АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

14.02.08
Справа  № 11/230

Львівський апеляційний
господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                                       Кордюк
Г.Т.

суддів                                                                             Давид
Л.Л.

Мурська Х.В.

розглянувши
заяву суб»єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м.Рівне про роз»яснення
постанови  Львівського апеляційного
господарського суду від 22.03.2007р.

у справі №11/230

за позовом суб»єкта підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1, м.Рівне.

до    відповідача
суб»єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2, м.Рівне

про
визнання неправомірними дій та стягнення
12000 грн. неодержаного прибутку та 10 000 грн. моральної  шкоди.

Суб»єктом
підприємницької  діяльності
ОСОБА_1. подано заяву про роз»яснення постанови
Львівського апеляційного господарського суду від 22.03.2007р. у справі
№11/230, в якій просить роз»яснити причини, мотивацію, обґрунтування, суду
апеляційної інстанції від постановлення рішення на користь позивача, на
підставі яких обставин, судом зроблено висновки про відсутність права власності
на кіоск у позивача, про недоведеність неотриманого прибутку в сумі 12000 грн.,
причини відмовлення у стягненні 10000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ст.89 ГПК України, суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення,
ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю
ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки,
не зачіпаючи суті рішення.

Керуючись ст.89 ГПК України, Львівський
апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Роз»яснити позивачу постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 22.03.2007р. у справі №
11/230.

Рішенням господарського суду Рівненської
області від 11.10.2006р. в позові суб»єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1.
відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 8.12.2006р. прийнято до провадження апеляційну скаргу
позивача на рішення господарського  суду
Рівненської  області та призначено до
розгляду на 11.01.2007р.

В зв»язку з витребуванням належних
доказів (завірених копій документів, долучених до позовної заяви), розгляд
апеляційної скарги  ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду від 11.01.2007р. відкладено та визнано участь
сторін обов»язковою.

Відповідачем подано клопотання про
розгляд справи без його участі. Позивач в засідання суду 22.02.2007р. не
з»явився. Сторони про час розгляду справи були належним чином повідомлені, про
що свідчать підписи уповноважених осіб
на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.19,45 ,Т.2).

Самовідвід  колегією суду не заявлявся, за відсутності
підстав, встановлених ч.1 ст.20 ГПК України.

Клопотання позивача, яке міститься в
матеріалах справи (а.с.5,Т.2) не відповідає змісту заяви про відвід,  в ньому не ставиться вимога про відвід
колегії Львівського апеляційного господарського суду.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 22.03.2007р. апеляційну скаргу суб»єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1. залишено без задоволення, рішення господарського суду
Рівненської області без змін.

Приймаючи 22.03.2007р. постанову,
Львівський апеляційний господарський суд виходив з того, що між сторонами
існували відносини на підставі договору оренди НОМЕР_1від 3.04.2000р., відповідно
до умов якого позивач у справі-суб»єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1.
орендував у відповідача лоток розміром 3 м.кв. на території ринку в підземному
переході поАДРЕСА_1для здійснення торгівлі квітами. Договір оренди було
розірвано за ініціативою орендодавця суб»єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2. 01.08.2005р. та рішенням господарського суду Рівненської області
від  29.08.2005р. було зобов»язано
суб»єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1. усунути перешкоди в користуванні підприємцем  ОСОБА_2. торговим лотком НОМЕР_1на ринку
«Квіти»в підземному переході поАДРЕСА_1шляхом звільнення та передачі в
установленому порядку.

Виходячи з вимог ст.48 Закону України
«Про власність», відповідно до якої власник може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав, та вимог ст.ст.33,34 ГПК України, про доведеність обставин
справи належними та допустимими доказами, відмову позивачу у задоволенні його
вимог належить розуміти так, що ним не подано в обгрунтування позовних вимог
доказів, які б підтверджували його право власності на приміщення торгового
кіоску, його руйнацію  відповідачем, акт
звільнення приміщення від 13 жовтня 2005р. не стверджує підстав  набуття та позбавлення права власності на
торговий кіоск позивачем та знищення його
суб»єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_2.

Відмову позивачу у відшкодуванні йому
12000 грн. неотриманого доходу та 10 000 грн. моральної шкоди належить розуміти
так, що позивач не довів у відповідності до вимог ст.33 ГПК України
протиправність поведінки відповідача, розмір збитків, причинний зв»язок
між  настанням збитків та протиправною
поведінкою, які є необхідними елементами відповідальності передбаченої ст.22 та
ст.1167 ЦК України.

Оригінал постанови з підписами суддів
знаходиться в матеріалах справи (а.с.48-50, Т.2).

Головуючий-суддя
Кордюк Г.Т.

Суддя
Давид Л.Л.

Суддя                                                                                  Мурська
Х.В.