ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2008 р.

№ 4/202

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Перепічая В.С.(головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства ”Українські комунікації” на постанову Київського апеляційного господарського суду від 4 грудня 2007 року у справі № 4/202 за позовом Закритого акціонерного товариства ”Український мобільний зв’язок” до Закритого акціонерного товариства ” Українські Комунікації” про стягнення заборгованості ,-

Встановив:

У червні 2007 року Закрите акціонерне товариство ”Український мобільний зв’язок” звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Закритого акціонерного товариства ” Українські Комунікації” про стягнення 13 675 872,00 грн. збитків внаслідок відмови від прийняття виконання зобов'язання у зв'язку з втратою інтересу.

Рішенням господарського суду міста Києва від 7 серпня 2007 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 4 грудня 2007 року, позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 13 675 872 грн. збитків та судові витрати.

У касаційній скарзі та доповненнях до неї відповідач просить скасувати прийняті у справі судові рішення, посилаючись на порушення та неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в позові.

У справі оголошувалась перерва на 23 квітня 2008 р. та 21 травня 2008р.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення проти них, суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 28 грудня 2004 року між сторонами укладено договір № ВР/УК04 про взаємоз'єднання мереж.

Строк дії договору встановлено до 31 грудня 2010р.

Відповідно до пункту 3 Додаткової угоди №1 до Додатку Б –“Розрахункові такси по сплаті послуг” відповідач зобов’язався не пізніше 1

Доповідач: Гончарук П.А.

липня 2005 року забезпечити позивача послугою “Прямий набір” у м. Київ з задіянням 5-тисячної групи номерного ресурсу відповідача (номери 5027ххх, 5031ххх, 5032ххх, 5034ххх, 5035ххх), та не пізніше 1 лютого 2006 року з задіянням 10-тисячної групи номерного ресурсу відповідача.

Відповідно до п. 1.2, предметом зазначеного договору є взаємоз'єднання мереж позивача та відповідача та порядок проведення розрахунків за надані телекомунікаційні послуги, надання оператором послуги "Прямий набір", Номерний ресурс відповідача для надання послуги "Прямий набір" та терміни його задіяння вказані в додатках А та Б до вказаного договору.

Згідно додаткової угоди №1 до додатку Б договору № ВР/УК04 від 28 грудня 2004, вартість організації послуги "Прямий набір" з задіянням 5-тисячної групи номерного ресурсу відповідача у місті Києві з становить з ПДВ 4 435 872 грн. Вказана сума повинна бути сплачена не пізніше 1 липня 2005 року. Вартість організаційної послуги "Прямий набір" у місті Києві з задіянням 10-тисячної групи номерного ресурсу відповідача у місті Києві (номери (044)_ _ _-_ _ _) становить з ПДВ 9 240 000грн. і повинна бути сплачена не пізніше 30 вересня 2005 року.

На виконання умов договору, позивачем сплачено відповідачу 9 240 000 грн. та 4 435 872 грн.

Листом № 01-3040/1 від 28 вересня 2006 року позивач повідомив відповідача про відмову від прийняття виконання зобов'язання щодо послуги "Прямий набір" у місті Києві з задіянням 10-тисячної групи номерного ресурсу відповідача у місті Києві у зв'язку з втратою інтересу та просив повернути сплачені ним кошти в сумі 9 240 000 грн.

Предметом спору у даній справі є вимоги про стягнення збитків 13 675 872,00 грн. внаслідок відмови від прийняття виконання зобов'язання у зв'язку з втратою інтересу.

Суд першої інстанції встановивши, що позивачем перераховано кошти встановлені договором, відповідач зобов’язання не виконав, позивач повідомив відповідача про відмову від прийняття виконання зобов’язання, зважаючи на вимоги ст. 612 ЦК України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції посилаючись на ті ж підстави рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Проте з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитись не можна, оскільки вони в порушення вимог ст. 43 ГПК України, прийняті при неповному встановлені обставин справи.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 1, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.

Оскаржувані судові рішення даним вимогам не відповідають.

Приймаючи рішення про задоволення позову судами попередніх інстанцій в порушення вимог ст. 43 ГПК України, належним чином не було встановлено чи виконувалось відповідачем зобов’язання за договором від 28 грудня 2004 року № ВР/УК04, оскільки матеріали справи містять акти здачі –приймання виконаних робіт про надання послуг за даним договором, яким не дана оцінка. Разом з цим, задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій посилались на лист позивача щодо відмови від прийняття виконання зобов’язання, у зв’язку з втратою інтересу, в якому позивач фактично відмовляється від прийняття виконання зобов’язання щодо організації послуги "Прямий набір" у місті Києві з задіянням 10-тисячної групи номерного ресурсу відповідача. Щодо зобов’язання по виконанню послуги "Прямий набір" з задіянням 5-тисячної групи номерного ресурсу в даному листі нічого не вказано. На дану обставину суди не звернули належної уваги, не врахували доводи відповідача про фактичне прийняття позивачем виконаного в цій частині зобов'язання що призвело до прийняття помилкового судового рішення.

З урахуванням викладеного судові рішення не можна визнати такими, що постановлені з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому вони підлягають скасуванню.

При новому розгляді справи суду слід урахувати наведене, встановити фактичні обставини справи, з'ясувати характер і підстави виникнення спору, дійсні права та обов’язки сторін, і в залежності від вставленого та вимог закону, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства ”Українські комунікації” задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 7 серпня 2007 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 4 грудня 2007 року у справі № 4/202 –скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий           Перепічай В.С.

Судді Вовк І.В.

Гончарук П.А.