ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2008 р.

№ 7/45

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

Головуючого судді Кузьменка М.В.,

суддів Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Куфур” на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 14.08.2007р.

у справі №7/45 господарського суду Івано-Франківської області

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Автоливмаш”

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Куфур”,

Державної компанії з утилізації відходів як вторинної

сировини „Укрекокомресурси”

про стягнення 1 745 223,40грн.

за участю представників:

ВАТ „Автоливмаш” - не з’явилися;

ТОВ „Куфур”– не з’явилися;

ДК „Укрекокомресурси” – не з’явилися

в с т а н о в и л а :

Відкрите акціонерне товариство „Автоливмаш” звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом та просило суд стягнути з відповідачів –Товариства з обмеженою відповідальністю „Куфур”, Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини „Укрекокомресурси” 1 099 000грн. заборгованості за договором від 23.07.2004р. При цьому, позивач просив змінити спосіб виконання стягнення заборгованості шляхом реалізації частини майна цілісного майнового комплексу ВАТ „Автоливмаш”, яка є об’єктом купівлі-продажу згідно з цим договором.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на не виконання відповідачами зобов’язань за договором купівлі-продажу від 23.07.2004р. та неможливість проведення стягнення, враховуючи відсутність коштів на рахунках відповідачів (а.с.2-3).

До прийняття рішення по суті заявлених вимог, ВАТ „Автоливмаш” збільшив розмір заявлених ним вимог. Відповідно до поданої 14.08.2007р. заяви, позивач просить стягнути з відповідачів 1 745 223.40грн, у т.ч. 1 473 775,40грн. основної заборгованості, 271 448грн. пені (а.с.23-24).

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 14.08.2007р. позов задоволено. Відповідно до рішення суду стягнуто з:

- ДК „Укрекокомресурси” на користь ВАТ „Автоливмаш” 736 887,7грн. основної заборгованості, 135 724грн. пені;

- ТОВ „Куфур” на користь ВАТ „Автоливмаш” 736 887,7грн. основної заборгованості, 135 724грн. пені (з урахуванням ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 21.08.2007р., а.с.34-35).

Задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не виконані в установлений договором купівлі-продажу від 23.07.2004р. строк взяті на себе зобов’язання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ „Куфур” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та просить його скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вимоги касаційної скарги мотивовані порушенням норм матеріального та процесуального права (а.с.43-47).

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Одним з основних принципів судочинства, закріплених конституційно, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен не лише правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін, а й додержуватись норм процесуального права.

Вказаний конституційний принцип реалізується: положеннями ст.4 ГПК України, в силу якої, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, ГПК України, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України; вимогами ст.4 7 ГПК України, відповідно до якої судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи, а також іншими нормами.

Отже, прийняте судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Прийнятий у цій справі судовий акт зазначеним вимогам не відповідає.

Статтею 125 Конституції України закріплений один із принципів судочинства, відповідно до якого система судів загальної юрисдикції в Україні будується за принципом, зокрема, територіальності.

В силу п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про судоустрій", до системи судів загальної юрисдикції входять місцеві суди. При цьому, згідно ч.1 ст.19 Закону, в системі судів загальної юрисдикції утворюються загальні та спеціалізовані суди окремих судових юрисдикцій. Господарські суди, за змістом ч.2 вказаної норми, є спеціалізованими судами.

Згідно ч.3 ст.22 Закону, місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Так, відповідно до ст.13 ГПК України, місцеві господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам. При цьому, розмежування компетенції між господарськими судами щодо розгляду справ відбувається з урахуванням правил підсудності.

Правила визначення територіальної підсудності викладені у ст.15 ГПК України. Зокрема, згідно ч.2 ст.15 ГПК України, справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачами взятих на себе зобов’язань за умовами договору купівлі-продажу від 23.07.2004р. в частині оплати вартості об’єкта купівлі-продажу. Відповідачі у даній справі –ДК "Укрекокомресурси" та ТОВ "Куфур" знаходяться у м. Києві.

Таким чином, зазначена справа підсудна господарському суду м. Києва. При цьому, вимога про зміну способу виконання рішення у даній справі шляхом звернення стягнення на майно, яке знаходиться у м. Івано-Франківську, не впливає на визначення підсудності даної справи.

Згідно ст.17 ГПК України, якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи. При цьому, згідно ч.3 вказаної норми, справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду.

Враховуючи, що справа була прийнята господарським судом Івано-Франківської області з порушенням встановленої підсудності, суд першої інстанції, встановивши це, повинен був надіслати її господарському суду м. Києва.

Розглянувши дану справу з порушенням встановленої підсудності, суд першої інстанції допустив порушення вищенаведених норм права, що відповідно до п.6 ч.2 чт.11110 є безумовною підставою для скасування прийнятого у справі рішення та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

За таких обставин рішення господарського суду Івано-Франківської області від 14.08.2007р. підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Куфур" задовольнити.

2.          Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 14.08.2007р. у справі №7/45 скасувати.

3.          Справу передати на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя Кузьменко М.В.

Судді Васищак І.М.

Палій В.М.