КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

21.05.08 р.                                                                                          № 12/125

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                     (доповідач по справі),

суддів:

при секретарі судового засідання –Лисунь Г.Д.,

за участю представників сторін:

від позивача: Кульчицький С.О. –дов. б/н від 08.05.2008 р., представник;

від відповідача: не з’явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «ПМК-216»на рішення господарського суду Черкаської області від 19.02.2008 року,

у справі № 12/125 (суддя –Грачов В. М.)

за позовом          товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче

об’єднання «Зубр», с. Тубільці Черкаської області

до           відкритого акціонерного товариства «ПМК-216», м. Золотоноша Черкаської

області

про стягнення 161899,13 грн.

За результатами розгляду апеляційної скарги Київський міжобласний апеляційний господарський суд

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2007 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об’єднання «Зубр»(далі по тексту –ТОВ «НВО «Зубр», позивач) звернулося до господарського суду Черкаської області з позовною заявою до відкритого акціонерного товариства «ПМК-216»(далі по тексту –ВАТ «ПМК-216», відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача боргу у сумі 161899,13 грн. (а.с. 2-5).

Рішенням господарського суду Черкаської області від 19.02.2008 р. у справі № 12/125 позов задоволено повністю та стягнуто з ВАТ «ПМК-216»на користь ТОВ «НВО «Зубр»161 899,13 грн. боргу та 1736,99 грн. судових витрат (а.с. 58).

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням місцевого господарського суду, ВАТ «ПМК-216» звернулося до Київського міжобласного апеляційного господарського суду зі скаргою, у якій просить скасувати оскаржувану постанову від 19.02.2008 р. та припинити провадження у справі № 12/125, а судові витрати покласти на позивача.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Так, на думку скаржника, у ТОВ «НВО «Зубр» відсутні правові підстави для звернення з позовом до господарського суду у зв’язку з відсутністю предмету спору, оскільки відповідь позивача на претензію № 92 від 16.03.2007 року є пропозицією про зарахування зустрічних вимог, якою заборгованість відповідача за надані матеріали (в т.ч. дизельне паливо) зараховано в якості оплати за надані послуги, отримані роботи та ТМЦ від відповідача.

Одночасно скаржник зазначає, що 19.02.2008 року ним до місцевого господарського суду було подано клопотання про зупинення провадження у справі у зв’язку з неможливістю розгляду даної справи до вирішення пов’язаної з нею іншої справи органом, що вирішує господарські спори, а також ухвалу Вищого господарського суду України від 04.02.2008 року у справі № 10/4351 на підтвердження викладених у зазначеному клопотанні обставин.

За апеляційною скаргою ВАТ «ПМК-216»на рішення господарського суду Черкаської області від 19.02.2008 року, згідно ст. 98 ГПК України, ухвалою від 19.03.2008 року порушено апеляційне провадження у справі (а. с. 60-61).

31.03.2008 року позивач, згідно ст. 96 ГПК України, надав відзив на апеляційну скаргу (вх. № 2-05/989), у якому останній вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення (а. с. 73-77).

Позивач зауважує, що відповідач у поданій ним апеляційній скарзі не наводить жодної передбаченої ст. 104 ГПК України підстави для скасування рішення суду першої інстанції, а тому її вимоги не підлягають до задоволення.

Також, на думку позивача, твердження скаржника про зарахування зустрічних вимог не відповідає дійсності з підстав того, що відповідь на претензію № 92 від 16.03.2007 року не є пропозицією врегулювання спору, а не заявою про зарахування зустрічних вимог, що підтверджується змістом п. 3 даної претензії.

На переконання позивача, місцевим господарським судом правомірно відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, оскільки зобов’язання ТОВ «НВО «З          убр»перед ВАТ «ПМК-216»за контрактом № 23/12-2005 від 23.12.2005 року та зобов’язання ВАТ «ПМК-216»перед ТОВ «НВО «Зубр»за договором купівлі-продажу від 27.02.2006 року ніяким чином між собою не пов’язані.

За розпорядженням заступника голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22.04.2008 року, розгляд справи призначений на 22.04.2008 року, здійснювався у складі колегії суддів: головуючий суддя –Разіна Т. І., судді: Андрейцева Г. М., Зеленіна Н. І. (у зв’язку із закінченням повноважень судді Мазур Л. М.).

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22.04.2008 року розгляд справи відкладався у зв’язку з неявкою представників сторін.

Розпорядженням заступника голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 24.04.2008 року, у зв’язку з відпусткою судді Зеленої Н.І., розгляд справи № 12/125 призначено у складі колегії суддів: головуючий суддя –Разіна Т.І. та суддів Андрейцевої Г.М. та Жук Г.А.

Сторони у справі про час та місце засідання суду належним чином були повідомлені.

В судовому засіданні 21.05.2008 р. представник позивача зазначив, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими і безпідставними, а тому просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Відкрите акціонерне товариство «ПМК-216»не забезпечило явку уповноважено представника товариства в судове засідання і 21.05.2008 р., про поважність причин неявки суд не повідомило, хоча про час, дату та місце засідання суду належним чином було повідомлено направленою за їх місцезнаходженням ухвалою суду за адресою, вказаною в позові та апеляційній скарзі. Разом з тим, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду визнала, що матеріали справи містять достатньо доказів для здійснення апеляційного перегляду справи № 12/125 та прийняття рішення по суті.

За згодою представника позивача, в судовому засіданні 21.05.2008 р. були оголошені вступна і резолютивна частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга ВАТ «ПМК-216»на рішення господарського суду Черкаської області від 19.02.2008 р. не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно було встановлено місцевим господарським судом, між сторонами по справі існували майново-господарські зобов’язання, що виникли з господарських договорів поставки, а саме позивачем здійснена поставка дизельного пального відповідачу, а саме: по накладній № 3 від 28.02.2006 року, довіреності серії ЯЛФ № 059032 від 27.02.2006 року в кількості 3000 літрів на суму 10404 грн.; по накладній № 4 від 27.03.2006 року, довіреності серії ЯЛФ № 059070 від 27.03.2006 року в кількості 11000 літрів на суму 38148 грн.; по накладній № 28 від 28.04.2006 року, довіреності серії ЯЛЮ № 623482 від 25.04.2006 року в кількості 7500 літрів на суму 26010 грн.; по накладній № 99 від 31.05.2006 року, довіреності серії ЯМИ № 035052 від 29.05.2006 року в кількості 8000 літрів на суму 27936 грн.; по накладній № 146 від 16.06.2006 року, довіреності серії ЯМИ № 035082 від06.06.2006 року в кількості 4500 літрів на суму 15768 грн.; по накладній № 251 від 31.07.2006 року, довіреності серії ЯММ № 773310 від 28.07.2006 року в кількості 4020 літрів на суму 14264 грн. 57 коп.; по накладній № 312 від 31.07.2006 року, довіреності серії ЯММ № 773361 від 28.08.2006 року в кількості 6270 літрів на суму 25130 грн. 16 коп.; по накладній № 385а від 30.09.2006 року, довіреності серії ЯНВ № 025758 від 30.09.2006 р. в кількості 1110 літрів на суму 4238,40 грн., що разом склало 45400 літрів на загальну суму 161899,13 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 11.12.2007 р. позивачем на адресу відповідача була направлена вимога № 208 від 11.12.2007 р. про сплату боргу в сумі 161899,13 грн., так як строк виконання зобов’язання по розрахунку не встановлений, а тому він визначається моментом пред’явлення вимоги. Зазначена претензія була залишена відповідачем без реагування та сума боргу сплачена останнім не була.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено правило, що стосується виконання зобов’язань, в яких строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги. Кредитор у такому зобов’язанні наділений правом вимагати його виконання у будь-який час. Але, враховуючи, що для боржника негайне задоволення вимог кредитора не завжди можливе, законом встановлено для нього загальний «пільговий»строк виконання зобов’язання, а саме, боржник повинен виконувати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В апеляційній скарзі ВАТ «ПМК-216»зазначено, що відповідач звернувся до позивача з претензією, щодо невиконання останнім своїх обов’язків по контракту № 23/12-2005 від 23.12.2005 р. на загальну суму 395544,80 грн.

22.03.2007 р. відповідач отримав від позивача відповідь на вказану претензію № 92 від 16.03.2007 р., яку ВАТ «ПМК-216»розцінив як пропозицію про зарахування зустрічних вимог, якою заборгованість відповідача за надані матеріали (в т.ч. дизельне паливо) зараховано в якості оплати за надані послуги, отримані роботи та ТМЦ від відповідача, відповідно до ст. 601 ЦК України.

Колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду після детального перегляду оскаржуваного рішення на відповідність його вимогам як процесуального та матеріального права прийшла до висновку, що останнє є повністю законним та вважає, що місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку про задоволення позову, а твердження відповідача про те, що відповідь на претензію № 92 є заявою про зарахування зустрічних вимог є помилковими та не відповідають дійсності виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 601 ЦК України, зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідь на претензію № 92 від 16.03.2007 року не є заявою про зарахування зустрічних вимог, що доводиться п. 3 даної відповіді на претензії, де вказано, що: «виходячи з вищесказаного просимо відізвати претензію № 01/03-07 від 01.03.2007 року до вияснення вказаних розбіжностей», а тому у зазначеній відповіді на претензію № 92 не має прохання про зарахування зустрічних однорідних вимог та не виявлено наміру зарахувати зустрічні вимоги цією відповіддю на претензією, так як заява про зарахування зустрічних однорідних вимог є одностороннім виявленням волі сторони.

Згідно з ст. 6 ГПК України, претензією є вимога в письмовій формі від підприємства та організації, чиї права і законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав та інтересів.

Отже відповідь на претензію № 92 не є заявою про зарахування зустрічних вимог, так як є пропозицією врегулювання спору з боку ТОВ «НВО «Зубр».

Більш того, до відзиву на апеляційну скаргу позивачем була додана копія рішення господарського суду Черкаської області від 11.10.200477 р. у справі № 10/4351(а.с. 78-79), яка є свідченням того, що зарахування зустрічних однорідних вимог між товариствами не проводилися.

Як вбачається з копії зазначеного рішення, у справі № 10/4351 за позовом ВАТ «ПМК-216»до ТОВ «НВО «Зубр» про стягнення 473916,13грн. дано правову оцінку претензії № 01/03-07 від 01.03.2007 року та відповіді на претензію № 92 та не зараховано зустрічні правові вимоги і стягнуто заборгованість ТОВ «НВО «Зубр»перед ВАТ «ПМК-216»в повному обсязі, що свідчить про відсутність заяви про зарахування зустрічних позовних вимог з боку позивача.

Зарахування, згідно положень закріплених в ст. 601 ЦК України є одностороннім правочином, а тому відповідно до ст. 202 ЦК України, може створювати обов’язки лише для особи, яка його вчинила. Отже, з врахуванням зазначеного вище, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що волевиявлення з боку позивача стосовно зарахування зустрічних однорідних вимог між сторонами по справі не було, про що свідчить відсутність заяви про зарахування зустрічних вимог з боку ТОВ «НВО «Зубр», а отже зобов’язання щодо сплати боргу не є припиненими.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому колегія апеляційного господарського суду враховує, що належне виконання зобов’язання –це виконання зобов’язання належними суб’єктами, в належному місці, в належний строк, належним предметом та у належний спосіб. Зобов’язання є належно виконано при дотриманні усіх зазначених складових цього принципу.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що місцевим господарським судом було правомірно відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження по даній справі від 19.02.2008 р., у зв’язку з неможливістю розгляду даної справи до вирішення пов’язаної з нею іншої справи органом, що вирішує господарські спори, так як ніяким чином зобов’язання ТОВ «НВО «Зубр»перед ВАТ «ПМК-216»за контрактом № 23/12-2005 р. не пов’язані з зобов’язанням ВАТ «ПМК-216» перед ТОВ «НВО «Зубр»за договором купівлі-продажу.

Отже, усі зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника з приводу скасування оскаржуваного рішення, не приймаються колегією суддів апеляційної інстанції до уваги та відхиляються як безпідставні, оскільки є необґрунтованими та не підтверджуються а ні матеріалами справи, а ні чинним законодавством.

Таким чином, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного суду, на підставі наявних в справі матеріалів та отриманих від позивача в процесі апеляційного провадження пояснень, прийшла до висновку що відповідно до ст. 43 ГПК України суд першої інстанції повно і всебічно дослідив подані сторонами докази у їх сукупності з матеріалами справи, дав їм вірну правову оцінку, на підставі чого виніс законне і обґрунтоване рішення, яке повністю відповідає вимогам чинного законодавства, підстав для скасування чи зміни рішення місцевого господарського суду не вбачається, а тому апеляційна скарга відкритого акціонерного товариства «ПМК-216»задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «ПМК-216»на рішення господарського суду Черкаської області від 19.02.2008 р. у справі № 12/125 залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Черкаської області від 19.02.2008 р. у справі № 12/125 залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 12/125 повернути до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя:

Судді:

Дата відправки 28.05.08