ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА                                                                                                                         ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.08                                                                                           Справа № 2/28

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого –судді                                                  Давид Л.Л.

Суддів                                                                      Краєвської М.В.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Львівської міської ради, за вих. №1.7-4988/1104 від 20.06.2008 р. та ВАТ «Львівський локомотиворемонтний завод», за вих.. №1926 від 07.07.2008 р.

на рішення Господарського суду Львівської області від 30.05.2008 р.

у справі № 2/28 (суддя – Мороз Н.)

за позовом Закритого акціонерного товариства «Акціонерної компанії «Альфа», м. Львів

до відповідача 1 Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача 2 Обласного комунального підприємства Львівської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», м. Львів

до відповідача 3 Відділу приватизації державного житлового фонду Залізничного району м. Львова, м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача Відкрите акціонерне товариство «Львівський локомотиворемонтний завод», м. Львів

про визнання права власності на об’єкт нерухомого майна

за участю представників сторін:

від позивача: Ганущин М.В. –представник (довіреність б/н від 25.02.2008 р.);

від відповідача 1: не з»явились;

від відповідача 2: не з»явились;

від відповідача 3: не з»явились;

третя особа: Брич Л.В. –начальник юридичного бюро (довіреність за №21 від 03.01.2008 р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.05.2008 р. у справі №2/28 задоволено позовні вимоги Закритого акціонерного товариства «Акціонерної компанії «Альфа», м. Львів (надалі –Позивач) до відповідачів: Львівської міської ради, м. Львів ( надалі –Відповідач 1), Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», м. Львів (надалі –Відповідач 2), Відділу приватизації державного житлового фонду Залізничного району м. Львова (надалі –Відповідач 3) та до Відкритого акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод», м. Львів про визнання права власності. Визнано за Закритим акціонерним товариством «Акціонерною компанією «Альфа»право власності на об»єкт нерухомого майна –автозаправочну станцію, що знаходиться за адресою, м. Львів, вул. Залізнична, 1а. Стягнуто з ВАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» на користь ЗАТ «Акціонерної компанії «Альфа»- 85 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Львівська міська рада та ВАТ «Львівський локомотиворемонтний завод», не погодившись з вищезазначеним рішенням, подали апеляційні скарги.

Відповідач 1 - Львівська міська рада, - в апеляційній скарзі, за вих. №1.7-4988/1104 від 20.06.2008 р. та в доповненні до неї, за вих. №1.7-5683/1104 від 24.07.2008 р. покликається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства та неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

- судом проігноровано положення ст. 376 Цивільного кодексу України, з огляду на те, що відповідно до ухвали №244 від 27.05.1999 р. «Про затвердження «Схеми розміщення в м. Львові автозаправних і авто газозаправних станцій загального користування», дозвіл на розміщення автозаправочної станції за адресою: м. Львів, вул. Залізнична, 1а є тимчасовим. Згідно державного акту на право постійного користування , який видано на підставі ухвали Львівської міської ради від 27.04.2000 р. №603, користувачеві надано у постійне користування 13, 4672 га. землі в межах згідно з планом землекористування для обслуговування споруд, а не для здійснення будівництва;

- судом порушено норми процесуального права, а саме: оскаржуване рішення прийняте 30.05.2008 р. за відсутності представника Львівської міської ради, чим порушено її конституційні права на захист.

Дані обставини , на думку Відповідача 1, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та прийняття нового, яким останній просить в позові –відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю.

Відповідач 4 –ВАТ «Львівський локомотиворемонтний завод», - в апеляційній скарзі за вих. № 1926 від 07.07.2008 р. та в доповненні до останньої за вих. №2552 від 10.09.2008 р. покликається на те, що оскаржуване рішення в частині третій, щодо стягнення з ВАТ «Львівський локомотиворемонтний завод»на користь Позивача 85 грн. державного мита та 118 грн. інформаційно-технічних послуг, прийнято з порушенням норм процесуального права, з огляду на те, що на всіх засіданнях ВАТ «Львівський локомотиворемонтний завод»виступало у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача, ніхто не ініціював заміни третьої особи на відповідача 4, а відтак суд безпідставно та всупереч ст. 24 Господарського процесуального кодексу України здійснив заміну ВАТ «Львівський локомотиворемонтний завод»(третя особа) на Відповідача 4. Крім цього, як стверджує Скаржник, між ним та Позивачем немає спору, а відтак визнання його винною стороною та покладення на нього всіх витрат по справі є неправомірним. Відповідно до цього, просить рішення Господарського суду Львівської області від 30.05.2008 р. в оскаржуваній частині скасувати.

Представник Позивача –ЗАТ «Акціонерна компанія «Альфа», - у відзиві на апеляційну скаргу Львівської міської ради заперечив доводи апеляційної скарги з тих мотивів, що належність Позивачеві спірного майна Відповідачами не оспорюється , а спір виник з підстав відсутності необхідних документів для отримання свідоцтва про право власності внаслідок недотримання Позивачем порядку його отримання. Також Позивач зазначає, що загальні засади здійснення будівництва об»єктів нерухомості визначені ст. 375 Цивільного кодексу України. Недотримання особами , що здійснюють будівництво, вимог, передбачених ст. 375 Цивільного кодексу України є підставою для визнання такого будівництва самочинним. Земельна ділянка, на якій здійснювалось будівництво, належить на праві постійного користування ВАТ «Львівський локомотиворемонтний завод», що підтверджується державним актом на право постійного користування землею, і останній не заперечує проти визнання права власності на станцію виключно за Позивачем, що підтверджується нотаріально посвідченим листом від 13.06.2007 р. та доповненням №3 від 07.03.2007 р. до Договору про сумісну діяльність від 29.04.1999 р. Відповідно до цього , Позивач стверджує, що ним правомірно використано земельну ділянку , що належить ВАТ «Львівський локомотиворемонтний завод»на праві постійного користування, для будівництва автозаправної станції. Щодо апеляційної скарги ВАТ «Львівський локомотиворемонтний завод»Позивач у відзиві вказує, що місцевим господарським судом не порушено норми процесуального права при прийнятті рішення і вірно у відповідності до вимог ст.. 24 Господарсько процесуального кодексу здійснено заміну ВАТ «Львівський локомотиворемонтний завод»із третьої особи на Відповідача 4. Згідно з цим просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу Львівської міської ради без задоволення.

Відповідач 1 (Скаржник), Відповідач 2 та Відповідач 3 участі уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, причин неявки не повідомили хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про вручення за № 3343122, №3343130, №3343106, №3499262, №3499246, №3499238. Ухвалою суду від 14.07.2008 р. участь представників сторін визначено на власний розсуд та попереджено сторін, що у разі відсутності їх уповноважених представників, справа буде розглянута по суті за наявними у ній матеріалами у відповідності до вимог статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Відповідача 4 в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, просить скасувати п. 3 резолютивної частини рішення місцевого господарського суду, а в решті залишити без змін.

Представник Позивача в судовому засіданні погодилась з доводами апеляційної скарги ВАТ «Львівський локомотиворемонтний завод»та просила витрати по розгляду справи покласти на Позивача, оскільки такі фактично сплачені, а спору між Позивачем та Відповідачем 4 не існує. В решті рішення місцевого господарського суду просить залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши представників сторін у попередньому судовому засіданні, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

29.04.1999 р. ЗАТ «Акціонерна компанія «Альфа»(надалі Сторона 1) та Львівським державним локомотиво - ремонтним заводом (надалі Сторона 2) укладено Договір про сумісну діяльність (надалі Договір (а.с.10-12).

Пунктом 1 Договору визначено, що Сторони за даним договором зобов»язуються шляхом об»єднання майна і зусиль сумісно діяти для досягнення спільної господарської мети, а саме: будівництво та експлуатація автозаправного комплексу (надалі –об»єкт), який буде знаходитись за адресою: м. Львів, вул. Залізнична, 1а. В п. 3.2. Договору , Сторона 2 зобов»язалась оформити необхідну документацію, підготувати територію для проведення будівництва тощо, а Сторона 1 згідно п. 3.1. Договору зобов»язалась провести роботи по будівництву та здачі в експлуатацію автозаправного комплексу, залучити для виконання робіт трудові, матеріальні та інші ресурси.

17.05.2001 р. Сторонами договору про сумісну діяльність укладено доповнення №2 до вищезазначеного Договору, згідно якого у відповідності до вимог Положення про порядок корпоратизації підприємств, затвердженого постановою КМ України від 05.07.1993 р. №508 та на підставі наказу Міністерства транспорту України від 23.04.2001 р. №235 Львівський державний локомотиво - ремонтний завод перетворено у Відкрите акціонерне товариство «Львівський локомотиворемонтний завод», а відтак згідно даного доповнення Стороною по Договору замість Львівського державного локомотиво - ремонтного заводу стає ВАТ «Львівський локомотиворемонтний завод», як його правонаступник (а.с.14).

В подальшому Сторонами вносились зміни до Договору про сумісну діяльність від 29.04.1999 р., які відображені в доповненні №3 від 07.03.2007 р. (а.с.104), згідно яких об»єкт –автозаправна станція по вул. Залізничній, 1а у м. Львові після завершення будівництва та введення його в експлуатацію, належить Стороні 1 на праві власності. Оформлення права власності на об»єкт відповідно до законодавства здійснює Сторона 1 (п. п. 4.1., 4.2.).

У відповідності до п. 5.1. Договору згідно з доповненнями №3 від 07.03.2008 р. (а.с.104), прибуток, отриманий в результаті сумісної діяльності, розподіляється Сторонами щорічно відповідно до часток Сторона 1 –95%, Сторона 2 –5%.

З матеріалів справи вбачається, що Стороною 2 на виконання Договору про сумісну діяльність відведено для будівництва автозаправної станції частину земельної ділянки, належної йому на праві постійного землекористування, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею І-ЛВ №001294 від 29.09.2000 р. (а.с.38-41), отримано дозвільну документацію, що підтверджується, зокрема, листом Головного управління архітектури і містобудування від 12.03.1999 р. №1610/301 «Про погодження робочого проекту автозаправної станції «Львівського локомотиворемонтного заводу»на вул. Залізничній в м. Львові»(а.с.103). Сторона 1, в свою чергу, забезпечила фінансування та будівництво автозаправної станції, що підтверджується випискою-довідкою №0025/04-08 від 25.04.2008 р. (а.с.118-120), що також не заперечується Стороною 2.

Акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об»єкта –автозаправної станції по вул. Залізничній, 1а від 02.03.2001 р. (а.с.16-18) затверджено наказом Департаменту землеустрою та планування забудови міста від 05.03.2001 р. №1610/120-07 «Про затвердження акту державної технічної комісії про готовність до експлуатації автозаправочної станції на вул. Залізничній 1а»(а.с.19). З акту вбачається, що будівництво автозаправної станції на вул. Залізничній 1а у м. Львові завершено та автозаправна станція прийнята в експлуатацію без зауважень.

Проте, Позивачу у видачі свідоцтва на право власності на згадану вище автозаправну станцію відмовлено із посиланням на недостатність документів, які б підтверджували набуття права власності, в зв»язку з чим останній звернувся до господарського суду за захистом свого права (а.с.21,23).

Місцевим господарським судом позовні вимоги ЗАТ «Акціонерна компанія «Альфа»задоволено та визнано за ним право власності на автозаправну станцію (об»єкт нерухомого майна), що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Залізнична, 1а.

При перегляді рішення в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду керувалась наступним.

У відповідності до вимог ст. 15 Цивільного кодексу України , кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається в доповненні №3 від 07.03.2007 р. до Договору про сумісну діяльність від 29.04.1999 р. (а.с.104), - об»єкт –автозаправна станція по вул. Залізничній, 1а у м. Львові після завершення будівництва та введення його в експлуатацію, належить Стороні 1 (ЗАТ «Акціонерна компанія «Альфа») на праві власності. Оформлення права власності на об»єкт відповідно до законодавства здійснює Сторона 1 (п. п. 4.1., 4.2.).

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є буд-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Автозаправна станція прийнята в експлуатацію без зауважень, що підтверджується актом від 02.03.2001 р., доказів порушення таким будівництвом прав чи інтересів сторін чи інших осіб суду не подано, відповідні дії сторонами не оскаржувались.

Крім цього, зі зведеного акту вартості будівель і споруд (а.с.94-101) вбачається, що автозаправна станція складається з автозаправної станції літ. Б площею 18,8 кв. м., насосної літ. Б площею 5,4 кв. м., навісу літ. Г, огорожі №1, замощень І, ІІ. Технічним описом та поверховими планами (а.с.59-60) підтверджується, що будівлі збудовані на фундаменті з цегли, що спростовують твердження про їх тимчасовий характер, що не відповідає вимогам до об»єктів нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до п.22 Додатку №2 до ухвали №244 від 27.05.1999 р. «Про затвердження «Схеми розміщення в м. Львові автозаправних і автогазозаправних станцій загального користування»(а.с.133-138) було надано дозвіл терміном 10 років для розміщення тимчасової, автозаправної станції за адресою: м. Львів, вул. Залізнична, 1а.

Судова колегія Львівського апеляційного господарського суду погоджується з твердженням місцевого господарського суду, про те що посилання на тимчасовий характер розміщення автозаправної станції не перешкоджає її будівництву як об»єкта нерухомого майна. Також місцевим господарським судом вірно зазначено, що при введені в експлуатацію автозаправної станції не було виявлено самовільності такого будівництва, оскільки доказів такого не подано. Відсутні й докази, які б свідчили про тимчасовість збудованої споруди.

Представник ВАТ «Львівський локомотиворемонтний завод», як і в засіданнях місцевого господарського суду так і в судових засіданнях апеляційної інстанції наголошує на те, що не заперечує проти визнання права власності на автозаправну станцію, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Залізнична, 1а за ЗАТ «Акціонерною компанією «Альфа», не погоджується лише з визначенням його процесуального статусу як Відповідача 4, оскільки відсутній спір між сторонами з приводу автозаправної станції.

У відповідності до п. 10 додатку 1 до п. 2.1. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухома майно –переліку право встановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об»єкти нерухомого майна є зокрема, рішення судів, при чому не лише про визнання права власності на об»єкти нерухомого майна, а й про встановлення факту права власності на об»єкти нерухомого майна.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість та законність позовних вимог, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Заслуговують на уваги доводи апеляційної скарги ВАТ «Львівський локомотиворемонтний завод»про необґрунтованість переведення останнього з третьої особи в статус Відповідача 4.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 24 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

З матеріалів справи та пояснень представників Позивача та ВАТ «Львівський локомотиворемонтний завод»вбачається, що спору між ними з приводу визнання права власності на об»єкт нерухомого майна не існує, а відтак в місцевого господарського суду не було підстав для переведення ВАТ «Львівський локомотиворемонтний завод»зі статусу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача в статус Відповідача 4 та покладення на нього судових витрат по справі. Відповідно до цього, рішення місцевого господарського суду в частині третій підлягає скасуванню, а судові витрати по розгляду позовної заяви та апеляційних скарг слід віднести на рахунок Позивача за клопотанням останнього.

Щодо покликань Львівської міської ради про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, яке полягає у вирішенні спору за відсутності представника Відповідача 1, судова колегія зазначає, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.05.2008 р. розгляд справи відкладено в судове засідання на 30.05.2008 р., копія якої надіслана сторонам 23.05.2008 р. згідно відмітки на оригіналі останньої (а.с.140), крім цього, розгляд справи ухвалами суду неодноразово відкладався. Враховуючи наведене, Відповідач 1 мав час та можливість подати докази в спростування вимог Позивача чого останнім, як вбачається з матеріалів справи, не зроблено.

За таких обставин судова колегія вважає доводи апеляційної скарги Львівської міської ради документально не підтвердженими.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про скасування пункту 3 рішення місцевого господарського суду, а в решті останнє є таким, що відповідає нормам чинного законодавства, матеріалам та дійсним обставинам справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Львівської міської ради, за вих.. № 1926 від 07.07.2008 р. –задоволити частково.

2.          Апеляційну скаргу ВАТ «Львівський локомотиворемонтний завод»за вих. № 1926 від 07.07.2008 р. –задоволити повністю.

3. Пункт третій рішення Господарського суду Львівської області від 30.05.2008 р. у справі № 2/28 скасувати. Витрати по розгляду позовної заяви та апеляційних скарг віднести на рахунок Позивача.

4.          В решті рішення Господарського суду Львівської області від 30.05.2008 р.у справі №2/28 залишити без змін.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

6. Справу № 2/28 повернути Господарському суду Львівської області.

Головуючий суддя                                                                      Л.Л.Давид

Суддя                                                                                          М.В.Краєвська

Суддя                                                                                          Х.В.Мурська