ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2008 р. Справа № 13/231-АП-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу

за позовом Міського комунального підприємствам "Виробниче управління водопровідно-

каналізаційного господарства"

до Державної податкової інспекції у м.Херсоні

про визнання незаконними дій щодо винесення податкових повідомлень-рішень № /0 від 14.09.2007 р., № /0 від 14.09.2007 р., № /1 від 23.10.2007 р., № /1 від 23.10.2007 р., № /2 від 08.01.2008 р., № /2 від 08.01.2008 р., № /3 від 11.03.2008 р., № /3 від 11.03.2008 р., а також їх скасування,

за участі представників сторін:

позивача –Кушнір Г.А., Кар’євої І.М.,

відповідача –Шевченко О.А.,

в с т а н о в и в:

Позовні вимоги ґрунтуються на незаконності спірних податкових повідомлень-рішень з підстав їх невідповідності підпункту 17.1.7. пункту 17.1. статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, оскільки, на його думку, подання уточнюючого розрахунку до попередньо поданої декларації в сторону зменшення суми податкового зобов’язання унеможливлює нарахування штрафу, так як погашення податкового боргу не відбувається.

Відповідачем зазначені вимоги не визнаються з посиланням на правомірність оскаржуваних рішень, оскільки позивачем прострочено сплату податкового зобов’язання, яке ним же відображено в первісній податковій декларації з податку на прибуток, а надання уточнюючого розрахунку в сторону зменшення податкового зобов’язання не змінює (не скасовує) самого факту несплати.

Крім викладеного з матеріалів справи слідує, що 16 квітня 2007 року позивачем до податкової інспекції у м. Херсоні подано Уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок, відповідно до якого ним самостійно виявлено помилки у показниках раніше поданої декларації за 9 місяців 2006 року, у зв’язку з чим визначено суму переплати податку в розмірі 3407195 грн (а.с. 26).

В подальшому 14 вересня 2007 року державною податковою інспекцією у м. Херсоні складено акт про результати невиїзної документальної перевірки своєчасності сплати податку на прибуток до бюджету № 2480/15-1/03355726, за змістом якого податковою інспекцією встановлено факт допущеного позивачем порушення пункту 16.4. статті 16 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” та підпункту 5.3.1. пункту 5.3. статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, а саме несвоєчасність сплати узгодженої суми податкового зобов’язання з даного виду податку.

В той же день податковою інспекцією відносно позивача прийняті податкові повідомлення-рішення № /0 та № /0, якими на нього накладено штрафи відповідно на суми 1691640,81 грн та 94848,20 грн.

Зокрема, за рішенням № /0 від 14.09.2007 р. (а.с. 12) розмір штрафу визначено виходячи із затримки сплати узгодженої суми податку на прибуток на 147 календарних днів, що дорівнює розміру штрафу – 50 % від суми несплаченого податкового зобов’язання, а за рішенням № /0 від 14.09.2007 р. (а.с. 11) –за затримку на 88 календарних днів, що дорівнює штрафу в розмірі 20 % від несплаченої суми податкового зобов’язання.

Поряд з цим, за результатами адміністративного оскарження названих податкових повідомлень-рішень з боку позивача відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення № /1 від 23.10.2007 р., № /1 від 23.10.2007 р., № /2 від 08.01.2008 р., № /2 від 08.01.2008 р., № /3 від 11.03.2008 р., № /3 від 11.03.2008 р., згідно до яких суми нарахувань не змінені.

Порядок погашення зобов’язань юридичних осіб з податків перед бюджетами, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, визначення процедури оскарження дій органів стягнення встановлені положеннями Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Зокрема, порядок подання податкової декларації та визначення суми податкових зобов’язань встановлені статтею 4 названого Закону. Так, відповідно до підпункту 4.1.1. названої статті платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов’язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом „г” підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті, а за пунктом 5.1. статті 5 цього ж Закону податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов’язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку. Якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

В даному випадку позивачем подано такий уточнюючий розрахунок, що відповідає наданим йому законом правам.

В свою чергу, підпунктом 17.1.7. пункту 17.1. статті 15 того ж Закону визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов’язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов’язаний сплатити штраф у таких розмірах: 1) при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу; 2) при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу; 3) при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу. При цьому платник податків сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів відповідно до загального строку затримки незалежно від того, чи були застосовані штрафи, визначені у підпунктах 17.1.1 - 17.1.6 цього пункту, чи ні.

З викладеної правової позиції слідує, що розмір штрафу визначається саме з несвоєчасно погашеної суми податкового зобов’язання, яка у спірній ситуації взагалі не сплачувалась через помилковість обрахунку такого зобов’язання. Крім того, нарахування штрафу пов’язане із затримкою сплати податкового зобов’язання протягом певного періоду, проте в даному випадку такий період відсутній, оскільки, фактично, подання уточнюючого розрахунку вказує на певну відсутність самого податкового зобов’язання, що виключає можливість застосування строків несплати податкового боргу.

За таких обставин, спірні рішення не відповідають діючому законодавству, у зв’язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Поряд з цим, позовні вимоги в частині визнання незаконними дій податкової інспекції щодо винесення спірних податкових повідомлень-рішень задоволенню не підлягають, оскільки за змістом пункту 6.1. статті 6 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли сума податкового зобов’язання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення, в якому зазначаються підстава для такого нарахування, посилання на норму податкового закону, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок податкових зобов’язань, сума податку чи збору (обов’язкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового зобов’язання (штрафних санкцій за їх наявності). Таким чином, податкова інспекція вправі виносити податкові повідомлення-рішення щодо нарахування штрафу.

У зв’язку з викладеним сплачений позивачем судовий збір відноситься на державний бюджет.

На підставі зазначених правових норм й керуючись статтями 158-163, пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України,

п о с т а н о в и в :

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Скасувати податкові повідомлення-рішення № /0 від 14.09.2007 р., № /0 від 14.09.2007 р., № /1 від 23.10.2007 р., № /1 від 23.10.2007 р., № /2 від 08.01.2008 р., № /2 від 08.01.2008 р., № /3 від 11.03.2008 р., № /3 від 11.03.2008 р.

3.В іншій частині позову в задоволенні позовних вимог відмовити.

4.Стягнути з державного бюджету на користь міського комунального підприємства „Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства” витрати по сплаті державного мита в розмірі 6,80 грн.

5.Роз’яснити сторонам, що дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата підпису постанови –30 травня 2008 року

Суддя М.К. Закурін