ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2008 р.

Справа № 02/102-2А.

Господарський суд Волинської області у складі: судді Костюк С.В.,

при секретарі судового засідання Абрамович І. В.

за участю представників сторін:

від позивача : Кухарук Ю. Л., довіреність від 22.04.2008 року.

від відповідача : Дячук В. М., довіреність № 111 від 01.04.2008р., Амеженко Я.Ф. –ст. держ. подат. інспектор.

Розглянув справу

за позовом Приватного підприємства «ВіР», м.Луцьк

до Луцької об’єднаної державної податкової інспекції, м. Луцьк

про скасування рішення Луцької ОДПІ від 09.01.2008 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 15158,40 грн.

Відповідно до п. 6 розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, спір розглядається за нормами КАС України.

В судовому засіданні сторонам роз’яснено права та обов’язки, передбачені ст.ст.49, 51 КАС України. Заяви про відвід суду відповідно до ст.27 КАС України не поступило.

Відповідно до ст. 126 КАС України здійснюється повна фіксація судового процесу технічними засобами, а саме: програмно-апаратним комплексом «Діловодство суду».

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суть спору: Позивач –ПП «ВіР»звернувся до суду з адміністративним позовом, уточненим в судовому засіданні, та просить скасувати рішення Луцької ОДПІ про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 09.01.2008 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним:

- ПП «ВіР»по договору на субкористування електроенергією від 03.01.2006 року, укладеного з гр. Шаєвським Л. А., розрахунки з останнім проводило згідно прибуткових касових ордерів. Дана операція не є розрахунковою операцією, яка повинна проводитись із застосування РРО, такі дії не підпадають під сферу застосування Закону України № 1776-111 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а отже немає підстав застосовувати фінансові санкції, передбачені п.1 ст. 17 даного закону у п’ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг);

- оспорюване рішення Луцької ОДПІ винесене з порушенням вимог Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України № 327 від 10.08.2005 року.

Відповідач –Луцька ОДПІ у запереченні на позовну заяву № 1335/10/10-002 від 20.05.2008 року проти позову заперечує з таких підстав:

- при проведенні перевірки ПП «ВіР»були виявлені порушення вимог Закону України № 1776-ІІІ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме п.1 ст. 3 даного закону, тому за результатами перевірки винесено рішення про застосування штрафних санкцій на підставі п.1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача заперечив позов.

З представлених суду матеріалів вбачається наступне:

Луцькою ОДПІ проведено виїзну планову перевірку ПП «ВіР»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2007 року по 30.06.2007 року, про що складений акт перевірки від 20.12.2007 року (а.с.5-9).

Згідно розділу 3.3.1 акту перевіркою встановлено, що при здійсненні розрахунків із гр.Шаєвським Л. А. за використану електроенергію (договір на субкористування електроенергією від 03.01.2006 року) підприємство отримувало готівкові кошти без застосування РРО, чим порушено п.п.1,2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(зі змінами та доповненнями).

Кошти за електроенергію оприбутковувались в касу підприємства згідно прибуткових ордерів.

09.01.2008 року Луцькою ОДПІ прийнято рішення Про застосування штрафних (фінансових) санкцій форма «С»на підставі акту перевірки № 289/02754/2301/13354863 від 20.12.2007 року за порушення п. 1,2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(далі Закон України «1776-ІІІ), п. 11 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»та згідно п. 1 ст. 17 Закону України № 1776-ІІІ до ПП «ВіР»застосовано штрафну санкцію в розмірі 15158,40 грн.

Дане рішення є предметом спору по справі.

Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, керуючись Конституцією України та Законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державну податкову службу в Україні», господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога підставна та підлягає до задоволення.

Даного висновку суд дійшов враховуючи наступне.

Законом, який визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг є Закон України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Відповідно із ст.1 Закону, реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

При цьому розрахунковою операцією вважається приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів, а місце проведення розрахунків визначене місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) і застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

За змістом п.1 ст.9 Закону, реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку.

Відповідачем не враховано, що Закон України №1776-ІІІ згідно з преамбулою визначає правові засади застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а тому дані норми не поширюються на позивача. Отже, при прийманні готівки від суборендаря для відшкодування витрат по оплаті за використану електричну енергію позивач повинен був керуватися Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а саме з оформленням суми фактичних надходжень прибутковим касовим ордером та відображенням у касовій книзі в день одержання підприємством готівкових коштів. Відповідачем застосовано штрафну санкцію відповідно до ст.17 Закону України №1776-ІІІ, який передбачає відповідальність за порушення вимог цього Закону.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також практику Вищого адміністративного суду (ухвала від 21.12.2006 р. у справі за позовом ДП “Плай”до Золочівської МДПІ про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень та Вищого господарського суду України постанова від 19.04.2005 р. у справі №21/302) суд вважає неправомірним застосування штрафних санкцій за незастосування РРО до зазначених господарських операцій, тому позов підлягає до задоволення.

Відтак, виходячи із приписів ст.ст. 70,71 КАС України, за якими кожна сторона повинна належними і допустимими доказами довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, враховуючи, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо донарахування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, господарський суд дійшов висновку про те, що рішення Луцької ОДПІ від 09.01.2008 р. № слід визнати нечинним.

Керуючись Законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", ст.ст.71,86,158-160 КАС України, господарський суд

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задоволити.

2. Скасувати рішення Луцької ОДПІ від 09.01.2008 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 15158,40 грн.

Відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

На постанову в 10-денний строк з дня виготовлення її повного тексту може бути подано заяву про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана в 10-денний строк без попереднього подання заяви.

Суддя

Дата виготовлення повного

тексту постанови 28.05.2008р.