ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2008 р. Справа № 55/69-08

вх. № 2023/5-55

Суддя господарського суду Гребенюк Н.В.

при секретарі судового засідання Калашніков М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - Кучеренко О.М.

відповідача- Пивоварової Т.П.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеренерго", м. Краматорськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо- технічне підприємство "Теплоенергопром", м. Х-в

про стягнення 90192,59 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеренерго", м. Краматорськ, звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо- технічне підприємство "Теплоенергопром", м. Х-в, 54966,00 грн. боргу, 35226,59 грн. штрафних санкцій та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення умов контракту № 2007 04/5- э від 27.04.07 р. неналежним чином виконав свої зобов"язання щодо повної та своєчасної оплати робіт.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19 березня 2008 р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 14 квітня 2008 р.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що сума основного боргу на вимогу позивача сплачена відповідачем повністю, у зв"язку з чим просить суд відмовити в стягненні основного боргу і штрафних санкцій. Докази сплати відповідачем суми основного боргу у розмірі 54966,00 грн. додані відповідачем до відзиву на позовну заяву.

14 квітня 2008 р. в судовому засіданні було оголошено перерву до13 травня 2008 р.

13 травня 2008 р. позивач в порядку ст. 22 ГПК України надав до суду уточнення до позовних вимог, в яких вказує на те, що відповідачем після порушення провадження у справі погашено суму основного боргу у повному обсязі, у зв"язку з чим позивач просить суд прийняти вказані уточнення та стягнути з відповідача 4853,40 грн. пені, 12782,42 грн. інфляційних, 1253,37 грн. 3% річних та судові витрати.

Вказані уточнення прийняті судом та розгляд справи продовжено з їх урахуванням.

13 травня 2008 р. відповідач надав до суду клопотання, в якому просить суд зменшити суму штрафних санкцій, у зв"язку з тяжким фінансовим становищем, доказом чого є пред"явлені претензіі відповідача до боржників, які не розрахувались з відповідачем за виконані роботи, що, на думку відповідача, призвело до значної дебіторської заборгованості.

13 травня 2008 р. відповідач надав до суду уточнення до відзиву на позовну заяву, в якому просить суд зменшити розмір штрафних санкцій, посилаючись на тяжкий фінансовий стан товариства. Відповідач також вказує на невірний розрахунок штрафних санкцій, здійснений позивачем та просить суд перевірити зазначений розрахунок заявлених штрафних санкцій.

13 травня 2008 р. сторони звернулись до суду з заявою про продовження строку розгляду справи до 15 червня 2008 р., у зв"язку з необхідністю надання додаткових документів та уточнень.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 травня 2008 р. було задоволено заяву сторін про продовження строку розгляду справи, продовжено строк розгляду справи до 15 червня 2008 р. та відкладено її розгляд на 03 червня 2008 р.

22 травня 2008 р. відповідач надав до суду уточнення до відзиву на позовну заяву, в яких вказує на те, що визнає позовні вимоги частково у сумі 2660,19 грн., а саме пеню у розмірі 1020,38 грн., 155,73 грн. 3% річних та 1484,08 грн. інфляційних нарахувань, у зв"язку з невірним розрахунком позивача.

27 травня 2008 р. позивач надав до суду письмові пояснення до уточнень до відзиву на позовну заяву, в яких просить суд задовольнити уточнені позовні вимоги та стягнути з відповідача 4853,40 грн. пені, 12782,42 грн. інфляційних, 1253,37 грн. 3% річних та судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 червня 2008 р. було відкладено розгляд справи на 10 червня 2008 р.

09 червня 2008 р. відповідач надав до суду заперечення на письмові пояснення позивача, в яких вважає тлумачення позивача щодо п. 11.2, 11.3 стосовно строків оплати, невірними та вважає, що строк оплати робіт визначений контрактом моментом пред"явлення позивачем відповідачеві рахунку до сплати, у зв"язку з чим визнає позовні вимоги у розмірі 2660,19 грн.

10 червня 2008 р. в судовому засіданні було оголошено перерву до 12 червня 2008 р.

У судовому засіданні 12 червня 2008 року представник позивача підтримувала уточнені позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача 4853,40 грн. пені, 12782,42 грн. інфляційних, 1253,37 грн. 3% річних та судові витрати.

Представник відповідача у судовому засіданні визнавала позовні вимоги частково у сумі 1020,38 грн. пені, 155,73 грн. 3% річних та 1484,08 грн. інфляційних нарахувань, у зв"язку з невірним розрахунком позивача.

Представники сторін звернулись до суду з заявою про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Ця заява розглянута судом та задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами з урахуванням наданих уточнень.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноважених представників сторін, судом встановлено наступне.

27 квітня 2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтеренерго", м. Краматорськ (далі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо- технічне підприємство "Теплоенергопром", м. Х-в (далі відповідач) було укладено контракт на будівництво об"єкту № 2007-04/5-Э, у відповідності до умов якого позивач зобов"язався виконати будівельно- монтажні роботи по монтажу металевих конструкцій, а відповідач, в свою чергу, прийняти та оплатити їх. Пунктом 4.1 контракту передбачений строк виконання робіт: травень- вересень 2007 р. Пунктами 11.2 та 11.3 контракту сторонами узгоджений порядок розрахунків, які здійснюється за виконані роботи між позивачем та відповідачем щомісяця на підставі рахунку, виставленого позивачем за фактично виконані роботи. Оплата здійснюється не пізніше 3-го числа місяця, наступного за звітним. Розрахунки здійснюються у гривнях. Оплата здійснюється на підставі рахунків позивача напротязі 5-ти календарних днів від дня пред"явлення рахунку. Позивач виставляє рахунок за фактично понесені витрати. Платіж здійснюється напротязі 5-ти робочих дній з моменту виставлення відповідачу рахунку. Відповідно до п. 18.2 контракту, за порушення строків підписання актів (№2 и КС-3) та оплати рахунків за ними відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,3 % від вартості виконаних та неоплачених робіт за кожний день прострочки. Пунктом 17.1 контракту передбачений строк дії контракту, а саме контракт є укладеним з моменту підписання та діє до повного виконання обсягів робіт за контрактом та здачі об"єктів відповідачу.

На виконання умов контракту позивачем були виконані роботи на загальну суму 99966, 00 грн., що підтверджується актами виконаних робіт № 1 за червень 2007 р. на суму 69254,40 грн .та № 2 за липень 2007 р. на суму 30711,60 грн., які підписані обома сторонами та скріплені печатками товариств. Вартість виконаних робіт також підтверджується довідками про вартість робіт (КБ-3) за червень 2007 р. на суму 69254,40 грн. та за липень на суму 30711,60 грн.

У вказаних актах № 1 за червень 2007 р. та № 2 за липень 2007 р., а також довідках про вартість робіт зазначений контракт № 2007 04/5- э від 27.04.07 р., що свідчить про те, що роботи виконувались позивачем саме на виконання вказаного контракту.

Відповідачем було лише частково оплачені роботи за актом № 1 за червень 2007 р. на суму 45000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з претензією вих. № 20 від 31.01.08 р. з вимогою перерахувати виниклу заборгованість за виконані роботи у сумі 54966,00 грн. та нараховану пеню.

Відповідач своїм листом вих. № 70 від 06.02.08 р. відповів на вказану претензію, в якому зазначив, що підтверджує наявність заборгованості перед позивачем у сумі 54966,00 грн. та зобов"язується погасити її до 06 квітня 2008 р.

Внаслідок неналежного виконання прийнятих на себе зобов"язань щодо повної та своєчасної оплати за виконані роботи, у відповідача виникла заборгованість у сумі 54966,00 грн., що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Після звернення позивача до суду, відповідачем було погашено суму боргу у повному обсязі у розмірі 54966,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 356 від 07.04.08 р. на суму 34966 грн.,№ 319 від 02.04.08 р. на суму 10000 грн., від № 285 від 25.03.08 р. на суму 10000 грн., в графі призначення платежу яких вказано:"оплата за виконані роботи зг. дог. 04/5-Е от 27.04.07 р." .

Позивач уточнив свої позовні вимоги, у зв"язку з чим провадження у справі в частині стягнення з відповідача 54966,00 грн. основного боргу підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України, оскільки вказана сума була перерахована відповідачем під час судового провадження.

Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Позивач за прострочення відповідачем виконання свого зобов"язання щодо оплати робіт нарахував останньому інфляційні, 3% річні та пеню, розрахунок яких надав до суду. У своєму розрахунку позивач посилався на те, що контрактом № 2007.04/5-Є від 27.04.07 р., на думку позивача, встановлений строк оплати робіт, а саме оплата повинно бути здійснена відповідачем не пізніше 3-го числа місяця, наступного за звітним, у зв"язку з чим днем прострочення відповідача своїх зобов"язань за актом № 1 за червень 2007 р. вважає - 04 липня 2007 р. та за актом № 2 за липень 2007 р. вважає - 04 серпня 2007 р.

Відповідач надав заперечення на вказаний розрахунок, в яких вказував на те, що позивач невірно нарахував інфляційні, річні та пеню, у зв"язку з невірним періодом нарахування, оскільки сторонами у договорі було передбачено, що розрахунки здійснюються між позивачем та відповідачем щомісяця на підставі виставлених рахунків, проте позивач рахунки відповідачу не направляв, а направив тільки претензію № 20 від 30.01.08 р., у зв"язку з чим вважає за необхідне застосувати ст. 530 ЦК України, тобто моментом пред"явлення вимоги по оплаті, на думку відповідача, є семиденний строк від дня одержання вимоги.

Сторони дійшли суперечностей щодо періоду прострочення зобов"язання відповідача щодо оплати за виконані роботи.

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що умовами контракту № 2007.04/5-Є від 27.04.07 р. сторони узгодили між собою такий порядок розрахунків: розрахунки здійснюються за виконані роботи між позивачем та відповідачем щомісяця на підставі рахунку, виставленого позивачем за фактично виконані роботи. Оплата здійснюється не пізніше 3-го числа місяця, наступного за звітним. Розрахунки здійснюються у гривнях. Оплата здійснюється на підставі рахунків позивача напротязі 5-ти календарних днів від дня пред"явлення рахунку. Позивач виставляє рахунок за фактично понесені витрати. Платіж здійснюється напротязі 5-ти робочих дній з моменту виставлення відповідачу рахунку.

Тобто, судом встановлено,що сторони при укладанні контраку № 2007.04/5-Є від 27.04.07 р погодили між собою, що оплата за виконані роботи здійснюється відповідачем на підставі рахунків до оплати, проте, як вказує відповідач, позивач рахунків до оплати на адресу останнього не направляв, документи, що підтверджують виставлення рахунків до оплати відповідачеві в матеріалах справи відсутні.

Суд зазначає про те, що у відповідності до ст.627 ЦК України: відповідно до ст.6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сутність свободи договору розкривається насамперед через співвідношення актів цивільного законодавства і договору : сторони мають право врегулювати ті відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства, а також відступати від положень, що визначені цими актами, і самостійно врегулювати свої відносини, крім випадків, коли в актах законодавства міститься пряма заборона відступів від передбачених ними положень або якщо обов"язковість сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту чи суті відносин між сторонами.

Таким чином, сторони в контракті погодили між собою про те, що оплата здійснюється на підставі виставлення позивачем рахунків, проте позивач рахунки до оплати відповідачу не виставляв, у зв"язку з чим суд приймає до уваги претензію № 20 від 30.01.08 р. в порядку ч. 2 ст. 530 ЦК України, якою передбачено "якщо строк виконання боржником обов"язку не встановлений або визначений моментом, пред"явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь- який час. Боржник повинен виконати такий обов"язок у семиденний строк від дня пред"явлення вимоги, якщо обов"язок негайного виконання не випливає із договору або із актів цивільного законодавства". Судом встановлено, що претензію № 20 позивачем було направлено на адресу відповідача 30 січня 2008 р, у зв"язку з чим гранічним строком оплати суд вважає 07 лютого 2008 р., з 08.02.08 р. починається прострочка виконання зобов"язання з боку відповідача.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних, нарахованих згідно ч.2 ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов"язання, підлягають задоволенню у сумі 3629, 18 грн. інфляційних нарахувань та 166,70 грн. 3% річних з періодом нарахування з 08.02.08 р. по 15 березня 2008 р.

У зв"язку з уточненням позивачем своїх позовних вимог, провадження у справі в частині стягнення 82,77 грн. річних підлягає припиненню в цій частині позовних вимог, відповідно до п.4 ст. 80 ГПК України. В іншій частині 3% річних у сумі 1086,67 грн. та інфляційних у сумі 9153,24 грн., суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні, як зайво нарахованих.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несоєчасне виконання грошових зобов"язань", пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Згідно до ст.ст.193,198 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов"язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов"язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Позовна вимога щодо стягнення з відповідача пені у сумі 1111,33 грн., яка нарахована позивачем за прострочення виконання грошового зобов"язання у відповідності до умов, передбачених вищевказаним договором, відповідає вимогам діючого законодавства, тому підлягає задоволенню. Враховуючи надану заяву позивачем про уточнення до позовних вимог, суд визнає її як відмовою від позову, в частині стягнення з відповідача 2276,8 грн. пені, приймає її як таку, що не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує прав чи законних інтересів сторін та припиняє провадження в цій частині позовних вимог, відповідно до п.4 ст. 80 ГПК України. В решті заявленої вимоги щодо стягнення пені у сумі 3742,07 грн., суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні, як зайво нарахованої.

У відповідності зі статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.124,129 Конституції України ст.ст. 526, ч. 2 ст. 530, 610,611, 612, ч.2 ст.625 , 627 ЦК України, ст.ст.193, 198, ГК України, ст.ст. 32,33,43,44, 49, ст.78, п. 1-1 ,п.4 ст. 80, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо- технічне підприємство "Теплоенергопром", м. Х-в(юр. адреса: 61106, м. Харків, пр. Московський, 283; факт. адреса: 61082, м. Харків, вул. Межлаука; р/р 0004 в ХФ ВАТ "ВТБ" банк, МФО 350631, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеренерго", м. Краматорськ (84313, м. Краматорськ, б-р Машинобудівників, б. 20, , р/р 3001 в КФ КБ Приватбанк м. Краматорська, МФО 335548) 3629, 18 грн. інфляційних нарахувань, 166,70 грн. 3% річних, 1111,33 грн. пені, 598,73 грн. державного мита та 78,33 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В частині стягнення 54966,00 грн. основного боргу провадження у справі припинити на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України.

В частині стягнення 2276,8 грн. пені та 82,77 грн. 3% річних провадження у справі припинити на підставі п.4 ст. 80 ГПК України.

В частині стягнення 1086,67 грн. 3% річних, 9153,24 грн. інфляційних та 3742,07 грн. пені відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст Рішення підписано 13 червня 2008 року.

Суддя Гребенюк Н.В.