ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"25" вересня 2008 р.

справа № 5020-4/300

За позовом

Закритого акціонерного товариства «Севастопольстрой»(вул. М. Музики, 78 А, місто Севастополь, 99029)

до відповідача: Спільного українсько-грецького підприємства «Єос»(вул. Брестська, 18, місто Севастополь, 99001)

про стягнення 3614,02 грн.,

суддя Остапова К.А.,

За участю представників:

Від позивача: Філіппова Н. О., довіреність б/н від 01.02.2008,

Від відповідача: не з`явився,

Суть спору: Закрите акціонерне товариство «Севастопольстрой»звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовом до Спільного українсько-грецького підприємства «Єос»про стягнення 3614,02 грн. заборгованості по договору оренди №19/А-07 від 01.02.2007.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань по договору.

У зв`язку з необхідністю встановлення всіх обставин у справі, витребування доказів по справі розгляд справи відкладався в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Строк вирішення спору продовжувався за правилами статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач в судові засідання явку належних представників не забезпечував, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини нез`явлення суду не повідомляв, нормативно та документально обґрунтований відзив на позов, та інші витребувані документи суду не представив.

Суд, керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України, визнав за можливе вирішити спір по суті за наявними у справі матеріалами в зв`язку з тим, що вони в достатній мірі характеризують правовідносини сторін, та у відсутність представника відповідача.

Відповідно до статей 9, 10 Конституції України, статі 9 Європейської хартії регіональних мов (ратифікована Законом України від 15.05.2003), статті 3 Декларації прав національностей України від 01.11.1991), статті 10 Закону України «Про судоустрій»від 07.02.2002), статті 18 Закону України «Про мови»від 28.10.1989 та за клопотанням представника позивача пояснення по справі надавались ним російською мовою.

Представнику позивача в судовому засіданні були роз’яснені процесуальні права та обов’язки згідно зі статтями 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд

встановив:

01.02.2007 між Закритим акціонерним товариством «Севастопольстрой»(орендодавець) та Спільним українсько-грецьким підприємством «Єос»(орендар) укладено договір оренди №19/А-07 (далі–Договір), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендатор приймає в оренду нежитлове приміщення загальною площею 21,5 м. кв., яке розташоване в будівлі Закритого акціонерного товариства «Севастопольстрой»в місті Севастополі по вул. Пожарова, на другому поверсі.

Згідно з пунктом 6.1 Договір діє з моменту його підписання сторонами до 01.01.2008.

Відповідно до пунктів 3.1 -3.4 Договору орендатор сплачує орендодавцю щомісячно, до 10 числа поточного місяця орендну плату у грошовій формі у розмірі 600,00 грн.

Окремо до 10 числа поточного місяця орендар сплачує вартість спожитої для виробничих та невиробничих потреб води та електричної енергії згідно з звітними даними, інші комунальні послуги.

Розмір орендної плати в період дії договору може бути переглянутий та змінений (індексований) згідно зі змінами індексу інфляції, розміру мінімальної заробітної платні, податкових платежів.

Розмір орендної платні, яка перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та сплаті орендарем з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно з пунктом 3.5 Договору при несплаті орендарем орендних платежів більше ніж на один місяць орендодавець має право відмовитися від виконання зобов`язань по Договору та вимагати його розірвання. Орендодавець письмово повідомляє орендаря про розірвання договору з компенсацією всіх збитків, яких він зазнав.

Як вказує позивач, виставлення рахунків на оплату орендної плати та комунальних послуг прямо умовами договору не передбачено, але з метою впорядковування проведення розрахунків сторонами позивачем виставлялись рахунки на орендну плату та комунальні послуги, які оплачувались відповідачем без дотримання умов договору, у зв`язку з чим у відповідача склалася заборгованість по орендній платі в розмірі 3292,26 грн. (у тому числі з 01.02.2007 по 31.12.2007- 892,26 грн., січень 2008 року –600,00 грн., лютий 2008 року –600,00 грн., березень 2008 року –600,00 грн., квітень 2008 року –600,00 грн.), комунальним послугам –321,76 грн. (у тому числі січень 2008 року –211,90 грн., березень 2008 року –109,86 грн.).

Відповідно до пункту 6.3 Договору зміни умов договору, доповнення до нього та розірвання договору допускається за взаємною згодою сторін Договору.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди), то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічна норма міститься у частині четвертій статті 284 Господарського кодексу України, відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

На підставі вищевказаних норм законів Договір оренди продовжений до 01.01.2009.

Згідно з положеннями статті 193 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач належним чином не виконав зобов’язання за договором, докази погашення відповідачем заборгованості по орендній платі та комунальним послугам суду не представлено.

Відповідно до статі 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи, а саме актами здачі-приймання робіт підтверджується належне виконання позивачем умов договору оренди №19/А-07 від 01.02.2007, та виставлення відповідачеві рахунків на орендну плату.

Відповідач доказів погашення заборгованості по орендній платі суду не надав.

Суд, вивчивши надані позивачем докази в підтвердження заборгованості відповідача по комунальним послугам, дійшов висновку, що надані позивачем акти здачі-приймання робіт (надання послуг) підтверджують борг по комунальним послугам лише на січень 2008 року в сумі 211,90 грн.

Яких-небудь доказів, підтверджуючих обґрунтованість вимог позивача в частини суми 109,86грн. комунальних послуг за березень 2008 року суду не представлено.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з Спільного українсько-грецького підприємства «Єос»заборгованості по договору №19/А-07 від 01.02.2007 в розмірі 3614,02 грн. задовольняються судом частково в сумі 3504,16 грн. (виходячи з розрахунку орендна плата: з 01.02.2007 по 31.12.2007- 892,26грн., січень 2008 року –600,00 грн., лютий 2008 року –600,00 грн., березень 2008 року –600,00грн., квітень 2008 року –600,00 грн.; комунальні послуги 211,90 грн. за січень 2008 року).

Витрати позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при частковому задоволенні позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 49, 75, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Спільного українсько-грецького підприємства «Єос» (вул. Брестська, 18, місто Севастополь, 99001, ідентифікаційний код 14349700) на користь Закритого акціонерного товариства «Севастопольстрой»(вул. М. Музики, 78 А, місто Севастополь, 99029, ідентифікаційний код 01271342) суму заборгованості по договору №19/А-07 від 01.02.2007 в розмірі 3504,16 грн., а також судові витрати –державне мито в розмірі 98,90 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 114,41 грн.

3.          В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Копії рішення направити сторонам.

Суддя

К.А. Остапова

Рішення оформлено та підписано

у відповідності до вимог статті 84 ГПК України

30.09.2008.