ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" травня 2008 р.

Справа № 28/26-08-601

За позовом Закрите акціонерне товариство "Херсонське обласне паливопостачальне підприємство "Херсоноблпаливо";

до відповідача Одеська залізниця Товариство з обмеженою відповідальністю "Техенергоремпостач"

про стягнення 2283,62грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

від позивача: Головко Д.О. –за дорученням;

від відповідачів: 1) Одеської залізниці –Шинкаренко Ю.В. за дорученням;

2) ТОВ „Техенергоремпостач” –не з’явився.

СУТЬ СПОРУ: 19.02.2008 р. за вх. № 826 ЗАТ „Херсонське обласне паливопостачальне підприємство „Херсоноблпаливо”” (далі –Позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Одеської залізниці та Товариства з обмеженою відповідальністю „Техенергоремпостач” вартості нестачі вантажу у розмірі 2283,62 гривень.

Позивач на позовних вимогах наполягає.

Відповідач (Одеська залізниця) проти позовних вимог заперечує з підстав викладених у відзиві на позов (19.03.2008 р. вх. № 5516).

Відповідач (ТОВ „Техенергоремпостач”) належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, в судове засідання 19.03.2008 р., 07.04.2008 р. та 21.04.2008 р. не з’явився, представників не направив, відзиву та заперечень на позов не надав, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши доводи сторін, суд встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Техенергоремпостач” відправило на адресу Закритого акціонерного товариства „Херсонське обласне паливопостачальне підприємство „Херсоноблпаливо”” по залізничній накладній № 50294308 від 30 листопада 2007 року, у вагоні № 67357400 вугілля марки АС 6-13 у кількості 60 тон.

В результаті перевірки вантажу на станції призначення, було виявлено вагову недостачу в кількості 3,9 тон, про що було складено комерційний акт БК № 404313/12 від 06.12.2007 року. Згідно якого встановлено, що у вагоні ліворуч над 2 та 3 люком є поглиблення довжиною 250см., шириною 200см., глибиною до полу вагону, вантаж марковано вапном, в місцях поглиблення маркування, що наносилося відповідачем 2 Товариство з обмеженою відповідальністю „Техенергоремпостач” відсутнє, вагон технічно не справний.

Згідно рахунку-фактури вантажовідправника № 462 від 30.11.2007 р. вартість однієї тони вугілля складає 576,67 грн. без ПДВ.

Позивачем розрахована вартість недостачі, з урахуванням норми нестачі (природного збитку і граничної розбіжності при визначенні маси нетто), яка склала 2283,62 гривень.

Відповідач (Одеська залізниця) проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 19.03.2008 р. вх. № 5516.

Відповідач (ТОВ„Техенергоремпостач”) належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, в судове засідання 19.03.2008 р., 07.04.2008 р. та 21.04.2008 р. не з’явився, представників не направив, відзиву та заперечень на позов не надав

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін та проаналізувавши норми чинного законодавства в сфері залізничних перевезень, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 924 Цивільного Кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ст.110 Статуту Залізниць України, перевізник несе відповідальність за збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення і до видачі його вантажоодержувачу, якщо не доведе, що недостача виникла по незалежним від перевізника причинам.

Згідно зі ст.ст. 114, 115 Статуту, залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунку або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема договору або контракту купівлі –продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну, вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, в залізничній накладній № 50294308 від 30 листопада 2007 року вантаж розміщено і закріплено згідно з параграфами 3,4,6,7,8 розділу 1 додатку №14 до СМГС.

В акті загальної форми від 04.12.2007 р. № 1154 станції Апостолово Придніпровської залізниці зазначено: „...навантаження нижче бортів на 70 см.. Вантаж маркіровано окрім поглиблень ліворуч ходу потягу. Над 2 люками є щіль шириною 10 см. довжиною 70 см., відсутній арміровочний лист, щіль закладено дошкою та паклею. Слідів течі вантажу немає.

Згідно пункту 1 Правил складання актів (стаття 129 Статуту) із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства транспорту України від 31 січня 2004 року N 54, наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 12 вересня 2005 року N 540 ( далі Правила) при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6 до Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу від 25.02.99 N 113 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.99 за N 165/3458).

Аналіз приписів вказаного пункту Правил свідчить про те ,що при виявлені вищезазначених поглиблень в вагоні, станція Апостолово зобов’язана була скласти не акт загальної форми, а комерційний акт, в якому вказати причини виявлення поглиблень які могли вплинути на вагу вантажу в вагоні та на розмір недостачі.

06.12.2007 р. на станції призначення Каховка залізницею складено комерційний акт БК № 404313/12 від 06.12.2007 року. Згідно якого встановлено, що у вагоні ліворуч над 2 та 3 люком є поглиблення довжиною 250см., шириною 200см., глибиною до полу вагону, вантаж марковано вапном, в місцях поглиблення маркування, що наносилося відповідачем 2 Товариство з обмеженою відповідальністю „Техенергоремпостач” відсутнє, вагон технічно не справний.

Згідно акту про технічний стан вагону (контейнеру) № 11 від 06.12.2007 р. вагон № 67357400, згідно якого з лівої сторони вагону на 2 люкі правої поперечної балки рами відсутня частина шинельного /арміровочного/ листа розміром 700 мм. довжини, 100 мм. ширини, місце зірваного листа покрито іржею, у зв’язку з чим між кришкою люку та правою поперечною балкою виникла щіль шириною 100 мм, довжиною 700 мм. Через щіль втрата вантажу можлива /насипного/, відправник несправність бачити міг.

Зазначене свідчить про те, що Одеською залізницею взято до перевезення вантаж –вугілля сорту АС у кількості 60 тон, розміщеного і закріпленого згідно з параграфами 3,4,6,7,8 розділу 1 додатку №14 до СМГС. При відвантажені виявлено недостачу у розмірі 3900 кг. В ході розгляду справи, Одеською залізницею не доведено відсутність вини у нестачі вантажу при перевезенні.

Згідно ст.113 СЗУ –за незбереження (втрату, недостачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, залізниця несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що недостача виникла з незалежних від неї причин.

Крім того , відповідно до вимог ч. ІІІ ст. 27 Статуту залізниць України, під час перевезення вантажу, який здувається, відправник зобов’язаний вжити відповідних профілактичних заходів. У разі невиконання зазначених вимог відповідальність за втрату або пошкодження вантажу, що виникли з цієї причини, несе відправник.

Пунктами 5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 542 від 20.08.2001 р. встановлено, що у разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипаною дрібних часток вантажу під час перевезення. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. З метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Докази застосування відповідних профілактичних заходів або нанесення захисного маркування для забезпечення збереження вугілля „Відправник” суду не надав.

З наведеного вбачається, що як „Відправником” ТОВ „Техенергоремпостач” так і „Перевізником” Одеською залізницею порушені вимоги ст.ст. 27,110,111,113,114,115,129 Статуту залізниць України, а також п.п. 5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, тому відповідальність за нестачу вантажу у вагоні № 67357400 слід покласти на Відповідачів у рівних частинах.

Згідно зі ст.ст. 114, 115 Статуту, залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунку або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема договору або контракту купівлі –продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну, вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером.

Кількість і вартість відправленого вантажу Позивач належним чином підтвердив рахунком-фактурою вантажовідправника № 462 від 30.11.2007 р. та платіжним дорученням від 01.02.2008 р. згідно якому перерахував постачальнику 44427,84 грн., вартість однієї тони вугілля складає 576,67 грн. без ПДВ.

Розрахунок вартості недостачі вантажу здійснено Позивачем правильно з урахуванням норми недостачі (сума норми природної втрати та граничною розходження визначення маси нетто) для вугілля (завантаженого не у вологому стані) у розмірі 1% маси: 3900 кг –600 кг (1% від 60000 кг) = 3300 кг х 0,692 грн. (вартість вугілля з ПДВ) = 2283,62 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному об’ємі.

Судові витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу віднести за рахунок Відповідачів пропорційно задоволеним вимогам, згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Одеської залізниці (65012 м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19 п/р 1 в ОФАБ “Експрес-банк” в м. Одеса, МФО 328801, код 01071315) на користь Закритого акціонерного товариства „Херсонське обласне паливопостачальне підприємство „Херсоноблпаливо”” (73000, м. Херсон, вул. Маяковського,9, п/р 0301 в ХФ АБ „Брокбізнесбанк”, МФО 352372, код 01883094) –1141 /одна тисяча сто сорок одна/ гривна 81 копійка вартості нестачі вантажу; 51 грн. –держмита; 59 грн. –витрати на ІТЗ судового процесу.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Техенергоремпостач” (83001, місто Донецьк, вул. Постишева 105/31, код 32757710) на користь Закритого акціонерного товариства „Херсонське обласне паливопостачальне підприємство „Херсоноблпаливо”” (73000, м. Херсон, вул. Маяковського,9, п/р 0301 в ХФ АБ „Брокбізнесбанк”, МФО 352372, код 01883094) –1141 /одна тисяча сто сорок одна/ гривна 81 копійка вартості нестачі вантажу; 51 грн. –держмита; 59 грн. –витрати на ІТЗ судового процесу.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Гуляк Г.І.