РІШЕННЯ

"05" травня 2008 р.

Справа № 8/54-1054

Господарський суд Тернопільської області у складі

судді Гирили І.М.

Розглянув матеріали справи:

за позовом: Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком", бульв. Т. Шевченка, 18, м. Київ, в особі Тернопільської філії Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком", вул. В. Чорновола, 1, м. Тернопіль, в особі Центру електрозв'язку № 5 Тернопільської філії ВАТ "Укртелеком", вул. Шевченка, 89, м. Кременець Тернопільської області

до відповідача: Кременецького районного відділу внутрішніх справ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, вул. Драгоманова, 5, м. Кременець Тернопільської області

про стягнення заборгованості в сумі 21 960,41 грн., в т.ч. 18 089,99 грн. - заборгованість за надані телекомунікаційні послуги (основний борг), 683,53 грн. - пеня, 2 797,84 грн. - інфляційні втрати, 389,05 грн. - три проценти річних.

За участю представників:

позивача: Олійник Т.П. –начальника відділу правового забезпечення, довіреність № 153 від 28.08.2006р.;

відповідача: Панасюка М.А.- заступника начальника, посвідчення № УТР 010231

В судовому засіданні представникам сторін роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки, передбачені статями 20,22,81-1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутністю відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового засідання не здійснюється.

Суть справи:

Відкрите акціонерне товариство "Укртелеком", бульв. Т. Шевченка, 18, м. Київ, в особі Тернопільської філії Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком", вул. В. Чорновола, 1, м. Тернопіль, в особі Центру електрозв'язку № 5 Тернопільської філії ВАТ "Укртелеком", вул. Шевченка, 89, м. Кременець Тернопільської області звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом про стягнення з Кременецького районного відділу внутрішніх справ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, вул. Драгоманова, 5, м. Кременець Тернопільської області заборгованості за надані послуги електрозв’язку в сумі 21 960,41 грн., з яких 18 089,99 грн. –сума основного боргу, 683,53 грн. - пеня, 2 797,84 грн. - інфляційні втрати, 389,05 грн. - три проценти річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Кременецький районний відділ внутрішніх справ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, вул. Драгоманова, 5, м. Кременець Тернопільської області взяті на себе визначені умовами договору про надання послуг електрозв`язку № 38, укладеного між сторонами по справі 16.06.2004 р. зобов’язання виконало не належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, на яку у відповідності до умов договору та чинного законодавства нараховані штрафні санкції.

В підтвердження викладеного додає вищезазначений договір, розрахунок суми боргу за надані послуги електрозв’язку, карточку обліку розрахунків за послуги зв’язку, акт звірки розрахунків та інші документи, належним чином засвідчені копії яких знаходяться у матеріалах справи.

Представник відповідача в судове засідання 05.05.2008р. прибув, проти позову не заперечує, заявлену до стягнення суму заборгованості перед позивачем визнає.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

16 червня 2004р. між Відкритим акціонерним товариством „Укртелеком”, в особі Центру електрозв’язку № 5, як Підприємством зв’язку, з одного боку, та Кременецьким районним відділом внутрішніх справ України в Тернопільській області, як Споживачем, з другого боку, був укладений Типовий договір про надання послуг електорозв’язку за № 38.

У відповідності до п. 3.2.8 вказаного договору «Споживач»зобов’язався вчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону.

Як вбачається з п. 4.2 Договору, Споживач оплачує послуги електрозв’язку за спільно погодженою – авансовою з поданням рахунків системою оплати. У разі застосування якої (п.4.6 Договору), Споживач для одержання послуг електрозв’язку проводить щомісячно, до 20 числа поточного місяця, попередню оплату їх вартості в розмірі не менше суми послуг, наданих у попередньому розрахунковому періоді, з подальшим перерахунком (до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду), виходячи з фактично наданих послуг.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ст. 193 ГК України).

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов'язання за договором про надання послуг, згідно якого, в силу ст.901,903 ЦК України одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем, як Споживачем умов договору щодо оплати за надані йому послуги зв’язку.

Як вбачається із наданих позивачем документів, зокрема: карточки обліку розрахунків за послуги зв’язку за період з 01.09.1998р. по 29.02.2008р., розрахунку суми боргу за надані послуги електрозв’язку за період з 01.06.2006р. по 31.01.2008р. заборгованість «Споживача»по оплаті отриманих послуг зв’язку становить 18 089 грн. 99 коп.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідачем визнана заборгованість перед позивачем в сумі 17 266,44 грн., що підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків між сторонами по справі станом на 01.01.2008р., який підписаний уповноваженими представниками сторін без заперечень, підписи яких скріплені печатками юридичних осіб.

Відповідно до вимог ст. ст.509,526 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено обов’язок учасників господарських відносин належним чином виконувати свої зобов’язання відповідно до вказівок закону, інших правових актів, договору, а при відсутності таких вказівок –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК УКраїни).

У відповідності до Закону України “Про телекомунікації” споживачі телекомунікаційних послуг зобов’язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг, у тому числі своєчасно оплатити отримані ними телекомунікаційні послуги.

Таким чином, відповідачем належним чином не виконані зобов’язання щодо оплати за надані позивачем послуги електрозв’язку, чим порушено умови договору № 38 від 16.06.2004р. та норми чинного законодавства, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 18 089,99 грн. грн., яка станом на дату розгляду справи не сплачена.

За даних обставин, суд визнає обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення з Кременецького районного відділу внутрішніх справ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, вул. Драгоманова, 5, м. Кременець Тернопільської області 18 089,99 грн. суми основного боргу за надані послуги електрозв’язку згідно договору № 38 від 16.06.2004р.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно поданого розрахунку позивачем за період з 01.06.2006р. по 31.01.2008р. нараховано 389,05 грн. три проценти річних та 2 797,84 грн. інфляційних нарахувань.

Розглянувши представлений розрахунок суми інфляції та 3% річних, з огляду на наявність заборгованості за договором, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми інфляції та 3% річних обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в заявлених сумах.

Пунктом 2 ст. 36 Закону України “Про телекомунікації”, передбачено, що у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла за період, за який нараховується пеня.

Враховуючи наведене, суд визнає правомірними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 683 грн. 53 коп., нарахованої в розмірі облікової ставки НБУ за кожний день прострочення оплати за період з вересня місяця 2007 р. по березень місяць 2008 р. за прострочення оплати за надані послуги електрозв’язку, такими, що відповідають положенням ст. 232 Господарського Кодексу України, Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, Закону України “Про телекомунікації” та п. 5.8 Договору № 38 від 16.06.2004р.

Проте, як стверджує відповідач та встановлено в судовому засіданні, Кременецький районний відділ внутрішніх справ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області є бюджетною установою, яка фінансується з Державного Бюджету України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 2006 р. за N 1383 затверджено Положення «Про Міністерство внутрішніх справ України», п. 1 якого визначено, що Міністерство внутрішніх справ України (МВС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. МВС є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань формування і реалізації державної політики у сфері захисту прав і свобод людини та громадянина, охорони громадського порядку, забезпечення громадської безпеки, захисту об'єктів права власності, інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, безпеки дорожнього руху, громадянства, імміграційної та паспортної роботи, протидії незаконній міграції.

Указом Президента України від 17 жовтня 2000 року затверджено Положення про Міністерство внутрішніх справ України, п. 4 ч. 29 якого визначено, що МВС України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема організовує в системі МВС України роботу з питань фінансування, праці, заробітної плати, економічного прогнозування, бухгалтерського обліку і звітності, контрольно-ревізійної діяльності. Штатний розпис та кошторис видатків МВС України затверджує Міністр за погодженням з Міністерством фінансів України (п. 5 ч. 13 Положення).

Приймаючи до уваги, що відповідач є бюджетною установою, яка фінансується з Державного бюджету України, керуючись статтею 83 Господарського процесуального Кодексу України, яка надає право суду у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (п.3 ст.83 ГПК), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання, суд вважає за доцільне зменшити розмір пені до 10% від нарахованої, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій (пені) задовольнити частково, а саме: стягнути з Кременецького районного відділу внутрішніх справ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області - 68 грн. 35 коп. пені. В задоволенні решта частині вимог щодо стягнення з відповідача пені в сумі 615 грн. 18 коп., суд відмовляє.

Згідно вимог ст.ст.32,33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ,-

В и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Кременецького районного відділу внутрішніх справ УМВС України в Тернопільській області, м. Кременець, Тернопільської області, вул. Драгоманова, 5, ідентифікаційний код № 08675588 на користь Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком", м. Київ в особі Центру телекомунікаційних послуг Тернопільської філії ВАТ "Укртелеком", вул. Чорновола, 4, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 01188052, р/р 26038321 в ТОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»м. Тернопіль, МФО 338501:

-          18 089 (вісімнадцять тисяч вісімдесят дев’ять) грн. 99 коп. основного боргу;

-          68 (шістдесят вісім) грн. 35 коп. пені за порушення строку виконання грошових зобов’язань;

-          389 (триста вісімдесят дев’ять) грн. 05 коп. три проценти річних;

-          2 797 (дві тисячі сімсот дев’яносто сім) грн. 84 коп. інфляційних нарахувань;

-          213 (двісті тринадцять) грн. 45 коп. в повернення сплаченого позивачем державного мита;

-          114 (сто чотирнадцять) грн. 69 коп. витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

3. В частині задоволенні позовних вимог щодо стягнення 615 грн.18 коп. пені відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (підписання рішення).

5. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

6. Сторони вправі подати апеляційну скаргу, а прокурор внести апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання - 8 травня 2008р.), через місцевий господарський суд.

Суддя