КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2008                                                                                           № 42/63

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин Н.В.

суддів:           Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

при секретарі:           Дзюбі О.В.

За участю представників:

від позивача : Зоріна О.М. (дов. № 03/5-610 від 24.12.2007р.);

від відповідача: Барановська С.В. (дов. № 11-01/5-Д від 11.01.2008р.);

від третьої особи: Дригайло Т.В. (дов. № 10/1039-326 від 25.01.2008р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Вугілля України"

на рішення Господарського суду м.Києва від 08.04.2008

у справі № 42/63 (Паламар П.І.)

за позовом                               Державного підприємства "Луганськвугілля"

до                                                   Державного підприємства "Вугілля України"

третя особа           Відкритого акціонерного товариства "Дніпроенерго"

про                                                  зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 42/63 від 08.04.2008р. задоволено позовні вимоги Державного підприємства “Луганськвугілля”, зобов’язано Державне підприємство “Вугілля України” прийняти від Державного підприємства “Луганськвугілля” вугільну продукцію, відвантажену: у липні 2005р. (вантажоодержувач – Запорізька ТЕС) в кількості 374,44 т згідно залізничних накладних з показниками якості, зазначеними у посвідченні про якість № 219 від 20.07.2005р.; у липні 2005р. (вантажоодержувач – Криворізька ТЕС) в кількості 4775,56 т згідно залізничних накладних з показниками якості, зазначеними у посвідченнях про якість №№ 193 від 04.07.2005р., 210 від 11.07.2005р., 211 від 21.07.2005р., 212 і 215 від 24.07.2005р.; у лютому 2006р. (вантажоодержувач – Криворізька ТЕС) в кількості 3447,71 т згідно залізничних накладних з показниками якості, зазначеними у посвідченнях про якість №№ 48 від 10.02.2006р., 49 від 11.02.2006р., 50 від 12.02.2006р., 56 від 18.02.2006р., стягнуто з Державного підприємства “Вугілля України” на користь Державного підприємства “Луганськвугілля” 85 грн. витрат по оплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що оскільки договором поставки № 24-01/2-К від 04.02.2004р. не передбачено обов’язок Державного підприємства “Луганськвугілля” доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, то вугілля, відвантажене позивачем на Криворізьку і Запорізьку ТЕС у липні 2005 та лютому 2006 років згідно із залізничними квитанціями про приймання вантажу, вказаними у посвідченнях про якість №№ 219 від 20.07.2005р., 193 від 04.07.2005р., 210 від 11.07.2005р., 211 від 21.07.2005р., 212 і 215 від 24.07.2005р., 48 від 10.02.2006р., 49 від 11.02.2006р., 50 від 12.02.2006р., 56 від 18.02.2006р. є таким, що передане Державному підприємству “Вугілля України”.

Також місцевий господарський суд зазначає, що відповідачем не надано доказів вчинення правомірної відмови від прийняття вказаного вугілля.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство “Вугілля України” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 08.04.2008р. у справі № 42/63 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Державного підприємства “Луганськвугілля”.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що апеляційним судом Запорізької області, постановою яка набрала законної сили, встановлені факти, які мають значення у цій справі і не потребують доведення, проте, всупереч цьому, Господарський суд м. Києва надав протилежну оцінку зазначеним фактам.

На думку апелянта, оспорюване рішення прийняте при неповному з’ясуванні всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення спору по суті, що у відповідності до норм ст. 104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для його скасування.

Також Державне підприємство “Вугілля України” вказує на порушення місцевим господарським судом норм ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Державне підприємство “Луганськвугілля” надало відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів скаржника заперечує та просить Київський апеляційний господарський суд в повному обсязі відмовити в задоволенні апеляційної скарги Державного підприємства “Вугілля України”.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, колегія суддів встановила наступне:

04.02.2004р. між Відокремленим підрозділом “Луганськвуглепостачання” Державного підприємства “Луганськвугілля” (Постачальник) та Державним підприємством “Вугілля України” (Покупець) укладено договір поставки № 24-01/2-К (надалі – Договір), за умовами якого ДП “Луганськвугілля” зобов’язалось поставити, а ДП “Вугілля України” прийняти та оплатити вугілля кам’яне енергетичне українського походження.

Марки та базові характеристики якості вугілля, яке буде поставлятися за Договором наводяться у додатках до Договору, які є його невід’ємною частиною. Період поставки, обсяги, сторони визначають у додаткових угодах до Договору, які є його невід’ємною частиною (п.п. 1.2. – 1.3. Договору).

У відповідності до п.п. 2.1.2. – 2.2. зазначеного Договору відвантажене вугілля повинне супроводжуватись комплектом перевізних документів відповідно до вимог Статуту залізниць України. Датою поставки вугілля є дата підписання акту приймання-передавання.

Згідно п. 4.8. Договору ДП “Луганськвугілля” зобов’язалось забезпечити наявність у залізничних накладних, які направляються разом з вугіллям та у квитанціях про приймання вантажу наявність чіткого зазначення марки відвантаженого вугілля, у графі “Відправник” відмітки ЦЗФ (назва), у графі “Особливі позначки вантажовідправника” відмітки “В рахунок Договору № 24-01/2-К від 04.02.2004р., (постачальник) ВП “Луганськвуглепостачання” ДП “Луганськвугілля” власність ДП “Вугілля України”.

Додатковою угодою № 02-12/05 від 20.12.2005р. до договору поставки № 24-01/2-К від 04.02.2004. сторони встановили, що ДП “Луганськвугілля”, на умовах передбачених Договором, зобов’язується поставити ДП “Вугілля України” протягом 2006р. орієнтовно 1 404 000 т вугільної продукції. Орієнтовна сума постачання потягом 2006р. становить 392 558 400 грн.

Також зазначеною додатковою угодою позивач і відповідач погодили, що Договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами, діє до 31.12.2006р. і втрачає силу після виконання сторонами взаємних зобов’язань і розрахунків.

Додатками № 07/05-4 від 01.07.2005р., № 07/05-5 від 01.07.2005р., № 02/06-1 від 29.01.2006р., № 09/06-6 від 31.08.2006р. до договору № 24-01/2-К від 04.02.2004р. сторони погодили, що Відокремлений підрозділ “Луганськвуглепостачання” Державного підприємства “Луганськвугілля” здійснює поставку вугілля Державному підприємству “Вугілля України”, вантажоотримувачем якого є Криворізька ТЕС ВАТ “Дніпроенерго”, Запорізька ТЕС ВАТ “Дніпроенеро” та Бурштинська ТЕС ВАТ “Західенерго”.

Додатковою угодою № пр/06 від 28.12.2006р. до договору поставки № 24-01/2-К від 04.02.2004р. сторони продовжили термін дії Договору до 31.12.2007р. та встановили, що орієнтовна вартість поставки вугілля по даній додатковій угоді складає 58 883 760,00 грн. з ПДВ.

Приймання вугілля по кількості та якості здійснюється у відповідності з вимогами Інструкцій держарбітражу при раді Міністрів СРСР від 15.06.1965р. № П6 та від 25.04.1966р. № П7 з подальшими змінами і доповненнями, Положенням про поставку продукції виробничо-технічного призначення, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 25.07.1988р. № 888, ДСТУ 4096-2002 “Вугілля буре, кам’яне, антрацит, горючі сланці та вугільні брикети. Методи відбору та підготовки проб для лабораторних випробувань”, ГТР 34.09.110-2003 “Вхідний контроль палива на ТЕС та організація претензійної роботи. Методичні вказівки.”, ДСТУ 4083-2002 “Вугілля кам’яне та антрацит для пиловодного спалювання на теплових електростанціях”, та/або іншими нормативними актами України, ГДК, прийнятими щодо цих питань на заміну або доповнення вищевказаних в частині, що не суперечать чинному законодавству (п. 3 додаткової угоди № 1 до договору № 24-01/2-к від 04.02.2004р.).

Як вбачається з наявних в матеріалах справи квитанцій про приймання вантажу №№ 50931097, 50931098, 50931099 (а.с. 97-99), посвідчення про якість № 193 від 04.07.2005р. (а.с. 96) та не заперечується представниками сторін, Державне підприємство “Луганськвугілля”, на виконання умов Договору, 04.07.2005р. відвантажило залізницею відповідачу 1105 т вугілля, вантажоотримувачем якого є Криворізької ТЕС ВАТ “Дніпроенерго”.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи квитанції про приймання вантажу № 50931143 (а.с. 95), посвідчення про якість № 210 від 18.07.2005р. (а.с. 94) та не заперечується представниками сторін, Державне підприємство “Луганськвугілля”, на виконання умов Договору, 18.07.2005р. відвантажило залізницею відповідачу 348 т вугілля, вантажоотримувачем якого є Криворізька ТЕС ВАТ “Дніпроенерго”.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи квитанцій про приймання вантажу №№ 50931144, 50931145, 50931146 (а.с. 91-93), посвідчення про якість № 211 від 19.07.2005р. (а.с. 90) та не заперечується представниками сторін, Державне підприємство “Луганськвугілля” на виконання умов Договору, 19.07.2005р. відвантажило залізницею відповідачу 1095 т вугілля, вантажоотримувачем якого є Криворізька ТЕС ВАТ “Дніпроенерго”.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи квитанцій про приймання вантажу №№ 50931147, 50931148, 50931149 (а.с. 87-89), посвідчення про якість № 212 від 20.07.2005р. (а.с. 86) та не заперечується представниками сторін, Державне підприємство “Луганськвугілля” на виконання умов Договору, 20.08.2005р. відвантажило залізницею відповідачу 1089 т вугілля, вантажоотримувачем якого є Криворізька ТЕС ВАТ “Дніпроенерго”.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи квитанцій про приймання вантажу №№ 50931154, 5093155, 50931156 (а.с. 83-85), посвідчення про якість № 215 від 22.07.2005р. (а.с. 82) та не заперечується представниками сторін, Державне підприємство “Луганськвугілля” на виконання умов Договору, 22.08.2005р. відвантажило залізницею відповідачу 1100 т вугілля, вантажоотримувачем якого є Криворізька ТЕС ВАТ “Дніпроенерго”.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи квитанцій про приймання вантажу №№ 52899329, 52899330, 52899332, 52899331, 52899336, 52899335, 52899337, 52899334, 52899333, 52899338, 52899340, 52899339 (а.с. 70-81), посвідчення про якість № 48 від 10.02.2006р. (а.с. 69) та не заперечується представниками сторін, Державне підприємство “Луганськвугілля” на виконання умов Договору, 09.02.2006р. – 10.02.2006р. відвантажило залізницею відповідачу 832 т вугілля, вантажоотримувачем якого є Криворізька ТЕС ВАТ “Дніпроенерго”.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи квитанцій про приймання вантажу №№ 52899342, 52899341, 52899343, 52899344, 52899345, 52899346 (а.с. 63-68), посвідчення про якість № 49 від 11.02.2006р. (а.с. 62) та не заперечується представниками сторін, Державне підприємство “Луганськвугілля” на виконання умов Договору, 10.02.2006р.-11.02.2006р. відвантажило залізницею відповідачу 411 т вугілля, вантажоотримувачем якого є Криворізька ТЄС ВАТ “Дніпроенерго”.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи квитанцій про приймання вантажу №№ 52899357, 52899348, 52899354, 52899347, 52899355, 52899356, 52899359, 52899350, 52899351, 52899349, 52899352, 52899358, 52899359, 52899360, 52899361, 52899362, 52899363 (а.с. 45-61), посвідчення про якість № 50 від 12.02.2006р. (а.с. 44) та не заперечується представниками сторін, Державне підприємство “Луганськвугілля” на виконання умов Договору, 12.02.2006р. відвантажило залізницею відповідачу 1170 т вугілля, вантажоотримувачем якого є Криворізька ТЕС ВАТ “Дніпроенерго”.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи квитанцій про приймання вантажу №№ 52899434, 52899445, 52899446, 52899444, 52899443, 52899442, 52899441, 52899440, 52899439, 52899438, 52899435, 52899437, 52899436, 52899448, 52899447 (а.с. 29-43), посвідчення про якість № 56 від 18.02.2006р. (а.с. 28) та не заперечується представниками сторін, Державне підприємство “Луганськвугілля” на виконання умов Договору, 18.02.2006р. відвантажило залізницею відповідачу 1035 т вугілля, вантажоотримувачем якого є Криворізька ТЕС ВАТ “Дніпроенерго”.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи квитанцій про приймання вантажу №№ 52374434, 52374435, 52374436, 52374437, 52374442, 52374445 (а.с. 22-27), посвідчення про якість № 219 від 20.07.2005р. (а.с. 21) та не заперечується представниками сторін, Державне підприємство “Луганськвугілля” на виконання умов Договору, 20.07.2005р. відвантажило залізницею відповідачу 386 т вугілля, вантажоотримувачем якого є Запорізька ТЕС ВАТ “Дніпроенерго”.

З метою документального оформлення поставок вищезазначеного вугілля, ДП “Луганськвугілля” надіслало на адресу ДП “Вугілля України” акти приймання-передачі вугільної продукції №№ 68к, 63к, 73к від 17.01.2007р. (а.с. 142-144).

Місцевим господарським судом встановлено та не заперечується представниками сторін, що ДП “Вугілля України” відмовилось від підписання вказаних актів приймання-передачі вугільної продукції. В зв’язку з чим, ДП “Луганськвугілля” зверталось до ДП “Вугілля України” з претензіями № 15-768юр від 30.10.2007р., № 15-713 від 11.10.2007р. в яких вказувало про необхідність виконання ДП “Вугілля України” умов Договору щодо прийняття відвантаженої на адресу Криворізької ТЕС ВАТ “Дніпроенерго” та Запорізької ТЕС ВАТ “Дніпроенерго вугільної продукції.

Зазначені претензії залишені ДП “Вугілля України” без задоволення.

28.01.2008р. до Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Державного підприємства “Луганськвугілля”, в якій позивач, керуючись ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, просив місцевий господарський суд зобов’язати Державне підприємство “Вугілля України” прийняти вугільну продукцію відвантажену: у липні 2005р. (вантажоодержувач – Запорізька ТЕС) в кількості 374,44 т згідно залізничних накладних, з показниками якості зазначеними у посвідченні якості № 219; відвантажену у липні 2005р. (вантажоодержувач – Криворізька ТЕС) в кількості 3447,71 т згідно залізничних накладних, з показниками якості зазначеними у посвідченнях якості №№ 48, 49, 50, 56; відвантажену у лютому 2006р. (вантажоодержувач – Криворізька ТЕС) в кількості 4775,56 т згідно залізничних накладних, з показниками якості зазначеними у посвідченнях якості №№ 193, 210, 211, 212, 215.

Як вказувалось вище, оспорюваним рішенням місцевого господарського суду задоволено зазначені позовні вимоги.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне:

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 664 Цивільного кодексу України якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Як зазначалось вище, додатками № 07/05-4 від 01.07.2005р., № 07/05-5 від 01.07.2005р., № 02/06-1 від 29.01.2006р., № 09/06-6 від 31.08.2006р. до договору № 24-01/2-К від 04.02.2004р., які є його невід’ємною частиною, сторони погодили, що Відокремлений підрозділ “Луганськвуглепостачання” Державного підприємства “Луганськвугілля” здійснює поставку вугілля Державному підприємству “Вугілля України”, вантажоотримувачем якого є Криворізька ТЕС ВАТ “Дніпроенерго”, Запорізька ТЕС ВАТ “Дніпроенеро” та Бурштинська ТЕС ВАТ “Західенерго”.

Пунктом 4.1. Договору відповідач зобов’язався приймати вугілля на умовах Договору.

Таким чином, як вірно встановив місцевий господарський суд, вугілля, в кількості 374,44 т відвантажене позивачем на адресу вантажоотримувача – Запорізьку ТЕС у липні 2005р. згідно з квитанцією про приймання вантажу, вказаною у посвідченні про якість № 219, вугілля в кількості 3447,71 т відвантажене позивачем на адресу вантажоотримувача – Криворізьку ТЕС у липні 2005р. згідно з квитанціями про приймання вантажу, вказаними у посвідченнях про якість №№ 48, 49, 50, 56, вугілля в кількості 4775,56 т відвантажене позивачем на адресу вантажоотримувача – Криворізьку ТЕС у лютому 2006р. згідно з квитанціями про приймання вантажу, вказаними у посвідченнях про якість №№ 193, 210, 211, 212, 215 є таким, що передане відповідачу.

Доказів вчинення відповідачем правомірної відмови від прийняття товару, переданого позивачем, суду не надано.

Також слід зазначити, що факт отримання відповідачем вугілля згідно з квитанціями про приймання вантажу, вказаними у посвідченні про якість №№ 48, 49, 50, 56, 193, 210, 211, 212, 215 встановлено рішенням господарського суду Запорізької області від 06.09.2006р. у справі № 20/207/06 (а.с. 124-127).

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що Господарський суд м. Києва правомірно задовольнив позовні вимоги ДП “Луганськвугілля” щодо зобов’язання ДП “Вугілля України” прийняти від ДП “Луганськвугілля” вугільну продукцію, відвантажену у липні 2005р. в кількості 374,44 т, відвантажену у липні 2005р. в кількості 3447,71 т, відвантажену у лютому 2006р. в кількості 4775,56 т.

Доводи апелянта про неналежне його повідомлення місцевим господарським судом про відкладення розгляду справи на 08.04.2008р., колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, про відкладення розгляду справи № 42/63 на 08.04.2008р. сторони та третя особа були повідомлені ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.03.2008р., що підтверджується відміткою відділу діловодства господарського суду на зворотній стороні зазначеної ухвали про направлення вказаним особам копії цієї ухвали 28.03.2008р.

З таблиці контрольних строків пересилання письмової кореспонденції між обласними центрами України при перевезенні пошти автомобільним транспортом на 01.11.2002р., затвердженої першим заступником генерального директора УДПП “Укрпошта” від 25.10.2002р. та затверджених Київською міською дирекцією УДППЗ “Укрпошта” контрольних строків проходження поштових відправлень між обласними центрами України та м. Києвом вбачається, що перебіг кореспонденції по м. Києву становить 2 дні.

Таким чином, враховуючи те, що копії ухвали від 04.03.2008р. судом першої інстанції направлено на адресу Державного підприємства “Луганськвугілля”, Державного підприємства “Вугілля України” та Відкритого акціонерного товариства “Дніпроенерго” 28.03.2008р., то колегія суддів вважає, що вказаних осіб було своєчасно та належним чином повідомлено про відкладення розгляду справи № 42/63 на 08.04.2008р.

До того ж представник Державного підприємства “Луганськвугілля” з’явився 08.04.2008р. в судове засідання Господарського суду м. Києва, що також свідчить про належне повідомлення місцевим господарським судом про час і місце розгляду зазначеної справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте, відповідачем в порушення норм зазначеної статті не надано належних доказів в підтвердження того, що ухвала Господарського суду м. Києва від 04.03.2008р. про відкладення розгляду справи № 42/63 на 08.04.2008р. надійшла на його адресу лише 08.04.2008р.

Крім того, представник відповідача Барановська С.В. була присутня у судовому засіданні Господарського суду міста Києва, яке відбулося 04.03.2008р. і, як слідує із протоколу цього судового засідання, була повідомлена про відкладення розгляду справи на 08.04.2008р.

Посилання апелянта на інші порушення місцевим господарським судом норм процесуального права спростовуються матеріалами справи і у відповідності до норм ст. 104 Господарського процесуального кодексу України не можуть бути підставою для скасування оспорюваного рішення.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва по справі № 42/63 від 08.04.2008р. відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити без задоволення апеляційну скаргу Державного підприємства“Вугілля України” на рішення Господарського суду м. Києва у справі № 42/63 від 08.04.2008р.

2. Залишити без змін рішення Господарського суду м. Києва у справі № 42/63 від 08.04.2008р.

3. Повернути до Господарського суду м. Києва матеріали справи № 42/63.

Головуючий суддя                                                                      Капацин Н.В.

Судді                                                                                          Калатай Н.Ф.

Пашкіна С.А.

29.05.08 (відправлено)