ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

25.03.2008

Справа №2-14/16094-2007

За позовом Акціонерного комерційного банку «Імексбанк» в особі філії АКБ «Імексбанк» в АР Крим, м. Сімферополь, пр. Кірова,291 лит. «А»

До відповідача Відділ державної виконавчої служби Первомайського районного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим, смт. Первомайське, вул. Леніна,86

Третя особа-1 Суб’єкт підприємницької діяльності Савченко Петро Петрович, смт. Первомайське, вул. Жовтнева,113

Третя особа-2 Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелені лінії України», м. Харків, проспект Гагаріна, 47а, кв. 36

Про виключення заставленого майна з акту опису й арешту майна

Суддя Курапова З.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Одайнік Т.М., копія дов. № 280108 від 28.01.2008. у справі

Від відповідача – Касаткіна О.С., дов. № 38 від 28.09.2007. у справі

Від третьої особи-1 – не з’явився

Від третьої особи-2 - не з’явився

Суть спору: Позивач – АКБ «Імексбанк» в особі філії АКБ «Імексбанк» в АР Крим звернувся до господарського суду з позовом до відповідача – ВДВС Первомайського районного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим про виключення майна з акту опису й арешту майна вартістю 31000 грн.

Позивач свої позовні вимоги пояснює тим, що відповідачем при виконані наказу Господарського суду АРК від 01.06.2007. по справі № 2-282548 про стягнення з СПД Савченко П.П. на користь ТОВ «Зелені лінії України» 193053,98 грн. необґрунтовано накладений арешт на транспортний засіб марки «ЗИЛ», модель «4331», 1993 року випуску, який знаходиться в заставі у позивача.

Відповідач позовні вимоги не визнав за мотивами, що відповідно до ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлено майно боржника може бути звернено у разі, коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Сума кредиту становить 255000 грн., вартість майна передано в заставу становить 500000 грн. Крім того, відповідач вважає, що він є неналежним відповідачем у справі.

Представник третьої особи -1 у судове засідання не з’явився, про причини неявки не повідомив.

Представник третій особи – 2 у судове засідання не з’явився, позовні вимоги вважає необґрунтованими, а виконавчі дії такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Розглянув матеріали справи, заслухав доводи представників позивача та відповідача, а також пояснення представників третьої особи-2, який брав участь у попередніх судових засіданнях, суд -

Встановив :

16 червня 2006 р. АКБ «Імексбанк» (кредитор) і СПД Савченко П.П. (Позичальник) уклали договір кредиту № 41, відповідно до якого Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності грошові кошти у сумі 130 000 грн. зі сплатою 19 % відсотків річних від суми основної заборгованості з погашенням згідну графіку та кінцевим терміном повернення 15 червня 2009 р.

Додатковою угодою № 1 від 26 червня 2006 р. до договору кредиту № 41 від 16 червня 2006 р. розмір кредиту збільшений та встановлений в сумі 255 000 грн. зі сплатою 19 % відсотків річних від суми основної заборгованості.

16 червня 2006 р. АКБ «Імексбанк» (Заставодержатель), Савченко П.П. (Заставодавець) і Сатіна Г.Ю. (Заставодавець) уклали Договір застави, відповідно до якого Заставодавці передали в заставу Заставодержателю у якості забезпечення виконання зобов’язань за договором кредиту № 41 від 16 червня 2006 р. майно загальної вартістю 250 000 грн., зокрема транспортний засіб марки «ЗИЛ», модель «4331», випуску 1993 року, білого кольору, двигун № 645013209, шасі (рама) № РО28956, реєстраційний номер 7535КРТ, зареєстрований Красно перекопським МРЕВ 21 квітня 1998 року, що належить Савченко Петру Петровичу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу КРС № 132021, виданого 21 квітня 1998 року Красноперекопським МРЕВ вартістю 31000 грн.

26 червня 2006 р. АКБ «Імексбанк» (Заставодержатель), Савченко П.П. (Заставодавець) і Сатіна Г.Ю. (Заставодавець) уклали договір про внесення змін до Договору Застави, згідно з п.1.4. якого загальна вартість предмету застави за згодою сторін становить 500 000 грн.

Відповідно до ст. 577 Цивільного кодексу України договір застави від 16.06.2006. та Договір про внесення змін до договору застави посвідчений нотаріально.

Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов’язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Листом № 03-1911792 від 18.10.2007. відповідач – Відділ Державної виконавчої служби Первомайського районного управління юстиції АР Крим у відповідності з ч.5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» повідомив позивача, що на виконання наказу Господарського суду АРК № 2-282548 від 01.06.2007. про стягнення з СПД Савченко П.П. на користь ТОВ «Зелені лінії України» 193053,98 грн. держаним виконавцем 17.10.2007. був накладений арешт на автомобіль ЗІЛ 4331 держномер 7535 КРТ, 1993 р. випуску, та роз’яснив заставоутримувачу право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Згідно ч.4 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставоутримувачем, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі:

виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Як слідує із матеріалів справи вартість предмета застави становить 500000 грн., сума кредиту - 255000 грн. зі сплатою 19 % відсотків річних від суми основної заборгованості.

Таким чином, вартість предмету застави перевищує предмет заборгованості боржника заставодержателю, у зв’язку з чим Відділ Державної виконавчої служби Первомайського районного управління юстиції АР Крим у відповідності з ч.4 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» мав право на арешт спірного автомобіля при виконанні рішення Господарського суду АРК у справі № 2-282548 від 01.06.2007.

Також суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.1, 3, 6 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту; майно боржника може бути звільнено з-під арешту за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому підпорядкований державний виконавець, якщо під час розгляду відповідної скарги боржника виявлено порушення встановленого цим Законом порядку накладення арешту; постанова начальника відділу державної виконавчої служби може бути оскаржена сторонами до суду у 10-денний строк.

Згідно п.5 Роз’яснення Президії Вищого господарського суду України № 04-5365 від 28.03.2002. (з наступними змінами) «відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідачами у справах про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту є стягувач і боржник. Що ж до заперечень проти арешту (опису) майна, які не пов’язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів Державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами статті 121-2 ГПК».

Також згідно абз. 3 п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003. № 14, вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред’явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст.24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Таким чином, Відділ державної виконавчої служби Первомайського районного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим є неналежним відповідачем за позовом про виключення заставленого майна з акту опису й арешту майна, тому що не є стягувачом або боржником.

При таких обставинах, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Державне мито та витрати на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на позивача.

У судовому засіданні, яке відбулося 25 березня 2008 р., оголошені тільки вступна та резолютивна частини рішення.

Відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України рішення оформлено і підписано28 березня 2008 р.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу Україні, суд –

ВИРІШІВ:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Курапова З.І.