ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

25 квітня 2008 р.                                                                                  Справа № 16/49

11 год. 35 хв.

за позовом                    приватного підприємства „Бізнес Електронікс”, м. Ужгород

до відповідача          Мукачівської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Мукачево

про                               скасування та визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 26.03.08 №/0 765/2301/34126479/7933 та №/0 766/2301/34126479/7934

Суддя О.В. Васьковський

При секретарі Зизень І.І.

Представники:

від позивача – Греца Я.В. (дов. від 28.09.07)

від відповідача – Кабацій Н.В. –головний державний податковий інспектор юридичного відділу (дов. від 256.03.08 №10-0)

СУТЬ СПОРУ: про скасування та визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 26.03.08 №/0 765/2301/34126479/7933, яким позивачу визначено податкове зобов’язання по податку на додану вартість у сумі 1283,1 грн., в т.ч. 987,00 грн. основного платежу та 296,1 грн. штрафних (фінансових) санкцій та №/0 766/2301/34126479/7934, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 212762,00 грн.

Позивач просить позов задоволити, мотивуючи наступним. Всупереч положенням п. 1.18. ст.1, п.п. 4.1, 4.3, ст.4 Закону України „Про податок на додану вартість”, п.1.20 ст.1 п.п.1.20.2 п.1.20 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, ч.1 ст.263 Митного кодексу України, відповідач помилково ототожнює поняття „звичайна ціна” та поняття „митна вартість”. При визначені бази оподаткування операцій з поставки товарів на митній території України відповідач застосував „звичайні ціни”, які на його думку не можуть бути меншими за митну вартість товару, який попередньо було імпортовано на митну територію України.

Відповідач вимоги заперечує. В обґрунтування своєї позиції вказує, що відповідно до п.4.3 Закону України „Про податок на додану вартість” для товарів які імпортуються на митну територію України платниками податку, базою оподаткування є договірна (контрактна) вартість товарів, але не менша митної вартості, зазначеній у ввізній митній декларації. При цьому відповідач посилається на роз’яснення ДПА України викладенні у листі від 07.11.07 №22703/7/16-1117.

Відповідно до ч.3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 25.04.08 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Відповідно до ч.4 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України, судом повідомлено, що повний текст постанови буде виготовлено 15.05.08.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та додатково подані докази, суд встановив:

За результатами виїзної позапланової перевірки приватного підприємства „Бізнес Електронікс” з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за грудень 2007 року Мукачівською об’єднаною державною податковою інспекцією складено акт №161/23-01/34126479 від 20.03.08, де зафіксовано порушення позивачем п. 4.1., п. 4.3. ст. 4, пп. 7.4.1. п. 7.5. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР (далі –Закон №168/97-ВР), в результаті чого зменшено суму бюджетного відшкодування за грудень 2007 року в розмірі 212762 грн. та зменшено від’ємне значення різниці між сумою податкового зобов’язання та податкового кредиту за грудень 2007 року –294461 та донараховано позитивне значення за грудень 2007 року –987 грн.

На підставі вказаного акту перевірки державною Мукачівською об’єднаною державною податковою інспекцією прийнято наступні податкові-повідомлення рішення від 26.03.08:

№/0 765/2301/34126479/7933, яким позивачу визначено податкове зобов’язання по податку на додану вартість у сумі 1283,1 грн., в т.ч. 987,00 грн. основного платежу та 296,1 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

№/0 766/2301/34126479/7934, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 212762,00 грн.

Як вбачається із акту перевірки за перевіряємий період позивач здійснював зовнішньоекономічну діяльність на основі договорів, укладених з фірмами нерезидентами на придбання електронно-технічного обладнання, комп’ютерних комплектуючих, телевізійних комплектуючих та інших товарів. У грудні 2007 року позивач здійснював реалізацію електронно-технічного обладнання, комп’ютерних комплектуючих, телевізійних комплектуючих та інших товарів. Загальна суму податкових зобов’язань (р.9 декларації) становить 207887 грн. Однак, за даними перевірки сума податкового зобов’язання з податку на додану вартість становить 490685 грн. У результаті донараховано податкових зобов’язань за грудень 2007 року у сумі 282771 грн. (490685 –207887 = 282771 грн.). Це стало підставою для прийняття рішення про зменшення бюджетного відшкодування у сумі 212762 грн. заявленого позивачем у декларації за грудень 2007 року у рядку 25. При цьому, відповідач бере до уваги роз’яснення ДПА України викладенні у листі від 07.11.07 №22703/7/16-1117, де зазначається, що у разі якщо договірна (контрактна) вартість буде нижче за звичайну ціну (митну вартість), база оподаткування такої операції розраховуватиметься, виходячи з рівня звичайної ціни, але не нижче митної вартості.

У результаті судового розгляду, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Стаття 3 Закону №168/97-ВР, зокрема, встановлює та розрізняє такі види об’єктів оподаткування, як поставка товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України (пп. 3.1.1) та ввезення товару (супутніх послуг) у митному режимі імпорту або реімпорту (п.3.1.2.). Окремо закон виділяє і правове регулювання бази оподаткування зазначених об’єктів. Так, у пункті 4.1 ст.4 Закону №168/97-ВР встановлено, що база оподаткування операцій з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни. Для товарів які імпортуються на територію України платниками податку, базою оподаткування є договірна (контрактна) вартість таких товарів, але не менша митної вартості, зазначеної у ввізній митній декларації (пункт 4.3 ст.4 Закону №168/97-ВР).

Імперативний характер вищенаведених норм Закону не дає підстав використовувати особливості визначення бази оподаткування поставок товарів місце яких на митній території України для визначення бази оподаткування операцій платників податків з ввезення товарів у митному режимі імпорту. Однаково це стосується і спірної ситуації, коли податковий орган неправомірно застосовує особливості правового регулювання бази оподаткування при імпорті товарів для визначення бази оподаткування операцій з поставки на митній території України. Як вбачається із матеріалів справи, при визначені бази оподаткування поставок товарів (послуг) позивача за грудень 2007 року, відповідачем, у випадку виникнення сумнівів щодо обґрунтованості договірної контрактної вартості, повинні були виконані приписи п. 4.1. ст. 4 Закону №168/97-ВР щодо застосування звичайних цін. Проте зазначені норми відповідач не застосував.

Таким чином, вимога позивача про скасування та визнання нечинним податкового повідомлення рішення Мукачівської ОДПІ від 26.03.08 №/0766/2301/34126479/7934, яким зменшено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість за грудень 2007 року на суму 212762 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню судом.

У зв’язку із наведеним, суд також задовільняє вимогу позивача про скасування та визнання нечиним податкового повідомлення-рішення Мукачівської ОДПІ від 26.03.08 №/0765/2301/34126479/7993, яким визначено податкове зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 1283,1 грн., в тому числі 987,0 грн. за основним платежем та 291,1 грн. за штрафними санкціями. Такого висновку суд дійшов із урахуванням того, що податкове зобов’язання у сумі 987,0 грн. виникло внаслідок донарахування суми податкових зобов’язань за грудень 2007 року у сумі 282711 грн. та зменшення податкового кредиту в сумі 12677 грн., при від’ємному значені 294461 грн. (р.18.2 декларації за грудень 2007 р). При цьому слід зазначити, що підставність і обгрунтованість зменшення податкового кредиту у грудні 2007 на суму 12677 грн. не відображена в акті перевірки та не знайшла свого підтвердження у ході судового розгляду.

За таких обставин, позов слід задоволити, а прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення скасувати.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 71, 86, 158-163, ч.4 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

позов задоволити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.03.08 №/0 765/2301/34126479/7933, яким приватному підприємству „Бізнес Електронікс”, м. Ужгород визначено податкове зобов’язання по податку на додану вартість у сумі 1283,1 грн., в т.ч. 987,00 грн. основного платежу та 296,1 грн. штрафних (фінансових) санкцій та податкове повідомлення-рішення від 26.03.08 №/0 766/2301/34126479/7934, яким приватному підприємству „Бізнес Електронікс”, м. Ужгород зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 212762,00 грн.

Постанова набирає чинності протягом 10-ти днів з дня складання в повному обсязі відповідно до ст. ст. 160, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя                                                     О.В. Васьковський