ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 30/83

13.05.08

За позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом’янського району м. Києва

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «ІНЮРПОЛ»

Про стягнення 42 649,68 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача Мойсик М.В. –представник за довіреністю № 31 від 11.01.08.;

Білуха В.А. – представник за довіреністю № 33 від 15.01.08.

Від відповідача не з’явився

Рішення прийнято 13.05.08. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв’язку з оголошеною в судовому засіданні перервою з 15.04.08. по 13.05.08.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом’янського району м. Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «ІНЮРПОЛ» про стягнення з відповідача 42 649,68 грн. заборгованості по орендній платі та спожиті комунальні послуги.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов Договору оренди № 1169ж від 06.10.06. не сплачував позивачу орендної плати за користування орендованим приміщенням та комунальні послуги, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.08. порушено провадження у справі № 30/83, розгляд справи було призначено на 12.02.08. о 11-45.

Представник відповідача в судове засідання 12.02.08. не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 30/83 від 17.01.08. не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.08. розгляд справи № 30/83 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було відкладено на 06.03.08. о 10-00.

В судовому засіданні 06.03.08. представниками сторін було подано суду заяву, відповідно до якої сторони просять суд на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжити строк вирішення спору у справі № 30/83.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.08. на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк вирішення спору у справі № 30/83, розгляд справи відкладено на 15.04.08. о 12-10.

Відповідач проти позову в усній формі заперечує та зазначає, що він не використовував спірне приміщення для здійснення своєї діяльності, оскільки мешканці будинку заперечували і не надавали доступу до нього.

В судовому засіданні 15.04.08. судом на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 13.05.08. о 12-30.

13.05.08. в судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги та просить суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання 13.05.08. не з’явився, письмового відзиву на позов не надав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.10.06. між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Солом’янського району м. Києва (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «ІНЮРПОЛ»(Орендар) було укладено Договір оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади Солом’янського району м. Києва № 1169ж (надалі - Договір), у відповідності до умов якого (п. 1.1) Орендодавець на підставі розпорядження Солом’янської районної у м. Києві державної адміністрації № 1790 від 06.10.06. передав, а Орендар прийняв в оренду нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Василенка, 13, загальною площею 93,0 кв. м.

У відповідності до п. 3.1 Договору встановлено, що за користування об’єктом оренди Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку та порядку використання орендної плати, затвердженої рішенням Солом’янської районної в м. Києві радою від 26.03.03. № 114.

Орендна плата на момент укладення Договору встановлюється у розмірі 10 : 12 % від вартості майна та становить 1 994,43 грн. на місяць.

Згідно п. 3.2 Договору, розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Відповідно до п. 3.4 Договору, зобов’язання Орендаря по сплаті орендної плати забезпечується у вигляді авансової орендної плати у розмірі не менше, ніж встановлена в п. 3.1 Договору орендна плата за два місяці. Орендар сплачує авансовий платіж протягом 10 календарних днів з дати підписання Договору. Орендодавець зараховує авансовий платіж як орендну плату з два місяці.

Згідно п. 3.5 Договору, крім орендної плати Орендар компенсує Орендодавцеві його видатки по платі за землю.

У відповідності до п. 3.6 Договору, крім орендної плати Орендар сплачує Орендодавцеві:

- фактичні витрати на утримання будинку і прибудинкової території (експлуатаційні витрати), пропорційно площі орендованого приміщення;

- вартість отриманих комунальних послуг;

- розмір відшкодування витрат за технічне та аварійне обслуговування внутрішньо будинкових мереж гарячого водопостачання та опалення.

Відповідно до п. 3.10 Договору орендна плата та інші передбачені договором платежі сплачуються Орендарем починаючи з дати підписання акту приймання-передачі.

Згідно п. 4.1 Договору, Орендодавець зобов’язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього Договору з додатками передати, а Орендар прийняти по акту прийому-передачі об’єкт оренди.

У відповідності до п. 4.2 Договору Орендар зобов’язався вносити орендні та інші передбачені Договором платежі своєчасно і в повному обсязі.

Але як зазначає позивач, в порушення умов Договору та чинного законодавства України відповідач –Товариство з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «ІНЮРПОЛ»свої зобов’язання по сплаті орендних платежів, спожиті комунальні послуги в повному обсязі та у встановлений строк не виконав, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 42 649,68 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки відповідач борг у повному обсязі та у встановлений строк не сплатив, він порушив умови Договору.

Щодо посилань відповідача на те, що він не використовував спірне приміщення для здійснення своєї діяльності, оскільки мешканці будинку заперечували і не надавали доступу до нього, суд встановив наступне.

У відповідності до п. 8.3. Договору сторонами було погоджено, що в разі наявності скарг мешканців, договір може бути розірваний з дотриманням вимог чинного законодавства.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Але, як вбачається з матеріалів справи, відповідач у відповідності до норм чинного законодавства України не звертався до позивача з пропозицією розірвати Договір оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади Солом’янського району м. Києва № 1169ж від 06.10.06.

За таких обставин, зазначені вище посилання відповідача на те, що він не користувався спірним майном не приймаються судом до уваги.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Але, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано суду жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом’янського району м. Києва є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, ст. ст. 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом’янського району м. Києва задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «ІНЮРПОЛ»(03040, м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, 70, ) на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом’янського району м. Києва (03186, м. Київ, вул. Соціалістична, 6, ) 42 649 (сорок дві тисячі шістсот сорок дев’ять) грн. 68 коп. - заборгованості, 426 (чотириста двадцять шість) грн. 49 коп. - державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                        Т.М. Ващенко