ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008 р.

№ 02-7/1338-20/445/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

Кота О.В.

Суддів

Шевчук С.Р. (доповідач)

Воліка І.М.

розглянувши касаційну скаргу

Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція"

на постанову

Запорізького апеляційного господарського суду від 23.01.2008р.

у справі

№ 02-7/1338-20/445/07

господарського суду Запорізької області

за позовом

Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція"

до

Приватного підприємства "Фарт"

про

стягнення 378,56 грн. пені

В судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: Мариніч Н.В. дов. №364 від 29.02.2008р.

- відповідача: не з’явились

ВСТАНОВИВ:

У травні 2007 року Державне підприємство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до приватного підприємства “Фарт” про стягнення 378,56 грн. пені за порушення останнім договірних зобов’язань, що виникли на підставі укладеного між сторонами договору поставки № 162(1)06УК від 29.06.06.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 14.11.2007р. (суддя Гандюкова Л.П.) в задоволенні позовних вимог відмовлено, оскільки позивачем в силу статей 33, 34 ГПК України належними засобами доказування не доведено факт порушення відповідачем строків поставки за договором №162(1)06УК.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 23.01.2008р. (головуючий Юхименко О.В., судді Зубкова Т.П., Коробка Н.Д.) вказане рішення суду залишено без змін з тих же мотивів.

Не погоджуючись з прийнятими у справі рішеннями позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України Шульги О.Ф. від 21.05.2008р. змінено колегію суддів та призначено колегію суддів у складі: головуючого Кота О.В., суддів Шевчук С.Р., Воліка І.М.

Відповідач не реалізував своє процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, між ДП НАЕК “Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” та приватним підприємством “Фарт” укладено договір поставки продукції № 162(01)06УК, згідно умов якого відповідач (постачальник) зобов'язався поставити, а позивач (покупець) прийняти та оплатити продукцію (витратні матеріали до оргтехніки) загальною вартістю 29 125,63 грн.

Пунктом 4.1 Договору сторони передбачили, що відвантаження продукції повинно здійснюватися на умовах "DDP" протягом десяти днів з моменту підписання Договору.

При цьому, в п. 4.3 Договору сторони визначили, що ПП “Фарт” зобов’язано сповістити ДП “НАЕК “Енергоатом” в особі ВП “Запорізька АЕС” про відвантаження продукції телеграмою (факсимільним зв’язком, телефонограмою, листом з повідомленням про вручення) за 7 (сім) днів до початку відвантаження.

Відповідач на виконання умов Договору повідомив позивача телеграмою про готовність здійснити поставку продукції та 24 липня 2006 року здійснив її фактичну поставку, що підтверджується видатковою накладною № Фт-0000597 від 24.07.06 на загальну суму 29125,63 грн.

Предметом судового спору стала матеріально-правова вимога ДП НАЕК “Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” про стягнення з ПП "Фарт" 378,56 грн. пені за порушення строків поставки.

Розглядаючи даний позов судами встановлено, що листом № 07-23/9904 від 06.07.06 Державне підприємство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” надіслало ПП “Фарт” оформлений проект договору №162(01)06УК від 29.06.06 для його погодження ПП "Фарт".

Згідно зі статтею 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. При цьому, сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Враховуючи те, що проект оформленого договору поставки продукції № 162(01)06УК позивачем було надіслано на адресу відповідача 06.07.06 та отримано останнім 08.07.06, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до висновку, що 29.06.06 не може бути датою укладання спірного договору, а тому безпідставною є вимога позивача щодо стягнення з ПП "Фарт" пені за простроченням виконання відповідачем договірних зобов'язань.

У відповідності з вимогами статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач же, в порушення даних норм, не довів належними та допустимими доказами порушення відповідачем його законних прав і наявності підстав для задоволення позову.

За таких обставин місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, відмовив в позові, в зв’язку з його недоведеністю.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що вказані висновки попередніх судових інстанцій зроблені з дотриманням вимог ст. ст. 43, 47, 43, 84, 107 ГПК України щодо повного і всебічного встановлення усіх обставин справи та правильного застосування законодавства під час розгляду справи.

Щодо доводів касаційної скарги, то вони не спростовують вказаних висновків суду, та, крім того, пов'язані з переоцінкою доказів, що виходить за межі повноважень касаційної інстанції.

З огляду на викладене та враховуючи, що в силу вимог ст. 1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх, колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає підстав для скасування прийнятих у справі рішень, які відповідають матеріалам справи та чинному законодавству.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України.

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" залишити без задоволення, а постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 23.01.2008 у справі №02-7/1338-20/445/07 залишити без змін.

Головуючий                                                              Кот О.В.

С у д д я                                                                                Шевчук С.Р.

С у д д я                               Волік І.М.