ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2008 р. Справа № 37/11-08

вх. № 154/4-37

Суддя господарського суду Доленчук Д. О.

при секретарі судового засідання Дикань Н.І.

за участю представників сторін:

позивача - Євтушенко О.Д. за довіреністю № 16/132-07 від 28.12.2007 р. відповідача - не з'явився

розглянувши справу за позовом НАК "Украгролізинг" в особі ХФ НАК "Украгролізинг", смт. Солоницівка

до ТОВ фірма "Харківоблагротехніка" м. Х-в

про визнання права власності та стягнення

ВСТАНОВИВ:

НАК "Украгролізинг" в особі ХФ НАК "Украгролізинг" (позивач) звернулася до господарського суду з позовною заявою до ТОВ фірма "Харківоблагротехніка" (відповідач) в якій просить визнати право власності Національної акціонерної компанії “Украгролізинг” в особі Харківської філії НАК “Украгролізинг” на наступну сільськогосподарську техніку :

- трактор ЮМЗ-8271 заводський № 832265, рік випуску 1998, в кількості 1 шт.;

- трактор ЮМЗ-8271 заводський № 832276, рік випуску 1998, в кількості 1 шт.;

- трактор Т-150К заводський № 580844, рік випуску 1998, в кількості 1 шт.;

- трактор ХТЗ-17021 заводський № 719, рік випуску 1999, в кількості 1 шт.;

- трактор ХТЗ-17021 заводський № 701, рік випуску 1999, в кількості 1 шт., та стягнути її з відповідача на користь позивача.

Позивач, через канцелярію господарського суду 08.02.2008 р. за вх. № 1623, надав доповнення до позовної заяви, які були прийняті судом до розгляду, у зв'язку з чим справа розглядається з урахуванням вказаних доповнень.

Позивач до початку судового засідання надав клопотання про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Дане клопотання не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін, тому приймається судом та підлягає задоволенню.

Відповідач про судове засідання був повідомлене належним чином, в судове засідання не з'явився, витребувані судом документи та відзив на позовну заяву не надав, про причини не явки в судове засідання суд не повідомив.

В задоволення клопотання позивача про продовження строку вирішення спору господарський суд вважає за необхідне відмовити, оскільки відповідно до ст. 69 ГПК України спір може бути вирішено у більш тривалий строк тільки за клопотанням обох сторін чи клопотанням однієї сторони, погодженим з другою стороною.

Позивач, через канцелярію господарського суду 09.04.2008 р. за вх. № 5950, надав документи згідно супровідного листа, які господарським судом залучаються до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

Сільськогосподарську техніку:

- трактор ЮМЗ-8271 заводський № 832265, рік випуску 1998, в кількості 1 шт.;

- трактор ЮМЗ-8271 заводський № 832276, рік випуску 1998, в кількості 1 шт.;

- трактор Т-156Б заводський № 6766, рік випуску 1997, в кількості 1 шт.;

- трактор Т-150К заводський № 580844, рік випуску 1998, в кількості 1 шт.;

- трактор ХТЗ-17021 заводський № 719, рік випуску 1999, в кількості 1 шт.;

- трактор ХТЗ-17021 заводський № 701, рік випуску 1999, в кількості 1 шт. позивач отримав на підставі розпорядчих листів Державного лізингового підприємства «Украгролізинг» , правонаступником якого є ВАТ НАК «Украгролізинг» (структури утворені державою для матеріально-технічного і сервісного забезпечення сільськогосподарського виробництва), про визнання Харківської філії НАК «Украгролізинг» єдиним лізингодавцем лізингової техніки в Харківській області замість Товариства з обмеженою відповідальністю „Харківська регіональна лізингова компанія” в зв’язку з фактичним припиненням діяльності Харківської регіональної лізингової компанії та надання Харківській філії Національної акціонерної компанії «Украгролізинг» права власності на вилучену техніку та повноважень по вилученню лізингової техніки від неплатоспроможних сільськогосподарських підприємств Харківської області, які одержували сільськогосподарську техніку на умовах договорів фінансового лізингу в 1998-2000 роках, де лізингодавцем лізингової техніки являвся колишній лізингодавець - Харківська регіональна лізингова компанія.

Вказана вище техніка придбавалась у заводів-виробників за кошти Державного бюджету України, що спрямовувались на фінансування державного лізингового фонду для технічного переоснащення агропромислового комплексу.

Харківською філією НАК «Украгролізинг» на підставі договору № 1 від 28.09.2000 р., договору доручення від 23.11.2001 р. була проведена робота по прийманню від ТОВ «Харківська регіональна лізингова компанія» права власності на майно, яке було придбане за рахунок державного лізингового фонду і передано на умовах договорів фінансового лізингу сільгосптоваровиробникам через колишнього лізингодавця «Харківську регіональну лізингову компанію» та вилученню майна у неплатоспроможних лізингоодержувачів, де в минулому лізингодавцем являлось Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківська регіональна лізингова компанія».

Вищевказана техніка була вилучена у ПСП «Промінь» Нововодолазького району Харківської області та була передана позивачу на підставі акту приймання-передачі вилученого майна від 07.02.2003 р.

У зв’язку з відсутністю у позивача власних місць зберігання вилученої лізингової техніки, зазначена техніка була передана на відповідальне зберігання відповідачу на підставі договору відповідального зберігання № 10/03 від 17.01.2003 року. Відповідно до умов договору відповідач зобов’язувався прийняти на зберігання вказану сільськогосподарську техніку, про що було складено акт приймання – передачі від 17.01.2003 р., а позивач зобов’язувався оплатити зберігання. Відповідно до умов додаткової угоди № 1 від 31.12.2003 р. до договору № 10/03 від 17.01.2003 р. термін дії договору зберігання було продовжено до 31.12.2004 р.

У судовому засіданні представником позивача були надані пояснення в яких він вказував на те, що трактор Т-156Б заводський № 6766, рік випуску 1997, було реалізовано відповідачу на підставі договору купівлі-продажу за експертною оцінкою.

Також, представник позивача вказував на те, що інша техніка на теперішній час відповідачем не була повернута позивачу та позивачем було встановлено, що зазначена техніка за юридичною адресою відповідача відсутня.

Господарським судом встановлено, що ухвалою господарського суду Харківської області від 17.12.2004 р. у справі № 17/972-02 було визнано право власності на трактор ЮМЗ -8271 заводський номер 832265 номер двигуна ОД0080 рік випуску 1998, трактор ЮМЗ – 8271 заводський номер 832276 номер двигуна 8Е0058 рік випуску 1998 за Харківською філією НАК “Украгролізіинг”. Ухвала господарського суду Харківської області від 17.12.2004 р. у справі № 17/972-02 набрала законної сили.

Також, Інспекція державного технічного нагляду Харківської обласної державної адміністрації листом від 04.04.2008 року № 153 повідомило суд про те, що трактор ЮМЗ-8271 заводський № 832276, рік випуску 1998, зареєстровано за Походящим В.І., а інші трактори в Інспекції державного технічного нагляду Харківської обласної державної адміністрації не зареєстровані.

В матеріалах справи міститься лист відповідача № 248 від 14.11.2007 р. з вимогою позивача до відповідача про повернення вищевказаної сільськогосподарської техніки, однак, судом встановлено, що даний лист було направлено позивачем не на юридичну адресу відповідача, у зв’язку з чим суд вважає, що позивач не належним чином звертався до відповідача з вимогою про повернення сільськогосподарської техніки.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 936 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ч.1 ст. 938 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Статтею 948 Цивільного кодексу України поклажодавець зобов'язаний забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання.

Враховуюче те, що позивачем не надано до суду доказів оспорювання відповідачем права власності позивача на вищевказану сільськогосподарську техніку, та те, що судом встановлено, що відповідачем не порушено право власності позивача на сільськогосподарську техніку: - трактор ЮМЗ-8271 заводський № 832265, рік випуску 1998, в кількості 1 шт.; - трактор ЮМЗ-8271 заводський № 832276, рік випуску 1998, в кількості 1 шт.; - трактор Т-150К заводський № 580844, рік випуску 1998, в кількості 1 шт.; - трактор ХТЗ-17021 заводський № 719, рік випуску 1999, в кількості 1 шт.; - трактор ХТЗ-17021 заводський № 701, рік випуску 1999, в кількості 1 шт., а умовами договору зберігання не було передбачено порядок повернення сільськогосподарської техніки відповідачем позивачу та позивачем не надано до суду належних доказів звернення до відповідача з вимогою про повернення сільськогосподарської техніки в розумний строк після закінчення дії договору зберігання, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними, не обґрунтованими та такими, які не підтвердженні документально.

За таких обставин господарський суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, сплачене позивачем державне мито та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у разі відмови в позові повністю покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321, 392, 526, 936, 938, 948 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 21, 32, 33, 35, 43-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволення клопотання позивача про продовження строку вирішення спору відмовити.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Повний текст рішення підписаний 14.04.2008 року.

Суддя Доленчук Д. О.