ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.07.08 р.                     Справа № 29/128

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Джарти В.В.

При секретарі судового засідання Бєліковій Н.А.

за участю:

Представників сторін:

від позивача Степанчук Є.М., довіреність № 99/02 від 15.04.08

від відповідача не з’явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом Комунального комерційного підприємства “Маріупольтепломережа” м. Маріуполь

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “М-Стар” м. Маріуполь

про стягнення 6125,77 грн., у тому числі 4182,89 грн. боргу за теплову енергію, 1942,88 грн. пені.

СУТЬ СПРАВИ:

Комунальне комерційне підприємство “Маріупольтепломережа” м. Маріуполь (Постачальник) звернулося до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “М-Стар” м. Маріуполь (далі-Споживач) про стягнення 6125,77 грн., у тому числі 4182,89 грн. боргу за теплову енергію, 1942,88 грн. пені.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на договір № 104 від 01.10.2005 р. на постачання теплової енергії (далі „Договір”); додаток, акти на включення центрального опалення від 18.10.2005 р., від 12.11.2006 р., від 29.10.2007 р., рахунки-фактури від 27.11.07р. на суму 1381,39грн. від 24.12.07р. на суму 999,36грн., від 24.01.08р. на суму 1290,84грн., від 24.02.08р. на суму 1290.84грн., від 26.03.08р. на суму 1764,53грн., від 24.04.08р. на суму 882,27грн., журнал-ордер і відомість по рахунку № 361 за липень 2008 р., акт звірки.

В порядку ст.. 22 ГПК України, позивач у судовому засіданні, яке було призначене на 03.07.2008 р. надав заяву про припинення провадження по справі, у зв’язку з відсутністю предмета спору, пеню в розмірі 1 942.88грн. стягнути. На підтвердження вищевказаного, позивач надав суду платіжне доручення № 285 від 01.07.2008 р. на суму 4300,00 грн., що свідчить про сплату заборгованості , але після подання позову до суду. Крім того, клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляв, у зв’язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 ГПК України.

Представник відповідача вимоги Ухвал господарського суду Донецької області від 05.06.2008 р., 20.06.2008 р. Та 03.07.08р. не виконав, в судові засідання не з’являвся, не зважаючи на належне повідомлення судом про час, та місце судового засідання, у в’язку з чим справу розглянуто за наявними в ній матеріалами відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

Надані документи судом оглянуті та залучені до матеріалів справи.

Вислухавши у судовому засіданні представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Між Комунальним комерційним підприємством “Маріупольтепломережа” та Товариством з обмеженою відповідальністю “М-Стар” укладено договір на постачання теплової енергії № 104 від 01.10.2005 р., строком на два роки, який вважається пролонгованим на той же строк, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде заяви від однієї із сторін про припинення. Договір укладено без протоколів розбіжностей та додаткових угод. З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що на момент виникнення заборгованості, сторони перебували у договірних відносинах.

Відповідно до п.п. 1.1 ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ передбачено, що Постачальник зобов’язується постачати Споживачеві теплову енергію, а Споживач, зобов’язується щомісяця оплачувати одержану теплову енергію у відповідності з об’ємами теплоспоживання.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться по фіксованим тарифам в строк до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, які встановлені із розрахунку споживання теплової енергії протягом всього опалювального періоду.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Позивач свої зобов’язання за договором, у спірний період, виконав належним чином, поставив відповідачу теплову енергію та пред’явив рахунки на оплату, а саме:

-          № 11-10425/01 від 27.11.2007 р. на суму 1381,39 грн.;

-          № 12-10425/01 від 24.12.2007 р. на суму 999,36 грн.;

-          № 01-10425/01 від 24.01.2008 р. на суму 1290,84 грн.;

-          № 02-10425/01 від 24.02.2008 р. на суму 1290,84 грн.;

-          № 03-10425/01 від 26.03.2008 р. на суму 1764,53 грн.;

-          № 04-10425/01 від 24.04.2008 р. на суму 882,27 грн.

Факт подачі теплової енергії Споживачу підтверджується актом на включення центрального опалення від 29.10.2007 р.

Посилаючись на несвоєчасну оплату відповідачем суми боргу, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути 4182,89 грн. боргу за теплову енергію та 1942,88 грн. пені.

Як вбачається з заяви, наданій позивачем, відповідач перерахував на користь позивача суму основного боргу, що підтверджено платіжним дорученням № 285 від 01.07.08р., але після пред’явлення позову до суду (позов отримано судом 05.06.08р.), який міститься в матеріалах справи.

Таким чином провадження у справі щодо стягнення 4182,89 грн. боргу за теплову енергію підлягає припиненню у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст.ст. 216 – 218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно п.п. 4.3 Договору, у разі несплати рахунку в зазначений строк Споживачу нараховується пеня згідно Закону України № 543/96 ВР від 22.11.1996 р., в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення пені на суму боргу за період з 11.02.2008 р. по 21.05.2008 р. у розмірі 1942,88 грн., які підлягають частковому задоволенню в сумі 115,76 грн. за період з 11.02.2008 р. по 21.05.2008 р. виходячи з наступного.

Статтею 231 Господарського кодексу України встановлено, що законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Згідно до п. 6 цієї статті штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтєю 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 21.11.1996 р. встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. За приписами ст. 3 цього Закону розмір пені, передбачений статтею 1, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Тобто, Законом встановлено граничний розмір штрафних санкцій за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання – подвійна облікова ставка Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши розрахунок пені, суд вважає його арифметично невірним, оскільки позивач застосував 1% пені за кожний день прострочки, що суперечить наведеним нормам.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні пені на суму 1827,12 грн., як безпідставно заявлену та задовольняє на суму 115,76 грн.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

В судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст.ст. 526, 527, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 216 – 218, 231 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 32, 33, 34, 38, 49, 75, ст.ст. п 1-1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального комерційного підприємства “Маріупольтепломережа” м. Маріуполь до Товариства з обмеженою відповідальністю “М-Стар” м. Маріуполь про стягнення 6125,77 грн., у тому числі 4182,89 грн. боргу за теплову енергію, 1942,88 грн. пені задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “М-Стар” (87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 95а; 87528, м. Маріуполь, вул. К.Либнехта, 117а, р/р 5550 в філії ЗАТ “ПУМБ” в м. Маріуполі, МФО 335742, ) на користь Комунального комерційного підприємства “Маріупольтепломережа” (87518, м. Маріуполь, вул. Гризобубової, 1, р/р 4000в ЗАТ “Донгорбанк”, МФО 334970, ) 115,76 грн. – пені, 71,58 грн. - державного мита та 82,80 грн. – плати за інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Провадження у справі щодо стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 4182,89 грн. припинити, у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Провадження у справі щодо стягнення пені на суму 1827,12 грн. припинити, у зв’язку із безпідставністю заявлення.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя