ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.04.08 р.                     Справа № 21/28

Позивач: Державне підприємство “Маріупольський морський торговельний порт” м. Маріуполь

до відповідача: Приватного підприємства “Морське агентство ФАМ” м. Маріуполь

3-я особа: Державна податкова інспекція у м. Маріуполі

про стягнення 6 798,34 дол. США

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: Сафонова Н.Г. – заст. гол. бух, Ямпілець Ю.Г. – юр.

відповідача: Дегтярьов Ю.В. - директор

3-ї особи: Білий А.В. – гол. інсп.

Державним підприємством “Маріупольський морський торговельний порт” подано позов про стягнення з Приватного підприємства “Морське агентство ФАМ” 6 798,34 доларів США заборгованості за надані у січні, лютому і серпні 2007 року послуги з перевалки транзитних вантажів.

В обґрунтування позову позивач посилається на несплату відповідачем ПДВ за ставкою 20% по виставленим рахункам за надані портом послуги, а також на те, що:

- портові збори і плати встановлюються державою на єдиних умовах та стягуються по єдиним, фіксованим тарифам з метою покриття витрат на забезпечення безпечності судноплавства в портах та на підходах до них, носять цільовий характер і не можуть бути використані на інші цілі;

- портові збори і плати, виходячи з своєї правової природи та особливостей стягнення не відносяться до таких послуг, що безпосередньо пов’язані з перевезенням вантажів (навантаження, перевантаження, зберігання), у зв’язку з чим повинні обкладатися ПДВ на загальних умовах за ставкою 20%;

- місцем надання послуг з обслуговування суден (навантаження, перевантаження, зберігання та інші аналогічні види робіт) є митна територія України, а тому вартість цих послуги є об’єктом оподаткування ПДВ за ставкою 20%.

Відповідач позов не визнав з посиланням на те, що:

- агентство є неналежним відповідачем по даній справі, оскільки діє від імені і за дорученням судновласників і не може нести відповідальність за зобов’язаннями судновласників;

- позивач не оскаржує той факт, що на судах, по відношенню до яких ПП “Морське агентство ФАМ” виступало морським агентом, перевозився саме транзитний вантаж;

- нарахування позивачем ПДВ на портові збори є помилковим та суперечить вимогам Законів України “Про податок на додану вартість” та “Про транзит вантажів”;

- згідно п.5.16 ст.5 Закону України “Про податок на додану вартість” звільняються від оподаткування операції з поставки послуг, що надаються іноземним суднам та оплачуються ними відповідно до законодавства України портовими зборами;

- згідно п.5.15 ст.5 Закону України “Про податок на додану вартість” звільняються від оподаткування операції з поставки послуг по перевезенню (переміщенню) пасажирів та вантажів транзитом через територію і порти України;

- відповідно ч.6 ст.1 Закону України “Про транзит вантажів” учасники транзиту - вантажовласники та суб'єкти підприємницької діяльності (перевізники, порти, станції, експедитори, морські агенти, декларанти та інші), які у встановленому порядку надають (виконують) транзитні послуги (роботи);

- згідно ст.6 зазначеного Закону, транзит вантажів супроводжується товарно-транспортною накладною, складеною мовою міжнародного спілкування, стосовно морського транспорту такою накладною є коносамент (ВіІІ оf Lading), крім цього, транзит вантажів може супроводжуватися (за наявності) рахунком-фактурою (Invoice) або іншим документом, що вказує вартість товару, пакувальним листком (специфікацією), вантажною відомістю (Cargo Manifest), книжкою МДП (Carnet TIR);

- із доданих до вантажу коносаментів, вантажних відомостей чітко випливає, що на суднах, по відношенню до яких позивачем були надані послуги та виставлені рахунки, перевозився виключно транзитний вантаж, і позивач, як учасник транзиту не мав права нараховувати ПДВ на надані їм послуги.

Ухвалою від 26.03.08р. господарський суд за власною ініціативою залучив до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні порту Державну податкову інспекцію у м. Маріуполі .

Державна податкова інспекція у м. Маріуполі наполягає на правомірності дій порту і вважає, що послуги, на які позивачем нарахований ПДВ, він сплати якого відповідач відмовився, не відносяться до портових зборів (питома вага цих послуг є робота буксирів, швартовий збір) і мають оподатковуватись ПДВ на загальних підставах, незалежно від того, кому вони надаються.

Причиною виникнення спору є різне тлумачення сторонами чинного законодавства щодо оподаткування ПДВ операцій з надання послуг по перевалці транзитного вантажу (навантаження, розвантаження та інші аналогічні види робіт). Порт наполягає на тому, що послуги порту по обслуговуванню суден надаються в межах України українському суб’єкту господарської діяльності, а тому підлягають оподаткуванню за ставкою 20%. Відповідач дотримується іншої точки зору і наполягає на тому, що операції з надання портом послуг судну по перевезенню вантажів транзитом через територію України, звільнені від оподаткування.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 20.03.2008р. до 26.03.2008р.

Розгляд справи закінчено 26.03.2008р.

Для підготовки і оголошення повного тексту рішення у засіданні оголошувалася перерва до 11-30год. 07.04.2008р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

Між ДП “Маріупольський морський торговельний порт” (“Порт”) та ПП “Морське агентство ФАМ” (“Агент”) 07.12.2006р. укладено договір №25-6/110 про надання “Портом” послуг з обслуговування суден, що агентуються “Агентом”, який діє в Маріупольському державному морському торговельному порту у відповідності до глави 31 Господарського кодексу України, глави 5 розділу 4 Кодексу торгового мореплавства України, як повноважний представник судновласників відповідно до договору доручення. Строк дію договору - з 01.01.07р. по 31.12.07р.

Розділом 2 договору сторони конкретизували зміст взаємних прав та обов’язків, пов’язаних з обслуговуванням суден, що агентуються, згідно якого “Порт” надає послуги “Агенту” і судну, зазначеному в заявці судновласника, по діючим в порту ставкам і тарифам, а “Агент” виконує агентські функції по обслуговуванню суден в порту.

“Агент” від імені судновласника та за його дорученням здійснює взаєморозрахунки з “Портом” по портовим зборам і іншим платежам у відповідності до наданого портом дисбурсментського розрахунку у передбачені договором строки (розділ 3 зазначеного договору).

У січні, лютому і серпні 2007 року на виконання договору №25-6/110 від 07.12.2006р. на підставі заявок, поданих ПП “Морське агентство ФАМ”, позивач надавав послуги з перевалки транзитних вантажів іноземним судам, що ходить під прапором Грузії, Мальта, Панами – Svyatоy Seraphim, Svytоy Pioter, Svyatоy Nikolay, Kristi H.

Зазначені іноземні судна заходили в порт Маріуполь під вантажні операції, пов’язані з транзитом вантажу, що підтверджено відповідними лоцманськими квитанціями, коносаментами, дорученнями на завантаження, вантажними відомостями тощо, у зв’язку з чим позивач нарахував та пред’явив відповідачу до оплати портові збори 97 993,91 доларів США (без ПДВ) та плату за надані послуги 33 991,69 доларів США (рахунки № 14-В від 14.01.07р., № 11-В від 10.01.07р., № 148-В від 16.01.07р., № 470-В від 05.02.07р., № 728-В від 12.02.07р., № 8169-В від 23.08.07р.) на загальну суму 138 783,94 доларів США, у тому числі ПДВ, нарахований на послуги, надані суднам на суму 33 991,69 доларів США – 6 798,34 доларів США.

Виставлені портом рахунки відповідач оплатив частково у розмірі 131 985,60 доларів США. Від сплати нарахованого у розмірі 20 % податку на додану вартість у сумі 6 798,34 доларів США відповідач відмовився.

Зважаючи на те, що:

Судом встановлено і позивачем не заперечується, що портом виставлені рахунки для оплати послуг, пов’язаних з перевалкою транзитних вантажів.

Платники податку на додану вартість, об'єкти, база та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій визначаються Законом України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 № 168/97-ВР, який на час надання послуг і виставлення рахунків діяв в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік та деяких інших законодавчих актів України" від 25.03.2005 № 2505-ІУ.

Пунктом 6.1. ст.6 Закону встановлено, що об'єкти оподаткування, визначені статтею 3 цього Закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка згідно з цим Законом, оподатковуються за ставкою 20 відсотків.

Відповідно до п.п.6.2.4 п.6.2 ст.6 Закону України "Про податок на додану вартість" операції з поставки послуг платником податку, пов'язані з перевезенням (переміщенням) пасажирів і вантажів транзитом через територію України, оподатковуються у порядку, передбаченому п.5.15 ст.5 цього Закону.

Згідно з пунктом 5.15 ст.5 Закону України "Про податок на додану вартість" звільняються від оподаткування операції з поставки послуг по перевезенню (переміщенню) пасажирів і вантажів транзитом через територію і порти України.

Таким чином, звільняються від оподаткування податком на додану вартість як операції з поставки послуг по перевезенню (переміщенню) пасажирів та вантажів транзитом через територію України, так і операції з поставки послуг, пов’язані з таким перевезенням.

Статтею 1 Закону України "Про транзит вантажів" визначено, що транзитні послуги (роботи) - безпосередньо пов’язана з транзитом вантажів підприємницька діяльність учасників транзиту, що здійснюється в межах договорів (контрактів) перевезення, транспортного експедирування, доручення, агентських угод тощо; учасники транзиту - вантажовласники та суб’єкти підприємницької діяльності (перевізники, порти, станції, експедитори, морські агенти, декларанти та інші), які у встановленому порядку надають (виконують) транзитні послуги (роботи), а транзитними вантажами по ст. 5 цього Закону є насипні, наливні, навалочні, штучні, тарно-штучні товари, вантажобагаж, що прийняті до перевезення згідно з договором (контрактом) в прямому або змішаному (комбінованому) сполученні, котре являється частиною повного маршруту перевезення, що розпочинається і закінчується за межами території України.

Транзитні послуги (роботи) призначаються для споживання та використання за межами митної території України і надаються (виконуються) на підставі відповідних дво - чи багатосторонніх договорів (контрактів) між учасниками транзиту (частина 1 статті 7 Закону України "Про транзит вантажів").

Відповідно до підпункту 5.16 Закону України “Про податок на додану вартість”, якій діяв під час виникнення спірних правовідносин, звільняються від оподаткування операції з поставки послуг, що надаються іноземним суднам та оплачуються ними відповідно до законодавства України портовими зборами.

Господарський суд дійшов висновку, що:

- послуги порту, які надавалися у спірний період, пов’язані з перевезенням (переміщенням) вантажів транзитом через територію України, які відповідно до п.5.15 ст.5 Закону “Про ПДВ” звільняються від оподаткування;

- портом у виставлених рахунках неправомірно включено суму податку на додану вартість, оскільки як зазначалося вище звільняються від оподаткування податком на додану вартість як операції з поставки послуг по перевезенню (переміщення) пасажирів та вантажів транзитом через територію України, так і операції з поставки послуг, пов'язані з таким перевезенням;

- нарахування портом податку на додану вартість за надані судам послуги суперечить вимогам Законів України "Про податок на додану вартість" та "Про транзит вантажів".

За таких обставин господарський суд дійшов до висновку, що позов є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного і керуючись пунктів 5.15, 6.2.4 Законом України “Про податок на додану вартість” (із змінами, внесеними Законом України №2505-ІV від 25.03.05р.), статті 1 Закону України „Про транзит вантажів”, ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Державного підприємства “Маріупольський морський торговельний порт” до Приватного підприємства “Морське агентство ФАМ” про стягнення 6 798,34 дол. США заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду. Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя Матюхін В.І.

Надруковано примірників:

1 – до справи;

1 – позивачу;

1 – відповідачу;

1- 3-й особі.

Виконала:

Тел.381-91-18