ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2008 р.

№ 18/55-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

Плюшко І.А.,

суддів

Разводової С.С. (доповідач по справі), Самусенко С.С.,

розглянувши касаційну скаргу ТОВ "Форест"

на

рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.08р.

у справі

№ 18/55-08

за позовом

ТОВ "Континенталь-Енерго"

до

ТОВ "Форест"

треті особи на стороні позивача

ТОВ "Піраміда ДТМ", ТОВ "Екологія-Дніпро"

про

визнання права власності

За участю представників сторін

від позивача Семикіна Л.В. дов. від 01.08.07р. № 86,

від відповідача не з'явилися,

від третіх осіб не з'явилися

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Континенталь-Енерго" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Форест" про визнання права власності на вуглевмісний шлам в кількості 2 800 000 тонн відповідно до договору № 01/21/06-2005 від 21.06.05 р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2008 року (суддя Петрова В.І.) у справі № 18/55-08 позов задоволено.

Суд в обгрунтування прийнятого рішення посилається на ст.ст. 328, 334, 386, 392 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "Форест" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2008 року у справі № 18/55-08, посилаючись на порушення та невірне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 328, 629, 651 Цивільного кодексу України, ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши доповідь судді доповідача, розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що між ТОВ "Піраміда ДТМ" (Постачальник) та ТОВ "Континенталь-Енерго" (Покупець) було укладений договір поставки № 01/21/06-2005 від 21.06.2005 року. Згідно умов вказаного договору Постачальник зобов`язався поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію, вільну від домагань третіх осіб. У додатку № 1 від 21.06.2005 р. передбачено, що Постачальник постачає Покупцю вуглевмісний шлам, який знаходиться на ділянці, яка раніше була золошламонакопичувальними відстійниками ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", у кількості 2 800 000 тонн загальною вартістю 3158400 грн. з ПДВ. Оплата за поставлену продукцію здійснюється в термін 90 банківських днів з дати поставки. Датою поставки є дата акта приймання-передачі продукції.

Відповідно до акту приймання-передачі від 21.06.2005 р. та видатковою накладною № 01/21/06. ТОВ "Піраміда ДТМ" на умовах вищезазначеного договору поставки передало Позивачу вуглевмісний шлам, який знаходиться на ділянці, яка раніше була золошламонакопичувальними відстійниками ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е. Дзержинського", у кількості 2 800 000 тонн загальною вартістю 3 158 400 грн. з ПДВ.

Місцевий господарський суд встановив, що позивач 23.06.2005 р. сплатив ТОВ "Піраміда ДТМ" вартість переданого вуглевмісного шламу в повному обсязі в сумі 3158400,00 грн.

Згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому, до передачі майна прирівнюється вручення коносаменту або іншого товарно-розпорядчого документу.

Статтею 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Суд першої інстанції зазначив, що позивач правомірно набув право власності на вуглевмісний шлам за договором поставки від 21.06.2005 р.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов підставного висновку, що, оскільки відповідач не надав будь-яких доказів набуття ним права власності на спірний вуглевмісний шлам, то вимоги позивача підлягають задоволенню.

Доказам по справі в їх сукупності, у порядку виконання припису ст. 43 ГПК України, суд дав правильну юридичну оцінку і постановив рішення, яке відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Беручи до уваги межі перегляду справи в суді касаційної інстанції та повноваження останнього, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції, відповідає нормам матеріального і процесуального права та підстав для його зміни або скасування не має.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1115, 1117 , 1119 - 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

1.           Касаційну скаргу ТОВ "Форест" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.08р. по справі № 18/55-08 залишити без змін.

Головуючий, суддя І.А. Плюшко

Судді                                                                        С.С. Разводова

С.С. Самусенко