СУД
Постанова

Іменем України

17
березня 2008 року

Справа
№ 2-13/11563.2-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Дугаренко
О.В.,

суддів                                                                      Заплава
Л.М.,

Фенько Т.П.,

за участю
представників сторін:

позивача: не з'явився, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стемаліт";

відповідача: Матвиєць Олександр Петрович,
довіреність №  02.9-2/710   від 11.11.04,  Ялтинська міська рада;

третьої
особи: ОСОБА_1,
довіреність №  2466   від 18.04.06,  ОСОБА_2;

розглянувши
апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Стемаліт" на рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Жукова А.І.) від 28 листопада 2007 року у
справі №2-13/11563.2-2007

про
перегляд за нововиявленими обставинами постанови господарського суду Автономної
Республіки Крим від 22 листопада 2005 року у справі №2-20/15105-2005А

За
заявою
ОСОБА_2(АДРЕСА_1)

за
позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю
"Стемаліт" (вул. Комунарів, 7,Ялта,98607)

до           Ялтинської
міської ради (пл. Радянська, 1,Ялта,98600)

про
перегляд за нововиявленими обставинами постанови від 22.11.2005 у справі №
2-20/15105-2005А про визнання недійсними рішень

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Автономної Республіки Крим від 28 листопада 2007 року
задоволена заява ОСОБА_2про перегляд за нововиявленими обставинами постанови господарського
суду Автономної Республіки Крим від 22 листопада 2005 року у справі
№2-20/15105-2005А, скасована постанова господарського суду Автономної
Республіки Крим від 22 листопада 2005 року у справі №2-20/15105-2005А, прийнято
нове рішення, яким у позові відмовлено.

Не
погодившись з даним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить його скасувати, в заяві ОСОБА_2про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови господарського суду Автономної Республіки Крим від 22
листопада 2005 року у справі №2-20/15105-2005А відмовити.

У
судовому засіданні, призначеному на 17 березня 2008 року представник
відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись
законність та обґрунтованість  рішення
суду першої інстанції. Представник третьої особи підтримав заяву про перегляд
за нововиявленими обставинами постанови господарського суду Автономної
Республіки Крим від 22 листопада 2005 року у справі № 2-20/15105-2005А.

Розглянувши
справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України,
колегія суддів встановила наступне.

Господарським
судом Автономної Республіки Крим 22 листопада 2005 року було прийнято
постанову, якою визнано недійсним рішення № 72 від 06 серпня 2003 року 14 сесії
24 скликання Ялтинської міської ради „Про затвердження проектів відведення
земельних ділянок і передачі у власність земельних ділянок для будівництва і
обслуговування індивідуальних гаражів із земель запасу Ялтинської міської
ради”. Визнано недійсним рішення № 230 від 07 червня 2004 року 20 сесії 24
скликання Ялтинської міської ради „Про затвердження проекту землеустрою по
відведенню земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку
на землях міської ради”. Постанова господарського суду мотивована фактами,
викладеними в рішенні господарського суду Автономної Республіки Крим від 28
вересня 2004 року по справі № 2-1/13093-2004. а також в постанові
Севастопольського апеляційного господарського суду від 16 грудня 2004 року по
справі № 2-1/13093-2004. Факт наявності у товариства з обмеженою
відповідальністю „Стемаліт” права па укладення договору оренди земельної
ділянки площею 6.86 га; факт відсутності належної добровільної відмови
попереднього користувача від права користування частиною земельної ділянки
площею 3,2034 га, які встановлені рішенням господарського суду Автономної
Республіки Крим від 28 вересня 2004 року по справі № 2-1/13093-2004, а також
постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 16 грудня
2004 року по справі № 2-1/13093-2004. Суд при ухваленні постанови під 22
листопада 2005 року також послався на статтю 115 Господарського процесуального
кодексу України вказавши, що всі рішення, ухвали, постанови господарського
суду, які набрали законної сили, є обов'язковими на всій території
України.

На
підставі вказаних обставин, судом визнано недійсним рішення № 72 від 06 серпня
2003 року 14 сесії 24 скликання Ялтинської міської ради „Про затвердження
проектів відведення земельних ділянок і передачі у власність земельних ділянок
для будівництва і обслуговування індивідуальних гаражів із земель запасу
Ялтинської міської ради”. Визнано недійсним рішення № 230 від 07 червня 2004
року 20семсій 24 скликання Ялтинської міської ради „Про затвердження  проекту землеустрою по відведенню земельної
ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку на землях міської
ради”.

Вказане
рішення господарського суду та постанова Севастопольського апеляційного
господарського суду у справі № 2-1/13093-2004 скасовані постановою Вищого
господарського суду України від 23 травня 2006 року, справа направлена на новий
розгляд.

Колегія
суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом норм
матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга задоволенню
не підлягає, з наступних підстав.

Судовою
колегією встановлено, що на 14 сесії 24 скликання Ялтинської міської ради
прийнято рішення № 72 від 06 серпня 2003 року „Про затвердження проектів
відведення земельних ділянок і передачі у власність земельних ділянок для
будівництва і обслуговування індивідуальних гаражів із земель запасу Ялтинської
міської ради”. На підставі даного рішення припинено право постійного
користування земельною ділянкою площею 0,11 га за адресою: м. Ялта, вул.
Комунарів, 7 пансіонату з лікування „Заря”.

Пунктом
вказаного рішення затверджені проекти відведення земельних ділянок і передані
громадянам України у власність земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_2”), а саме:
ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9.,
ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12

Далі,
на 20 сесії 24 скликання Ялтинської міської ради прийнято рішення № 230 від 07
червня 2004 року „Про затвердження проекту землеустрою по відведенню земельної
ділянки для будівництва і обслуговування житлового буднику на землях міської
ради”.

На
підставі вказаного рішення землі запасу м. Ялта площею 3,2034 га, розташовані
за адресою:АДРЕСА_2, були віднесені до категорії земель житлової  і громадської забудови. В пункті 2 цього ж
рішення було затверджено проекти землеустрою по відведенню земельних ділянок
громадянам України  для будівництва і
обслуговування житлового типу, господарських забудов і споруд на землях міської
ради і надані у власність земельні ділянки, розташовані за адресою: АДРЕСА_2,
наступним громадянам: ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_15., ОСОБА_16., ОСОБА_17.,
ОСОБА_18., ОСОБА_19., ОСОБА_20., ОСОБА_21.

Відповідно
до договорів купівлі-продажу земельних ділянок, що були укладені між ОСОБА_2.
та громадянами, яким надані у власність земельні ділянки на підставі рішень,
власником перелічених у вказаних рішеннях земельних ділянок став ОСОБА_2

З
матеріалів справи не вбачається підтвердження наявності об'єктів права
власності, що були придбані товариством з обмеженою відповідальністю „Стемаліт”
на підставі договору купівлі-продажу від 30 квітня 2004 року., на земельних
ділянках, що були надані громадянам на підставі рішень Ялтинської міської ради
№ 72 та № 230. Отже,  колегія суддів
вважає, що на вказаних земельних ділянках немає об'єктів права власності
позивача.

Також,
колегія суддів зазначає, що матеріалами справи не підтверджується  факт наявності у товариства з обмеженою
відповідальністю „Стемаліт” права на укладення договору оренди земельної
ділянки площею 6,86 га за адресою:АДРЕСА_2

Крім
того, в матеріалах справи є відмова директора ДП „Пансіонат з лікуванням „Зоря”
ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця”.
Згідно з пунктами 5,1 та 5,6, Уставу ДП „Пансіонат з лікуванням „Зоря” ЗАТ
лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця”, а також
на підставі статті 149 Земельного кодексу України статті 29 Цивільного кодексу
України, керівник ДП „Пансіонат з лікуванням „Зоря” мав право відмовитися від
земельної ділянки і міська рада мала право вилучити земельну ділянку.

Державний
акт на право постійного користування землею, який зареєстрований у Книзі
записів державних актів на право постійного користування землею № 79, наданий
пансіонату „Заря”.

Відповідно
до статті  126 Земельного кодексу України
документами, що посвідчують право на земельну ділянку є державний акт або
договір оренди, який реєструється відповідно до закону .

Право
користування ДП «Пансіонат з лікуванням „Зоря” ЗАТ лікувально-оздоровчих
закладів і профспілок України „Укрпрофоздоровниця” земельною ділянкою площею
6,86га за адресою:АДРЕСА_2, документами, які передбачені статтею 126 Земельного
кодексу України, не підтверджується.

З
пункту 1,5 договору купівлі-продажу від 30 квітня 2004 року покупець, позивач
по справі, самостійно вирішує питання користування земельною ділянкою, на якій
розташований об'єкт продажу, відповідно до діючого законодавства.

Статтею
120 Земельного кодексу України встановлено, що при переході права власності на
будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може
переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на
підставі договору оренди.

Отже,
у позивача відсутнє право на земельні ділянки, які були надані громадянам
згідно з рішеннями Ялтинської міської ради № 72 від та № 230.

Власником
земельної ділянки, що раніше належала пансіонату „Заря”, відповідно до статей
80, 92 Земельного кодексу України є територіальна громада, що реалізує свої
права через органи місцевого самоврядування.

Статтями  118, 124, 125, 126 Земельного кодексу України
встановлено, що прийняття Ялтинською міською радою рішень, якими надана згода
на складання проекту відведення земельної ділянки не є розпорядженням цією
земельною ділянкою.

Згідно
зі статтею 30 Земельного кодексу України віднесення земель до тої чи іншої
категорії здійснюються на підставі рішень органів місцевого самоврядування.
Отже, Ялтинська міська рада мала повноваження для віднесення вказаних земель до
земель житлової та громадської забудови.

При
вказаних обставинах Севастопольський апеляційний господарський суд дійшов  висновку про повне з'ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський
суд  визнав встановленими. Висновки,
викладені в рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам
справи. Порушення  або неправильне
застосування норм матеріального чи процесуального права не встановлені.

Керуючись
статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стемаліт"
залишити без задоволення.

Рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим від 28 листопада 2007 року у
справі № 2-13/11563.2-2007 залишити без змін.

Головуючий
суддя
О.В. Дугаренко

Судді                                                                                Л.М.
Заплава

Т.П. Фенько