ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "19" травня 2008 р. по справі № 7/45-38

Суддя Шум М.С. розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вімар», м. Луцьк

до відповідача: приватного підприємства «Євробудмаркет-Плюс», м.Луцьк

про стягнення 11199,20 грн.

Суддя          Шум М.С.

За участю представників сторін:

від позивача: Тиможинський С. А., юрист (довіреність від 16.03.08р.).

від відповідача: Ковальчук О. М., юрисконсульт (довіреність № 1 від 16.05.08р.).

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін було роз’яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України було роз’яснено його процесуальні права та обов’язки.

Суть спору: позивач –товариство з обмеженою відповідальністю «Вімар»просив суд стягнути з відповідача - приватного підприємства «Євробудмаркет-Плюс»11199,20грн., в тому числі 9590,71 грн. суми основного боргу, 608,49 грн. пені, та 1000грн. витрат за користування юридичними послугами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному об’ємі.

Представник відповідача у відзиві та в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, - ВСТАНОВИВ: 03 квітня 2006 року між ТзОВ «Вімар»та ПП «Євробудмаркет-Плюс»було укладено договір поставки будівельних матеріалів.

Укладена угода предметом судового розгляду не виступала, недійсною судом не визнавалася, сторонами розірвана не була, у зв’язку з чим в господарського суду відсутні підстави вважати зазначену угоду недійсною або неукладеною.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов’язки суб’єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

На виконання умов договору від 03.04.2006р. ТзОВ «Вімар»поставило відповідачу - ПП «Євробудмаркет-Плюс»товар на загальну суму 11590,70грн., що підтверджується накладною №318 від 25.07.2007р. та довіреністю на отримання товару серії ЯМУ № 151207 від 25.07.2007р.

Проте, відповідач частково оплатив отриманий товар на суму 2000 грн. На момент розгляду справи заборгованість склала 9590,71 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, інших правових актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до п. 6.6 договору від 03.04.2006р., ст.ст. 549, 550 Цивільного кодексу України за прострочку виконання зобов’язання було нараховано пеню, котра у відповідності до представленого господарському суду розрахунку склала 608,46грн.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами договору поставки від 03.04.2006р. та не виконання відповідачем зобов’язання щодо оплати товару, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення повністю.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати, що пов’язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи господарським судом (сплата державного мита, та оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), які поніс позивач, підлягають відшкодуванню у відповідності із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України за рахунок відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 144, 173 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 549, 550 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з приватного підприємства «Євробудмаркет-Плюс» (м.Луцьк, вул. Тарасова, 32, ІПН 32650179) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вімар»(м. Луцьк, вул. Рівненська, 76А, ІПН 73) 9590,71 грн. боргу, 608,49грн. пені, 1000 грн. витрат на правову допомогу, всього 11199,20 грн., та 111,99грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. в повернення витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Суддя                                                  М.С. Шум