ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 4/28

27.02.08

За позовом Приватне підприємство "Селана"

до Печерська районна у м. Києві Рада

про виділення окремого нежилого приміщення

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного підприємства “СЕЛАНА” до Печерської районної у м. Києві Ради

про виділення окремого нежилого приміщення №42 площею 89,8 кв. м, яке складає 11/100 від не житлових приміщень з площею 783,2 кв.м у будинку за адресою м.Київ, вул..Шота Руставелі 12-А.

27.02.2008р. представник позивача уточнив позовні вимоги, просить суд виділити Приватному підприємству “СЕЛАНА” окремого нежилого приміщення №42 площею 89,8 кв. м, у будинку за адресою м.Київ, вул.Шота Руставелі 12-А. Крім того, представник позивача надав суду додаткове обґрунтування позовних вимог.

Представником відповідача в судовому засіданні було подано відзив на позовну заяву та копії документів на виконання вимог ухвали суду від 24.12.2007р.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу, заслухавши пояснення представників позивача та з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2001 року Приватним підприємством “СЕЛАНА” (позивач) було придбано на підставі Договору –купівлі №000633/12 нежиле приміщення загальною площею 89,8 м.кв., що складає 11/100 частини (від нежилого будинку площею -783,2 м.кв.), розташоване по вул. Руставелі Шота, 12-А у м. Києві.

20 червня 2007 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав на об’єкти нерухомого майна була видана позивачу довідка –характеристика №1256024, відповідно до якої позивач володіє 11/100 частиною від нежилого будинку по вул. Руставелі Шота, 12-А у м. Києві.

Як вбачається з вищевказаної Довідки –характеристики 89/100 частини від нежилого будинку по вул. Руставелі Шота, 12-А у м. Києві, незареєстрована частина.

Як стверджує позивач, останній звертався з листом-претензією №63 від 13 серпня 2007р. до Печерської районної у м. Києві Ради про надання згоди на укладання між сторонами –співвласниками договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна.

Від відповідача надійшов лист №977/06 від 25.09.2007р. з повідомленням яке було незрозуміло позивачу, в якому зазначалось, що потрібна взаємна згода всіх співвласників будинку.

Враховуючи обставини справи та керуючись ст.ст. 358, 365 Цивільного кодексу України, позивач просить суд виділити в натурі 11/100 частки зі спільної часткової власності нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Руставелі Шота, 12-А, а саме нежитлові приміщення загальною площею 89,8 м.кв. відповідно до технічного паспорту та встановити, що 11/100 часток нежитлової будівлі розташованої за адресою: м. Київ, вул. Руставелі Шота, 12-А , а саме: нежитлові приміщення загальною площею 89,9 кв.м. після виділу з спільної часткової власності в натурі становлять окремий об’єкт нерухомого майна та вважається одним цілим.

Можливість укладання між співвласниками нотаріально посвідченого договору про виділення своєї частки в натурі у даний час не існує, оскільки є частина будинку, а саме 89/100 частина, яка незареєстрована.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги Приватного підприємства “СЕЛАНА”, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Правовідносини між сторонами, щодо права спільної власності регулюється главою 26 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 355 Цивільного кодексу України. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст. 367 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Як стверджує позивач, між співвласниками нежилих приміщень не було досягнуто згоди про виділ майна в натурі.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 Цивільного кодексу України, якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Як стверджує позивач, нежилі приміщення, що належать позивачеві та відповідачу, є відокремленим самостійним приміщенням (групами приміщень), використовується сторонами незалежно один від одного, їх експлуатація та обслуговування здійснюється сторонами окремо та незалежно один від одного, тобто їх виділення в натурі є технічно можливим. Відповідач проти цього не заперечував.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суду доведено та підтверджено документально, що 11/100 часток нежитлової будівлі розташованої за адресою: 04201, м. Київ, вул. Руставелі Шота, 12-А, а саме: нежитлові приміщення загальною площею 89,9 кв.м. після виділу з спільної часткової власності в натурі становлять окремий об’єкт нерухомого майна та вважається одним цілим.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги передбачене ст. 364 Цивільного кодексу України право співвласника на виділ в натурі частки майна, що є у спільній власності, виходячи з відсутності письмової згоди інших співвласників на виділ частки позивача з нерухомого майна в натурі, суд вважає уточнені позовні вимоги Приватного підприємства “СЕЛАНА” в частині виділення в натурі частки зі спільної часткової власності нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Руставелі Шота, 12-А, а саме нежитлові приміщення загальною площею 89,9 м.кв. відповідно до технічного паспорту, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача (за його згодою).

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Виділити в натурі Приватному підприємству “СЕЛАНА” (01023, м. Київ, вул. Руставелі Шота,12-А, код 30434633) зі спільної часткової власності нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Руставелі Шота,12-А, а саме нежитлові приміщення загальною площею 89,9 м.кв. відповідно до технічного паспорту.

Наказ видати відповідно до ст..116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя           І.І.Борисенко