ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
Справа  № 4/71-38
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів
Скрутовський П.Д.

Слука М.Г.

розглянув
апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю «Арго», с.Зміїнець Луцького району

на
рішення Господарського
суду Волинської області від 06.11.2007р.

у
справі № 4/71-38

за
позовом приватного
підприємця ОСОБА_1, м.Луцьк

до
відповідача 1 Товариства
з обмеженою відповідальністю «Арго», с.Зміїнець Луцького району

до
відповідача 2 Луцької
міської ради, м.Луцьк

до відповідача 3 Акціонерного
товариства «Українська пожежно-страхова компанія» , м.Луцьк

про стягнення 6700,20 грн.

За
участю представників сторін:

від
позивача: ОСОБА_1.

від
відповідача 1: не
з»явився.

від
відповідача 2: не
з»явився.

від відповідача
3: не з»явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Господарського суду Волинської області від 06.11.2007р. у справі № 4/71-38
задоволено позов приватного підприємця ОСОБА_1, м.Луцьк до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Арго», с.Зміїнець Луцького району та стягнуто з
ТзОВ «Арго», м.Луцьк в користь підприємця ОСОБА_1., м.Луцьк 6700,20 грн.
збитків, 102,00 грн. витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 600,00грн. на юридичну
допомогу адвоката. В позові підприємця ОСОБА_1., м.Луцьк до Луцької міської
ради, м.Луцьк та акціонерного товариства "Українська пожежно -страхова
компанія", м.Луцьк відмовлено.

Рішення
місцевого господарського суду мотивоване нормами п.4 ч.1 ст.512, ст.514, ч.ч.1,
2 ст.1166, ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України.

Скаржник,
відповідач 1 у справі, з рішенням місцевого господарського суду не погодився,
подав апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати з підстав неповного
з»ясування обставин та недоведеності обставин, що мають значення для справи,
невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування
норм матеріального права, в позові відмовити, з мотивів викладених в
апеляційній скарзі.

Відповідачі
1, 2, 3 участі уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили,
хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Про
причини не явки відповідачі 1, 2 не повідомили. Відповідач 3 надіслав
клопотання про відкладення розгляду справи у зв»язку з перебуванням представника
Чап»юк Л.М. у відпустці.

Вказане
клопотання відхиляється апеляційним господарським судом, оскільки у
відповідності до ст.28 ГПК України представником юридичної особи може бути
будь-яка особа, повноваження якої підтверджуються довіреністю від імені
підприємства, організації. Необхідність участі у справі саме гр.Чап»юк Л.М. не
випливає із матеріалів справи.

Представник
позивача в судовому засіданні проти вимог та доводів апеляційної скарги
заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу
відповідача 1 -без задоволення.

Виходячи
з приписів ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд вбачає за можливе
розглянути справу за наявними у ній матеріалами за відсутності представників
відповідачів.

Розглянувши
доводи відповідача 1, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення
представника позивача, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний
господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої і апеляційної
інстанцій, 17.08.2005р. о 17.50 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки
ТАЗ-3302", д.н. НОМЕР_1, який належить відповідачу 1 - ТзОВ «Арго»,
заїжджаючи до торгівельної точки, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок
чого пошкодив секцію зупинки громадського транспорту по вул.Словацького в
м.Луцьку. Після цього він залишив місце ДТП, не повідомивши працівників ДАІ,
страховика - Акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія».
Постановою Луцького міськрайонного суду від 17.10.2005р. ОСОБА_2. визнано
винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено штраф в розмірі
170 грн. Внаслідок ДТП були пошкоджені конструкції зупинки громадського
транспорту. Дана обставина стверджується актом обстеження критої зупинки
громадського автотранспорту «Драматичний театр» по вул.Словацького в м.Луцьку.
Згідно з цим актом обстеження: «Конструкція зупинки складається з шести опор,
виконаних з двох полос швелера № 12, зашитих листом. На опорах стоять дві
арочні конструкції, накриті металочерепицею червоного кольору та металопрофілем
білого кольору. (Умовно нумерацію опор проведено від будинку обласного суду).
Перша та друга опори зігнуті при основі, а також і по своїй площині зігнуті
дугою. Третя та четверта опори зігнуті при основі і також дали сильний нахил в
сторону драмтеатру. Лист обшивки швелерів відірвано. Аналогічно і шоста опора.
Перша опора зігнута при основі і дала сильний нахил в сторону драмтеатру, а
також зігнута відносно своєї осі по всій площині. Лист обшивки відірвано. Крім
того, арка між четвертою та п'ятою опорами сплюснулась, і має сильну
деформацію. Також вирвано з пазів і деформовано всю металоконструкцію. Стан
металоконструкції зупинки фактично є аварійним, і при сильному пориві вітру
може впасти на землю, а оскільки це автозупинка, то існує загроза життю людей.»

ОСОБА_1.
-позивач у справі здійснює підприємницьку діяльність, в тому числі на
вул.Словацького в м.Луцьку на зупинці громадського транспорту «Драматичний
театр», пошкодженій внаслідок вищеописаного ДТП.

Згідно з
ч.1 ст.35 Закону України «Про власність»від 07.02.1991р. № 697-ХІІ, який діяв
станом на час заподіяння шкоди, об'єктами права комунальної власності є майно,
що забезпечує діяльність відповідних Рад і утворюваних ними органів; кошти
місцевих бюджетів, державний житловий фонд, об'єкти житлово-комунального
господарства; майно закладів народної освіти, культури, охорони здоров'я,
торгівлі, побутового обслуговування; майно підприємств; місцеві енергетичні
системи, транспорт, системи зв'язку та інформації, включаючи націоналізоване
майно, передане відповідним підприємствам, установам, організаціям; а також
інше майно, необхідне для забезпечення економічного і соціального розвитку
відповідної території.

Вищезазначена
зупинка є комунальною власністю м.Луцька.

Належних
доказів на підтвердження своїх доводів, зокрема витягу з Реєстру прав про
реєстрацію прав відповідно до Тимчасового положення про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 07.02.2002р. №  7/5,
про те, що зупинка є власність позивача скаржник не подав. Довідка Волинського
БТІ про те, що право власності на зупинку громадського транспорту по вул.Словацького
в м.Луцьку ні за ким не оформлено не підтверджує права власності позивача на
дану зупинку. Довідка управління житлово-комунального господарства виконавчого
комітету від 13.10.2005р. № 619-1/7 про те, що крита зупинка по вул.Словоцького
перебуває у власності ОСОБА_1., є неналежним доказом права власності на
нерухоме майно.

Згідно з
вимогою Луцького міського голови від 26.09.2005р. № 4.15-938, в зв'язку з тим,
що внаслідок ДТП металева конструкція корпусу зупинки знаходилася в аварійному
стані та загрожувала життю пасажирів, псувала архітектуру міста, а ніяких дій
по її ремонту відповідач 1 - ТзОВ «Арго»не вчиняв, а також в зв'язку з тим, що
позивач здійснює підприємницьку діяльність на вказаній зупинці, ОСОБА_1. було
зобов'язано провести ремонтні роботи за власні кошти в повному обсязі. На виконання
цієї вимоги Луцького міського голови ОСОБА_1. за власні кошти провела ремонтні
роботи. На реконструкцію зупинки витрачено кошти в розмірі 6700,20 грн., що
стверджується накладною № 835 від 03.11.2005р. та податковою накладною від
03.11.2005р.

Згідно з
п.4 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника третьою особою.

Згідно з
ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент
переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з
Договором уступки права вимоги від 20.07.2007р., укладеним між позивачем і
Луцькою міською радою -відповідачем 2, остання уступила позивачу право вимоги
заподіяних ДТП збитків.

Згідно з
ч.ч.1, 2 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або
фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання
ним своїх трудових обов'язків.

Згідно з
реєстраційною карткою АМТ власником автомобіля марки "ГАЗ 3302",
д.н.НОМЕР_1, є ТзОВ «Арго». З довідки ТзОВ «Арго» вбачається, що ОСОБА_2.
працював у ТзОВ «Арго» станом на 17.08.2005р. водієм за сумісництвом.

Відповідно
до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом.

Доводи
скаржника про те, що оскільки ним укладено з страховою компанією - Акціонерним
товариством «Українська пожежно-страхова компанія» - відповідачем 3 у справі,
договір страхування цивільної відповідальності, то збитки слід стягувати не з
володільця джерела підвищеної небезпеки, а страхової компанії, до уваги не
приймаються, оскільки шкоду майну територіальної громади м.Луцька (комунальній
власності) заподіяно відповідачем 1. Луцька міська рада -відповідач 2
зобов'язала позивача здійснити ремонт пошкодженого відповідачем 1 майна і
уступила позивачу право вимагати відшкодування заподіяних збитків. Позивач
виконала вимогу Луцького міського голови. Та обставина, що відповідач 1 має
договір цивільної відповідальності перед третіми особами, не звільняє його від
обов'язку відшкодувати позивачу понесені нею збитки на проведення пошкодженої
ним зупинки, оскільки перевід боргу на іншу особу може мати місце тільки зі
згоди кредитора, а позивач такої згоди відповідачу 1 не давала.

Доводи
скаржника про те, що він, як страхувальник за договором страхування цивільної
відповідальності, звертався до страховика -відповідача 3 про страховий випадок
з метою виплати третій особі страхового відшкодування, не приймаються судом до
уваги, оскільки не мають значення для справи. Тим більше, що у даному випадку
позивач не є третьої особою за договором страхування, такою третьою особою є
відповідач 2. Збитки ж для позивача є реальними, так як вона привела в належний
стан майно, пошкоджене з вини відповідача 1.

За таких
обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача 1 збитків в сумі 6700,20
грн. є підставною та правомірно задоволена судом першої інстанції.

20.07.2007р.
між позивачем та адвокатом ОСОБА_3. укладено угоду про надання юридичних послуг
за № 200707-1, відповідно до умов якого підприємцю ОСОБА_1. надано послуги по
підготовці матеріалів та представництву інтересів товариства в Господарському
суді Волинської області у справі за позовом підприємця ОСОБА_1, м.Луцьк до
відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Арго», с.Зміїнець,
Луцький район; Луцької міської ради, м.Луцьк; Акціонерного товариства
«Українська пожежно - страхова компанія», м.Луцьк про стягнення 6700,20 грн.
Позивачем на виконання вказаної угоди 23.08.2007р. оплачено рахунок №
2/-22/08/2007 від 22.08.2007р. за надання послуг адвоката у справі № 4/71-38,
що підтверджується корінцем квитанції № 2/1-23/08/2007 від 23.08.2007р. на суму
600 грн. Відшкодування понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката в
розмірі 600 грн. включено позивачем до позовних вимог.

Відповідно
до ст.49 ГПК України до складу судових витрат належать витрати на оплату послуг
адвоката.

Відтак,
виходячи з наведеної норми, доведеності факту понесення позивачем витрат в сумі
600 грн. на оплату послуг адвоката та обставини дійсного представництва
адвокатом ОСОБА_3. інтересів позивача в суді, вказані витрати правомірно
включені судом першої інстанції до складу судових витрат та стягнуті на користь
позивача з відповідача 1, оскільки спір до суду доведений саме з його вини.

Тому з
огляду на викладене в сукупності та виходячи з приписів ст.ст.33, 34 ГПК
України, за якими кожна сторонами повинна належними і допустимими доказами
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень, враховуючи те, що доводами апеляційної скарги правомірності
висновків суду першої інстанції щодо задоволення позову не спростовано,
апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування рішення місцевого господарського суду.

Керуючись
ст.ст.99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,
Львівський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення
Господарського суду Волинської області від 06.11.2007р. у справі № 4/71-38
залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю
«Арго», с.Зміїнець Луцького району -без задоволення.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному
порядку.

Матеріали
справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя
Юрченко Я.О.

Суддя
Скрутовський П.Д.

Суддя                                                                                          Слука
М.Г.