ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2008 р.

№
16/214

Вищий господарський суд
України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г.,

Михайлюка М.В.,

Самусенко С.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Києві касаційну скаргу Фізичної особи
-ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13
грудня 2007 року у справі № 16/214 Господарського суду Закарпатської області за
позовом ОСОБА_2, м. Рахів, до 1) Закритого акціонерного товариства
"Рахівська торговельна організація робітничого постачання", м. Рахів,
2) ОСОБА_3, м. Рахів, 3) ОСОБА_4, м. Рахів, 4) ОСОБА_5, м. Рахів, за участю третьої
особи на стороні відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю
"Регістр", м. Рахів, та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги
на предмет спору -ОСОБА_1, м. Рахів про скасування рішення Спостережної ради;
визнання недійсним договору купівлі-продажу акцій; зобов'язання внести зміни у
систему реєстру,

за
участю представників сторін:

скаржника
-ОСОБА_1, ОСОБА_6 (дов. № 2240 від 17.09.2007 р.);

позивача
-не з'явилися;

відповідача
-не з'явилися;

встановив:

У
липні 2006 року позивач -Фізична особа ОСОБА_2 пред'явив у господарському суді
позов до відповідачів: 1) Закритого акціонерного товариства "Рахівська
торговельна організація робітничого постачання"; 2) ОСОБА_3; 3) ОСОБА_4;
4) ОСОБА_5, за участю третьої особи на стороні відповідача -Товариства з
обмеженою відповідальністю "Регістр" та третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору -ОСОБА_1, про скасування рішення
Спостережної ради, визнання недійсним договору купівлі-продажу акцій,
зобов'язання внести зміни у систему реєстру.

Вказував,
що рішенням Спостережної ради ЗАТ "Рахівська ТОРП" від 3 березня 2003
року, всупереч чинним нормативно-правовим актам та Статуту товариства, були
прийнятті рішення про відчуження акцій товариства на користь директора
товариства ОСОБА_3, голови Спостережної ради ОСОБА_4 та головного бухгалтера
ОСОБА_5, на підставі яких між вищевказаними особами та ЗАТ "Рахівська
ТОРП" укладено договір купівлі-продажу простих іменних акцій від 14
березня 2003 року.

На
його думку, рішення про продаж та розповсюджування акції серед своїх
працівників або їх анулювання та встановлення правил щодо придбання акцій мали
право приймати Загальні збори акціонерів ЗАТ "Рахівська ТОРП", а не
Спостережна рада товариства.

Посилаючись
на ту обставину, що оскаржене рішення Спостережної ради ЗАТ "Рахівська
ТОРП" не відповідає законодавству України про господарські товариства та
положенням Статуту товариства, у зв'язку з чим акціонерів товариства було
позбавлено права на першочергове придбання акцій, позивач просив скасувати
рішення Спостережної ради ЗАТ "Рахівська ТОРП" від 3 березня 2003
року, визнати недійсними договори купівлі-продажу акцій товариства від 14
березня 2003 року та зобов'язати ТОВ "Регістр" внести зміни у систему
реєстру ЗАТ "Рахівська ТОРП".

У
судовому засіданні 26 липня 2007 року Фізична особа ОСОБА_1, у якості третьої
особи із самостійними вимогами на предмет спору, звернувся із позовною заявою з
тієї ж підстави, обставин спору, колом відповідачів та вимогами, що і перший
позивач.

Рішенням
Господарського суду Закарпатської області від 26 липня 2007 року (суддя
Васьковський О.В.), залишеного без змін постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 13 грудня 2007 року (колегія суддів у складі: Кравчук
Н.М. -головуючого, Гнатюк Г.М., Мирутенко О.Л.) в задоволені позовних вимог
відмовлено.

Судові
рішення мотивовані посиланнями на ту обставину, що Сатутом ЗАТ "Рахівська
ТОРП" та положеннями Закону України "Про господарські
товариства" не встановлено порядку відчуження акцій самим товариством, із
числа придбаних у акціонерів, а тому висновок, що при прийнятті Спостережною
радою рішення від 3 березня 2003 року порушено порядок відчуження акцій, є
безпідставним.

Крім
того, рішення про продаж акцій придбаних товариством у кількості 58 591 шт.
серед працюючих акціонерів, згідно поданих ними заяв, приймалося за присутності
позивача, що підтверджується протоколом засідання спільного засідання
Спостережної ради, Рвізійної комісії та правління  ЗАТ „Рахівська ТОРП” від 1 жовтня 2002 року,
а тому право позивача щодо першочергового придбання акцій ЗАТ „Рахівська ТОРП”
не порушувалось.

У
касаційній скарзі Фізична особа -ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами норм
матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, а
саме: ч. 4 cт. 8 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок",
ст.ст. 4, 7, 11, 25, 28, 41 Закону України "Про господарські
товариства", -просить скасувати судові рішення у даній справі та прийняти
нове рішення про задоволення позовних вимог.

Розглянувши
матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність
застосування судами норм матеріального та процесуального права у вирішенні
даного спору, колегія суддів знаходить за необхідне касаційну скаргу залишити
без задоволення з наступних підстав.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від
29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення
для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими у судовому засіданні.

Рішення
місцевого та постанова апеляційного суду відповідають зазначеним вимогам,
оскільки ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Як
встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 15
січня 2003 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 та 28 лютого 2003 року ОСОБА_3 звернулися до
ЗАТ „Рахівська ТОРП” із заявами про продаж їм акцій товариства.

3
березня 2003 року Спостережною радою ЗАТ „Рахівська ТОРП” прийнято рішення щодо
продажу акціонерам: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, акцій у кількості 58 591 шт.,
придбаних ЗАТ „Рахівська ТОРП” від своїх акціонерів. Рішення Спостережної ради
оформлене відповідним протоколом.

14
березня 2003 року між вищевказаними особами та ЗАТ „Рахівська ТОРП” укладено
договори купівлі-продажу простих іменних акцій: з ОСОБА_4 на 19795 акцій на
загальну суму 629 грн.; з ОСОБА_3 на 19000 акцій на загальну суму 604 грн.; з
ОСОБА_5 на 19796 акцій на загальну суму 630 грн.

Право
акціонерного товариства на викуп у акціонера належних йому акцій, для їх
наступного перепродажу, розповсюдження серед своїх працівників або анулювання
передбачено ч. 4 ст. 8 Закону України „Про цінні папери та фондову біржу” від
18 червня 1991 року № 1201-XII, чинного на момент виникнення спірних
правовідносин.

Відповідно
до ст. 1 Закону України “Про господарські товариства” № 1576-XII господарськими
товариствами визнаються підприємства, установи, організації,  створені на засадах угоди юридичними особами
і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою
одержання прибутку. До господарських товариств належать: акціонерні товариства,
товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою
відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Статтею
25 Закону України “Про господарські товариства” передбачено, що до акціонерних
товариств належать: відкрите акціонерне товариство, акції якого можуть
розповсюджуватися шляхом відкритої підписки та купівлі-продажу на біржах;
закрите акціонерне товариство, акції якого розподіляються між засновниками і не
можуть розповсюджуватися шляхом підписки, купуватися та продаватися на біржі.

Порядок
придбання акцій регулюється ст. 28 вказаного Закону у частині 2 якої
встановлено, що акція може бути придбана також на підставі  договору з її власником або держателем за
ціною, що визначається сторонами, або за ціною, що склалася на фондовому ринку,
а також у порядку спадкоємства громадян чи правонаступництва юридичних осіб та
з інших підстав,  передбачених  законодавством.

Відповідно
до пункту 8.7 статуту ЗАТ „Рахівська ТОРП” зареєстрованого розпорядженням
голови Рахівської райдержадміністрації № 216 від 3 вересня 1998 року викуплені
акціонерним товариством акції на протязі строку, визначеного Загальними зборами
акціонерів, але не більше одного року, можуть бути передані іншим акціонерам чи
третім особам. Якщо акціонерне товариство не буде прийнято рішення про продаж
викуплених ним акцій іншим акціонерам чи третім особам, то викуплені акції
підлягають анулюванню, а розмір статутного фонду зменшенню на частку викуплених
акціонерним товариством акцій.

Як
зазначено у пункту 8.1. Статуту, акціонер, за згодою Загальних зборів
акціонерів, може уступити свої акції повністю або частково одному чи декільком
акціонерам чи третім особам. Акції можуть бути придбані самим акціонерним
товариством. При уступці акцій третій особі інші акціонери мають переважне
право на їх придбання по ціні, по якій вони пропонуються на продаж  і на інших рівних умовах.

Вирішуючи
спір у даній справі судами попередніх інстанцій встановлено, що питання порядку
продажу, розповсюдження акції викуплених акціонерним товариством не входять до
переліку питань, що відносяться до виключної компетенції загальних зборів, як
вищого органу акціонерного товариства. Статтею 41 Закону № 1576-XII, де
законодавчо визначено компетенцію вищого органу акціонерного товариства, теж не
врегульовано питання щодо порядку відчуження акцій акціонерним товариством у
випадку їх викупу у акціонерів, тоді як пунктом 12.1 статуту передбачено, що
Спостережна рада товариства є вищим органом управління АТ в період між
Загальними зборами акціонерів. У відповідності до абз. 3 п. 6.9 Статуту
нерозміщенні акції знаходяться у розпорядженні Спостережної ради АТ.

Крім
того судами встановлено, що на підтвердження правомірності вирішення питань
продажу акцій Спостережною радою товариства свідчить протокол спільного
засідання Спостережної ради, ревізійної комісії та правління  ЗАТ „Рахівська ТОРП” від 1 жовтня 2002 року,
де за участі позивача було прийняте рішення про розпродаж акцій придбаних
товариством у кількості 58591 шт. серед працюючих акціонерів згідно поданих
ними заяв.

Як
вірно зазначено місцевим судом, законодавство, чинне на момент існування
спірних правовідносин не передбачало переважних прав акціонерів закритих
акціонерних товариств на придбання акцій товариства при їх відчуженні. Такі
права були зафіксовані ч. 3 ст. 81 ГК України, який набрав чинності з 1 січня
2004 року та не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки не має
зворотної дії в часі відповідно до ст. 58 Конституції України.

Посилаючись
на законодавство, яким врегульовано порядок створення і діяльність акціонерних
товариств, суди першої та апеляційної інстанцій відмовили у задоволені позовних
вимог за недоведеністю порушень прав Позивача та Третьої особи, законодавства і
установчих документів, на які містяться посилання у позовах.

Відповідно
до ст.ст. 43, 47, 43 Господарського процесуального
кодексу України господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і
правильного застосування законодавства, оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а
судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин
справи.

Як
вбачається з матеріалів справи, суди першої та апеляційної інстанції встановили
обставин, які є суттєвими у справі -повноваження Спостережної ради відповідно
до Статуту, підстави набуття права власності на прості іменні акції товариства
фізичними особами ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та порядок їх придбання, а також
відповідність рішення Спостережної ради від 3 березня 2003 року вимогам ст.ст.
1, 25, 28, 41 Закону України “Про господарські товариства”, ст.ст. 8.1, 8.7,
12,1 статуту ЗАТ „Рахівська ТОРП”.

Разом
з тим, під час перегляду судового рішення в апеляційному проваджені судом
встановлено, що договори купівлі-продажу акцій, дійсність яких оспорюється
позивачем, підписані зі сторони фізичних осіб ними особисто. Від імені
товариства при укладені договору з ОСОБА_3 діяла на підставі довіреності від 1
жовтня 2002 року ОСОБА_4 при укладені договору з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 -діяв
ОСОБА_3, як голова Правління. Розрахунки за договорами проведено у повному
обсязі. Також проведено реєстрацію змін в реєстрі власників акцій ЗАТ „Рахівська
ТОРП”.

Таким
чином, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку, що підстави до
задоволення вимог позивача -ОСОБА_2 та третьої особи - ОСОБА_1 про скасування
рішення Спостережної ради, визнання недійсним договорів купівлі-продажу простих
іменних акцій від 14 березня 2003 року між вищевказаними особами та ЗАТ
„Рахівська ТОРП”, а також вимог про зобов'язання ТОВ „Регістр” внести зміни у
систему реєстру ЗАТ „Рахівська ТОРП” відсутні.

Посилання
касаційної скарги на ту обставину, що рішення про продаж та розповсюджування
акції серед своїх працівників або їх анулювання та встановлення правил щодо
придбання акцій мали право приймати Загальні збори акціонерів ЗАТ
"Рахівська ТОРП", а не Спостережна рада товариства не заслуговують на
увагу та спростовуються висновком суду, про те, що питання порядку продажу,
розповсюдження акції викуплених акціонерним товариством, не входить до переліку
питань, що відносяться до виключної компетенції загальних зборів, як вищого
органу акціонерного товариства. Крім того положеннями статті 41 Закону України
“Про господарські товариства”, де законодавчо визначено компетенцію вищого
органу акціонерного товариства, теж не врегульовано питання щодо порядку
відчуження акцій акціонерним товариством у випадку їх викупу у акціонерів.

Твердження
касаційної скарги про те, що відповідно до рішення Конституційного суду України
від 11 травня 2005 року, положення частини другої статті 28 "Про
господарські товариства" у системному зв'язку з положеннями частини п'ятої
статті 4, частини першої статті 25 цього ж Закону треба розуміти як таке, що
встановлює підстави придбання акцій, а тому не виключає і не виключало
можливості передбачати в установлених документах закритого акціонерного
товариства переважне право акціонерів товариства на придбання акцій, що
відчужуються іншими акціонерними товариствами не заслуговує на увагу, оскільки
воно прийняте 11 травня 2005 року, тобто після виникнення спірних
правовідносин, а по-друге, воно стосується переважних прав акціонерів
товариства на придбання акцій, що відчужуються іншими акціонерами товариства. У
спірній ситуації акції відчужувало власне саме товариство.

Враховуючи
те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи
у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із
встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийнята постанова відповідає
нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 13 грудня 2007 року у справі №
16/214 залишити без змін.

Судді:

Н.
Дунаєвська

М.
Михайлюк

С.
Самусенко