ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.08 Справа № 24/23-11/573-22/463/07-11/25/08

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий –суддя Гончаренко С.А.,

при секретарі судового засідання –Вака В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Підприємство “Адора”, м.Київ

до відповідача 1: Товариство з обмеженою відповідальністю “Бердянськзовніштранс ЛТД”, м.Бердянськ Запорізької області

до відповідача 2: Державне підприємство “Бердянський морський торговельний порт”, м.Бердянськ Запорізької області

у присутності представників :

позивача: не з'явився

відповідача 1: Лебєдєв О.В. –дов. б/н від 20.12.07

відповідача 2: Харченко В.Є. –дов.№3/40-юр від 14.01.08

про: стягнення 167776грн.,-

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду надійшла позовна заява підприємства “Адора” про стягнення з ТОВ “Бердянськзовніштранс ЛТД” 167776грн., як вказано в заяві, суми матеріальної шкоди, спричиненої відповідачем внаслідок нестачі вантажу (насіння соняшника) при наданні відповідачем транспортно-експедиторських послуг.

28.11.05р. справа прийнята до провадження даним складом суду і призначена до розгляду. З ціллю надання витребуваних матеріалів розгляд справи відкладався, а також в засіданні оголошувались перерви.

Ухвалою від 27.02.06р. до участі у справі як другий відповідач залучено Державне підприємство “Бердянський морський торговельний порт”.

За клопотанням позивача по справі проведена судово-товарознавча експертиза.

Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, останній раз –заявою від 28.01.08. Просить стягнути з відповідача 184553грн. 65коп. збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне:

19.09.2003р. між позивачем і ТОВ “Бердянськзовніштранс ЛТД” було укладено договір доручення №17/9-2003, за яким останній зобов'язався здійснити роботи щодо перевалки та транспортно-експедиційному обслуговуванню зернових та олійних вантажів насипом у Бердянському морському торговельному порту.

У період з 06.02.2004р. по 27.04.2004р. на виконання договору у розпорядження першого відповідача було завезено 2246,845 тон насіння соняшника.

У період з березня по червень 2004 року першим відповідачем як експедитором було відвантажено 2127,5 тон насіння соняшника.

Позивач просить стягнути з відповідачів вартість втраченого насіння соняшника, з урахуванням висновку судово-товарознавчої експертизи (119,84т-28,707т = 91,133т), у кількості 91,133 тонни, враховуючи кількість товару, що втратив інтерес для позивача.

Позивач просить стягнути з відповідачів в якості відшкодування матеріальної шкоди вартість вказаного насіння соняшника з урахуванням встановленого індексу інфляції, всього –184553,65грн.

Відповідачі проти позову заперечують, посилаючись на перевищення нормативного терміну зберігання насіння соняшника на складах порту з вини позивача.

Крім того, портом та ТОВ “Бердянськзовніштранс” як експедитором було складено акт від 26.07.04р. щодо зняття з обліку порту на природний убуток 91,390тон насіння соняшника підприємства “Адора”, виходячи з наступного:

-          прийом насіння соняшнику в порт з автомашин з причепами та відвантаження з порту на автомашини з причепами здійснювалось з переваженням та таруванням автомобілів та причепів на автомобільних вагах ТД-40 Д 24. Усього було перевантажено та відтаровано 520 одиниць. Відповідно до паспорту автомобільних ваг погрішність при зважуванні автомобілів від 5 до 20 тон складає + 20кг на кожне зважування. Загальна погрішність склала 20,8тон;

-          відповідно до приписів пожежної служби портом тричі виконувались переміщення (перевезення) автотранспортом усієї кількості вантажу між складами порту (навантаження в одному складі, перевезення та вивантаження в іншому складі). Тобто з урахуванням вивантаження при прийому вантажу та завантаженні при видачі вантажу було зроблено 8 перевалок вантажу. Відповідно до норм природного убутку при морських перевезеннях, затверджених Постановою Держпостач СРСР від 20.04.89р. №28, встановлена норма природного убутку при перевалці насіння насипом 0,27% на кожну перевалку. Таким чином, природний убуток склав 48,53тони;

-          насіння соняшнику завозилося в порт з вологістю 8,1%, а вивозилось з вологістю 7,5%. Пониження вологості склало 0,6%. Відповідно до таблиць Дюваля зниження маси склало 24,5тон.

Вважають висновки проведеної судово-товарознавчої експертизи такими, що не відповідають фактичним втратам насіння соняшника.

Вивчивши матеріали справи і вислухавши пояснення представників сторін, встановив наступні обставини:

За укладеним між ДП “Бердянський морський торговельний порт” (ПОРТ) і ТОВ “Фірма “Бердянськзовніштранс” (Експедитор) договору №5”К” від 02.04.03 ПОРТ здійснював своїми силами і засобами перевантаження зернових вантажів і насіння соняшника, кукурудзи, які поступають для фірм-експортерів, з якими Експедитор має договори, на судно у причалу ПОРТУ за прямим варіантом з вагонів-зерновозів або автомашин, або в критий склад або на плавзасоби порту, а у випадку заявки Експедитора забезпечує приймання і належне відповідальне збереження зернових в критому складі.

19.09.03 між Фірмою “Бердянськзовніштранс ЛТД” (Експедитор) і Підприємством “Адора” (Вантажовласник) укладений договір-доручення №17/9-2003, згідно якому Вантажовласник доручає Експедитору здійснення робіт з перевалки і транспортно-експедиційному обслуговуванню в Бердянському морському порту зернових і оліїстих вантажів насипом. Відвантаження здійснюється на умовах FOB порт Бердянськ. Завезення вантажу в порт здійснюється в вагонах-зерновозах і автомобільним транспортом на погляд Вантажовласника.

Перевалка вантажу здійснюється за прямим варіантом (вагон-бункер-судно) або з тимчасовим збереженням на складах і плавзасобах порту. Плавзасоби надаються в оренду за окремим договором. Запланований об'єм переробки до кінця 2003р. складає 2000мт (п.1 договору).

Експедитор забезпечує приймання, зважування, розміщення, збереження вантажу в порту і завантаження його на судно (п.2.2 договору).

Експедитор несе відповідальність за збереження прийнятого до перевалки вантажу за якістю і кількістю (п.3.7 договору).

Вантажовласник зобов'язаний перед початком місяця подавати Експедитору письмову заявку на перевантаження вантажу або відмову в перевантаженні (п.3.10 договору).

Даний договір діє з моменту його підписання до 31 грудня 2003р. (п.6.1 договору). Договір може бути змінений, розірваний або продовжений за взаємною письмовою згодою сторін через місяць після повідомлення про це однією з сторін (п.6.3 договору).

Відповідно до ст.161 ЦК України (в редакції до 01.01.04), зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а за відсутності таких вказівок –відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Позивач свої зобов'язання по надходженню вантажу не виконав.

Взаємної письмової згоди про продовження строку дії договору сторонами не оформлялось, строк дії договору закінчився 31.12.03.

Статтею 11 Цивільного кодексу України закріплено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до п.2 цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Правочином, згідно п.1 ст.202 Цивільного кодексу України, є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Зобов'язанням, відповідно до п.п.1, 2 ст.509 цього Кодексу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.

За взаємною домовленістю між позивачем і першим відповідачем на транспортно-екпедиційне обслуговування, відповідно до Правил здійснення транпортно-експедиційної діяльності під час перевезення зовнішньоторговельних і транзитних вантажів, затверджених постановою КМ України від 21.09.93 №770, а також відповідно вказаному раніше договору між ДП “Бердянський морський торговельний порт” і ТОВ “Фірма “Бердянськзовніштранс” на надання послуг перевантаження, за період з 06.02.04 по 27.04.04 до Бердянського порту на адресу Підприємства “Адора” надійшов вантаж (насіння соняшника) автотранспортом кількістю 2 246,845тн, транспортно-експедиційне обслуговування якого здійснював перший відповідач.

Листом від 08.04.04 р. № 11/1380 позивач повідомив першого відповідача про наміри накопичувати насіння соняшника в порту Бердянськ до загальної кількості 4 000 МТ та вказав приблизну дату підходу судна –30 квітня.

Вказаної кількості для навантаження судна накопичено не було.

Перший відповідач звертався до позивача з проханням розпорядитись вантажем і повідомляв про понаднормативне збереження насіння соняшника, про що свідчить лист-відповідь позивача від 17.05.04 директору фірми “Бердянськзовніштранс ЛТД”, в якому вказано, що лист про понаднормативне збереження насіння соняшника розглянуто, ситуацію, яка склалася, вони контролюють і здійснюються зусилля для скорішої реалізації вантажу.

25.05.04 листом № 1/452 перший відповідач знов повідомив позивача, що керівництво морського торговельного порту Бердянськ неодноразово зверталось до нього з проханням здійснити заходи по вивезенню насіння соняшника зі складів порту, у зв’язку із тривалим зберіганням вантажу . За період зберігання двічі виникали випадки нагрівання насіння , а відповідно до п.4.3 ГОСТ 22391 –89 строк зберігання зазначеного вантажу не може перевищувати 1 місяць при умові активного вентилювання насіння.

Позивач відповів відповідачу листом № П /2207 з клопотанням провести роботи щодо збереження вантажу (перемішування насіння), у зв’язку із виявленням дільниці вантажу з температурою 400 С (склад №3, порт Бердянськ) для подальшої ліквідації багаття.

Протягом червня – липня 2004р. за дорученням Підприємства “Адора” було відвантажено на внутрішній ринок 2127,005 тон насіння соняшника.

Різниця між завезеною кількістю насіння соняшника і вивезеною повинна складати 119,84тн.

Актом від 26.07.04, складеним представниками фірми “Бердянськзовніштранс ЛТД” та Бердянського порту зафіксовано, зокрема, що фактичний залишок вантажу склав: насіння соняшника –26,320тн, брудний розсип –2,130тн, всього –28,450тн, що на 91,390тн менше ваги, прийнятої портом. Акт складений на предмет зняття з обліку на природний убуток 91,390тн соняшника фірми “Адора”.

Позивач надіслав першому відповідачу лист № Ш/1042 від 12.07.04 р., яким попередив про те, що станом на 12.07.04 р. за договором доручення № 17/9-2003р. від 19.09.03 р. на зберіганні у відповідача знаходиться залишок насіння соняшника у кількості 119,840тон, який належить Підприємству “Адора”. Лист містить також доручення позивача (власника вантажу) щодо відвантаження вказаної продукції до 19.07.04 р. за договором № 65/02/06 –04 від 07.06.04 р.

За ініціативою позивача 27.07.04 Бердянською філією Запорізької торгово –промислової палати проведений документальний аналіз приймання і відвантаження, а також масу і якість залишку на складах БМТП насіння соняшника, яке належить підприємству “Адора”, за результатами якого складений акт експертизи № В-184, серія АЄ № 000185 .

Актом встановлено, що між даними приймальних актів Бердянського морського торговельного порту, даними повідомлень про відвантаження і переваження залишку насіння соняшника на складах Бердянського морського торговельного порту має місце розходження на 91,390 тон насіння соняшника .

Документальний аналіз проводився без представників відповідачів.

Виходячи із вказаного документального залишку насіння соняшника і його вартості 1400грн. за тону відповідно листа Київагропромбіржи №05-07/04-1 від 05.07.04 позивачем заявлені первісні позовні вимоги про стягнення 167776грн. шкоди.

За клопотанням позивача по справі проведена судово-товарознавча експертиза Регіональним судово-експертним бюро м.Запоріжжя (Висновок від 12.10.07).

Згідно п.2 заключної частини висновку, загальний максимально можливий розмір утрати внаслідок припустимої погрішності при зважуванні і природних втрат при перевезеннях автотранспортом, при збереженні на складах і зниження вологості насіння міг скласти 28707кг.

Виходячи із встановлених експертизою можливих втрат позивач просить стягнути збитки в сумі 184553грн. 65коп. (вартість 91,133тн насіння соняшника).

Відповідно до ст.224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частинами першою і другою статті 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. Відповідно до ст.54 ГПК України, тягар доведення факту невиконання або неналежного виконання зобов'язання контрагентом, наявність збитків, а також причинного зв'язку між першим та другим лежить на позивачеві.

Позивачем не доведений факт невиконання або неналежного виконання зобов'язання відповідачами з огляду на наступне:

Згідно п.1 заключної частини вказаної раніше судово-товарознавчої експертизи, збереження насіння соняшника Фірми “Адора” на складах ДП “Бердянський морський торговельний порт” в період з 06.02.2004-27.04.2004р. по 26.06.2004-09.07.2004р. нормативно перевищило встановлені ГОСТ 22391-89 строки збереження. Строки збереження насіння соняшника з вологістю 8,1% і засміченістю 2,6% (відомості з матеріалів справи), що надійшло від Фірми “Адора”, нормативно не повинні перевищувати 1 місяця.

Другим відповідачем наданий лист-відповідь Запорізької обласної державної хлібної інспекції від 30.11.07 №495/19 на його запит, в якому вказано, що Запорізька облдержхлібінспекція повністю згодна з висновком експертизи щодо перевищення строків зберігання соняшнику відповідно вимог ГОСТ 22391-89 “Подсолнечник. Требования при заготовках и поставках”. Відповідно вимог ГОСТ 22391 п.4.3 соняшник з вологістю не більше 9,0% і смітною домішкою не більше 3,0% закладаються на тимчасове зберігання при умові їх активного вентилювання. У зв'язку з надходженням соняшнику з середньою вологістю 8,1% можливо припустити, що соняшник завозився з різною вологістю та партія була сформована неоднорідно. Таким чином протягом зберігання могли виникнути більші втрати в масі соняшнику, за рахунок природних процесів, які протікають у зерновій масі (дихання, самозігрівання, псування, інш.) за рахунок збільшення пошкоджених та зіпсованих зерен.

Насіння соняшника завозилось позивачем з 06.02.04 по 27.04.04, навантаження на судно планувалось з 30.04.04, тобто вже з перевищенням можливого місячного строку збереження. Після цієї дати насіння продовжувало знаходитись в порту.

Як вказано раніше, перший відповідач неодноразово звертався до позивача розпорядитись насінням соняшника, яке псується.

Фактично це насіння вивозилось з території порту автотранспортом в червні-липні 2004р.

Таким чином, понаднормативне збереження насіння соняшника, наслідком якого є природні убутки і взагалі псування насіння, відбулося не з вини першого відповідача, а є наслідком дій (бездіяльності) самого позивача.

Відповідно до ч.3 ст.226 ГК України, сторона господарського зобов'язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов'язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше.

Крім того, позивачем не доведені і в матеріалах справи відсутні точні дані про те, які саме втрати насіння соняшника мали місце. За різними документами рахується різна кількість втрат і залишку.

Актом від 26.07.04, складеним представниками фірми “Бердянськзовніштранс ЛТД” та Бердянського порту зафіксовано, зокрема, що фактичний залишок вантажу склав: насіння соняшника –26,320тн, брудний розсип –2,130тн, всього –28,450тн.

За актом експертизи Бердянської філії Запорізької ТПП від 27.07.04 встановлено документальне розходження ваги насіння між завезеним, вивезеним і фактичним залишком –91,390тн.

За висновками акта судово-товарознавчої експертизи залишок повинен складати 62,683тн (91,390тн-28,707тн). При цьому вказано, що це можливий розмір, тобто не точний.

В листі Запорізької обласної державної хлібної інспекції від 30.11.07 №495/19 вказано, що протягом зберігання соняшника в порту могли виникнути більші втрати в масі соняшнику, ніж вказано в акті судово-товарознавчої експертизи.

При невизначені точної маси насіння соняшника, яке було втрачено у зв'язку з природними та іншими убутками станом на липень 2004р., неможливо встановити масу насіння, яке повинно було знаходитись в порту, а звідси –суму фактичних збитків, які могли бути при наявності вини відповідачів.

Неможливе стягнення приблизної суми понесених збитків.

Крім того, на липень 2004р. в порту знаходилось насіння соняшника 28,450тн (насіння - 26,320тн, брудний розсип –2,130тн).

Листами від 10.11.04 №1/1122 та від 30.11.04 №1/1178 перший відповідач повідомив позивача про необхідність вивезення залишку насіння соняшника у кількості 28,45тн.

Позивач відмовився розпорядитись цим залишком.

Вартість цього насіння соняшника не може бути віднесена на збитки, так як не є збитками в розумінні ст.224 ГК України.

З огляду на викладене підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.46, 47-1, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити.

Суддя С.А.Гончаренко

За згодою сторін в засіданні 26.02.08 оголошена вступна і резолютивна частини рішення. Рішення в повному обсязі складено 03.03.08.