ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.08                                                                                           Справа№ 24/253

За позовом –Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробничої компанії „Львівхолод”, м.Львів

До відповідача –Самбірської міської ради, м.Самбір

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Міністерство оборони України в особі Департаменту надлишкового майна та земель, м. Київ

Про визнання за позивачем права користування земельною ділянкою та про зобов”язання відповідача розглянути питання про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки

Суддя Хабіб М.І.

Секретар Савченко Ю.А.

Представники:

Від позивача –Подвірна О.Д. –кер. юр. відділу

Від відповідача –Коркуна Р.В. –гол. спец.

Від третьої особи –Остапенко С.Г. –ст. юр.кон.

Суть спору: Позов заявлено про визнання права користування земельною ділянкою та зобов”язання відповідача надати дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, на якій розміщена придбана нежитлова будівля та земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування цієї будівлі, та надання її в оренду у зв”язку із придбанням нежитлової будівлі у м. Самборі по вул. Шевченка, №26/3.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2006р. позивачем було придбано нежитлову будівлю в м.Самборі по вул.Шевченка,26/3. На момент укладення договору, рішенням Самбірської міської ради №26 від 14.03.06р. земельна ділянка площею 4,0418 га по вул. Шевченка,26 вилучена з користування військової частини та закріплена за власниками об”єктів цілісного майнового комплексу згідно часток у майні, в т.ч. і за Федаком Б.І., який є одним із продавців за договором від 14.04.2006р.

У зв’язку із придбанням нежитлового приміщення позивач звернувся до відповідача з клопотанням надати дозвіл на виготовлення проекту відведення та надання в оренду земельної ділянки для його обслуговування. У відповіді на клопотання позивача, відповідач зазначає про необхідність отримання згоди Міністерства оборони України –як землекористувача. Посилаючись на ст.120, ст.125 Земельного кодексу України, позивач з відповіддю відповідача не погоджується та вважає, що з моменту придбання нежитлового приміщення до товариства перейшло право користування земельною ділянкою.

10.01.2008р. позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати за позивачем право користування земельною ділянкою, на якій розміщена придбана не житлова будівля та земельною ділянкою, яка необхідна для обслуговування цієї будівлі, а також просить зобов”язати відповідача розглянути на найближчій сесії міської ради питання про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у м. Самборі по вул. Шевченка №26/3 , на якій розміщена придбана нежитлова будівля, та земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування цієї будівлі.

У відзиві за №2/31-1358/1 від 18.12.2007 року на позов, відповідач позовні вимоги не визнає з тих підстав, що земельна ділянка є закріпленою за Міністерством оборони України і до цього часу питання щодо земельної ділянки не вирішене.

Третя особа подала відзив на позов, в якому повідомляє, що Міноборони відповідно до договору комісії № Д-121-05/2005п-6 від 08.07.05р. та договору купівлі-продажу від 07.12.2005р. здійснило відчуження нежитлової будівлі площею 1882,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Самбір, вул.Шевченка,26/3. Земельна ділянка, на якій розміщена нежитлова будівля, не відчужувалась. Посилаючись на ст.120 Земельного кодексу України, в редакції Закону України від 19.12.2006р. № 490-У, третя особа стверджує, що при відчуженні земельної ділянки не обов”язково відбувається перехід права власності на земельну ділянку, а відповідно до ч.2 ст.149 ЗК України вилучення земельних ділянок проводиться за згодою землекористувачів. Проте, окремим дорученням Кабінету Міністрів України від 31.01.2007р. № 4889/3/1-07 зупинено операції з реалізації та передачі земель оборони, у т.ч і під об”єктами нерухомості до прийняття окремого рішення, тому надання згоди на вилучення чи припинення права користування земельної ділянки неможливе. Крім того, у відзиві третя особа повідомляє що на базі Департаменту налишкових фондів та земель МО України створено Департамент надлишкового майна та земель, який є правонаступником Департаменту налишкових фондів та земель.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

За договором купівлі-продажу від 07.12.2005р., укладеним Дочірнім підприємством державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення „Укрспецекспорт” –Державне підприємство „Спеціалізована зовнішньоторговельна фірма „Прогрес”( яке діяло на підставі договору комісії № Д -121-05/2005/П-6 від 08.07.2005р., укладеного з Міністерством оборони України) та фізичною особою –підприємцем Федаком Богданом Івановичем, останній придбав у власність об”єкти нерухомого майна –будівлі і споруди загальною площею 9220кв.м., розташовані за адресою:м.Самбір Львівської області, вул. Шевченка,26/1, 26/2, 26/3, 26/4, 26/5, 26/6, 26/7, 26/8, 26/9, у т.ч і сховище техніки №3 площею 1882,7 кв.м. на вул.. Шевченка,26/3.

Відповідно до рішення ХХУ сесії ІУ демократичного скликання Самбірської міської ради від 14.03.2006р. №26, розглянувши заяви власників, які викупили об”єкти цілісного майнового комплексу військової частини по вул.Шевченка,26, в т.ч. і заяву Федака Б.І., за згодою землекористувача міська рада вилучила земельну ділянку площею 4,0418га з території військової частини та закріпила її за власниками об”єктів цілісного майнового комплексу, згідно часток у майні ( рішення є у матеріалах справи) .

Згідно із довідкою Самбірського міського відділу Львівської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру, земельна ділянка по вул. Шевченка,26 площею 4,0418га вилучена з території військової частини та закріплена за власниками об”єктів цілісного майнового комплексу згідно часток у майні рішенням №26 від 14.03.2006р. На вказаній земельній ділянці знаходиться не житлова будівля ( сховище для техніки) під № 26/3 ( довідка є у матеріалах справи).

За договором купівлі-продажу від 14.04.2006р. позивач – ТзОВ „Торгівельно –виробнича компанія „Львівхолод” купив у фізичної особи-підприємця Федака Б.І., у фізичних осіб Данькевича І.І. і Макар О.В нежитлову будівлю ( сховище для техніки №3) площею 1882,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Самбір, вул. Шевченка,26/3.

Названий договір посвідчений нотаріусом Копистянським Ю.Р. та зареєстрований у Державному реєстрі правочинів, номер правочину 1256031, що підтверджено витягом з Державного реєстру правочинів від 14.04.2006р. за № 2288466.

Витягом №10722235 від 23.05.2006р., виданим Самбірським МБТІ, підтверджено реєстрацію права власності за позивачем на нежитлову будівлю ( сховище для техніки №3), яка розташована за адресою: Львівська область, м. Самбір, вул. Шевченка,26/3.

У зв”язку із придбанням нежитлової будівлі по вул. Шевченка,26/3 позивач звернувся до відповідача з клопотанням №1581 від 07.06.2006р. про надання дозволу на виготовлення проекту відведення та надання в оренду земельної ділянки для обслуговування власного приміщення терміном на 5 років, закріпленої за попереднім власником рішенням №26 від 14.03.2006р., у відповідь на яке відповідач надіслав лист про необхідність подати згоду землекористувача –Міністерства оборони України.

Дослідивши всі обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В силу ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування зобов”язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 142,149 Земельного кодексу України, земельні ділянки вилучаються за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування на підставі згоди землекористувача.

Як вбачається із матеріалів справи, після продажу нерухомого військового майна –будівель і споруд, розташованих у м. Самборі по вул. Шевченка,26, рішенням Самбірської міської ради № 26 від 14.03.2006р. за згодою землекористувача земельна ділянка була вилучена з території військової частини та закріплена за власниками придбаних об”єктів, згідно їх часток у майні.

Після прийняття названого рішення за договором купівлі-продажу від 14.04.2006р. позивач придбав у власність нежитлову будівлю ( сховище для техніки №3) площею 1882,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Самбір, вул. Шевченка,26/3 і розташована на вилученій у військової частини земельній ділянці та звернувся до відповідача про надання дозволу на виготовлення проекту відведення та надання в оренду земельної ділянки для обслуговування власного приміщення терміном на 5 років.

В силу п.1.ст. 120 ЗК України, в редакції, яка була чинною на момент придбання позивачем нерухомого майна, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування –на підставі договору оренди.

Законом України „ Про внесення змін та визнання таким, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України у зв”язку з прийняттям Цивільного кодексу України” від 27.04.2007р. № 997-У частин перша і друга ст. 120 ЗК України викладені в наступній редакції:

1. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення, у розмірах встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування.

2. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Відповідно до ст. 124 ЗК України, передача земельних ділянок в оренду із зміною їх цільового призначення здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому ст.ст.118,123 цього Кодексу.

Юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, звертається із відповідним клопотанням до сільської, селищної , міської ради. Відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки ( ст.123 ЗК України).

Отже, на момент вирішення спору діє норма, яка встановлює перехід до власника будівель, споруд права користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування.

Відтак, позовні вимоги про визнання за позивачем права користування тією частиною земельної ділянки, на якій розміщена нежитлова будівля площею 1882,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Самбір, вул. Шевченка,26/3 , та земельної ділянки, необхідної для обслуговування цієї будівлі, підлягають до задоволення.

Згідно із рішенням відповідача №26 від 14.03.2006р. земельна ділянка вилучена з території військової частини за згодою землекористувача, доказів скасування чи визнання цього рішення недійсним суду не подано, відтак, назване рішення є чинним.

Доказів того, що відповідач передав у користування земельну ділянку у встановленому законом порядку попередньому власнику, у якого позивач придбав нежитлове приміщення, суду не подано.

За таких обставин згідно із ст. 123,124 ЗК України відповідач зобов”язаний був розглянути у місячний строк клопотання позивача про надання згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки, та згідно із ЗУ „ Про місцеве самоврядування в Україні” винести рішення про надання згоди чи відмову у наданні згоди.

Доводи відповідача про те, що земельна ділянка є закріпленою за Міністерством оборони України і до цього часу питання щодо цієї земельної ділянки не вирішене, та доводи третьої особи про необхідність згоди землекористувача на вилучення земельної ділянки, надання якої на даний час неможливе у зв”язку із дорученням Кабінету Міністрів України від 31.01.2007р. № 4889/3/1-07, яким зупинено операції з реалізації та передачі земель оборони, у т.ч. і під об”єктами нерухомості до прийняття окремого рішення, суперечать фактичним обставинам справи. Як зазначено вище, ще до надання Кабінетом Міністрів України доручення від 31.01.2007р. № 4889/3/1-07, рішенням відповідача № 26 від 14.03.2006р. за згодою землекористувача земельна ділянка вилучена з території військової частини. Даний факт підтверджується довідкою Самбірського міського відділу Львівської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру про вилучення земельної ділянки по вул. Шевченка,26 площею 4,0418га з території військової частини. Доказів, які спростовують дані про вилучення земельної ділянки з території військової частини та підтверджують, що за даними Державного земельного кадастру земельна ділянка закріплена за Міністерством оборони України суду не подано.

Крім того, з листа Департаменту надлишкових фондів та земель МОУ від 19.09.2006р. № 268/1/926 вбачається, що Міністерством оборони України не надано згоди на припинення права користування земельною ділянкою по вул. Шевченка,25 у м.Самборі, а не по вул. Шевченка,26/3 у м. Самборі.

З огляду на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2006р. №560 у складі Міністерства оборони на базі Департаменту налишкових фондів та земель створено Департамент надлишкового майна та земель як урядовий орган державного управління, який відповідно до директиви МОУ від 02.03.2007р. № Д-322/1/01 є правонаступником Департаменту налишкових фондів та земель, третьою особою вважати Міністерство оборони України в особі Департаменту надлишкового майна та земель.

Враховуючи те, що позивач не наполягає на покладенні судових витрат на відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 27, 33,34,35,36,43,49, 69, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробничою компанією „Львівхолод”, ідент. код 01553681, адреса: 79034, м.Львів, вул. Угорська,22, право користування земельною ділянкою по вул. Шевченка, 26/3 у м. Самборі Львівської області, на якій розміщена нежитлова будівля, площею 1882,7 кв.м., та земельною ділянкою, яка необхідна для обслуговування цієї будівлі.

2. Самбірській міській раді, ідент. код , адреса:81400, м. Самбір, пл..Ринок,1, розглянути на найближчій сесії міської ради питання про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробничій компанії „Львівхолод”, ідент. код 01553681, адреса: 79034, м.Львів, вул. Угорська,22, на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у м. Самборі по вул. Шевченка №26/3, на якій розміщена нежитлова будівля площею 1882,7 кв.м., та земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування цієї будівлі.

Суддя