КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2008                                                                                           № 9/58

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна В.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державне підприємство "Донецька залізниця"

на рішення Господарського суду м.Києва від 21.04.2008

у справі № 9/58

за позовом                               Державне підприємство "Донецька залізниця"

до                                                   Приватне підприємство "ВТБ Лізинг Україна"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 3022,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 21.04.2008 р. у справі № 9/58 позов ДТГО „Донецька залізниця” до ПП „ВТБ Лізинг Україна” про стягнення 3022,20 грн. залишений без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням позивач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду міста Києва скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Позивач у апеляційній скарзі посилається на те, що рішення було прийнято судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача, в судовому засіданні, апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва без змін.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, 21.08.2007 сторонами укладений договір фінансового лізингу № 103-ФЛ за умовами якого, відповідач зобов’язався передати швидкодіючі вимикачі ( надалі-товар), а позивач прийняті та сплатити їх вартість. Кількість та строк передачі товару сторонами передбачається графіком, якій є невід’ємною частиною до договору та оформлюється як додаток до договору.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок – відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Первісним графіком передачі предмета лізингу, відповідач повинен був здійснити першу передачу товару у кількості 15 одиниць у жовтні 2007 року, однак передача відбулася у березні 2008 у кількості 10 одиниць згідно додаткової угоди до договору та графіком, викладеним у новій редакції ( а.с. 36-37).

Позивач вважає що відповідачем порушені умови договору, а тому повинен сплатити пеню за кожен день прострочення, а саме за період з 01.11.07 по 04.11.2007 що складає 3022,20 грн. Також вважає що, господарський суд невірно дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, посилаючись на додаткову угоду, якої змінені строки на кількість передачі товару, оскільки додаток підписаний лише 05.11.2007, а тому нарахування пені з його боку правомірно.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред’явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Колегія суддів не погоджується з висновками позивача, так як п.2.2 договору фінансового лізингу сторони передбачили що, у разі зміни строків постачання товару виробником, графік передачі може змінюватися шляхом додаткової угоди.

Відповідачем повідомлено, що виробник затримує випуск товару, а тому просить позивача внести зміни до графіку передачі, в зв’язку з чим сторонами укладена додаткова угода № 1 де графіком передбачена перша поставка товару у кількості 10 одиниць у березні 2008.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те що, додаткова угода, якою змінені строки та кількість поставки підписана 05.11.07, що підтверджується штампом про її реєстрацію, оскільки реєстрація угоди у юридичної служби позивача не є доказом підписання саме датою вказаною у штампі, крім того, представник позивача в судовому засіданні пояснив, що пропозиція про зміні умов поставки отримані 17-18 жовтня 2007.

У матеріалах справи є акт приймання-передачі майна в лізинг від 18.03.2008, підписаний обома сторонами, про одержання 10 одиниць товару. Акт не містить зауважень стосовно кількості або строків поставки, що підтверджує поставку товару відповідачем на умовах укладеного договору фінансового лізингу та додаткової угоди до нього.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної, а рішення господарського суду є обґрунтованим і таким, що відповідає чинному законодавству.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ДТГО „Донецька залізниця” залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 21.04.2008 року у справі № 9/58 залишити без змін.

2.          Матеріали справи повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

12.06.08 (відправлено)