 коп. заборгованості за кредит, 2 305 (дві тисячі триста п’ять) грн. 42 коп. заборгованості за відсотками по користуванню кредитом, 1 317 (одна тисяча триста сімнадцять) грн. 39 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 1 766 (одна тисячі сімсот шістдесят шість) грн. 57 коп. пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом, 476 (чотириста сімдесят шість) грн. 84 коп. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя

О.В. Мандриченко