ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" березня 2008 р.

Справа № 17/15-08-527

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Маріупольський металургійний

комбінат імені Ілліча”;

до відповідача: Одеської залізниці;

про стягнення 6301,03 грн.

Суддя Зуєва Л.Є.

Представники:

від позивача: Романов В.В. - повірений;

від відповідача: Кіташевський Д.А. –повірений;

СУТЬ СПОРУ: 08.02.2008р. за вхід.№613 ВАТ „Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” (далі –Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ДП „Одеська залізниця” з вимогою про стягнення вартості нестачі вантажу в сумі 6301,03 грн.

Відповідач ДП „Одеська залізниця” в судове засідання з’явився, надав письмовий відзив на позов, в якому заявлені до нього позовні вимоги не визнає та просить суд задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

Відповідно до залізничної накладної №50019907 від 16.10.2007 року на адресу Одеського морського порту за дорученням ТОВ „Ілліч-Транс”, експорт в Нігерію по контракту №12 ЕХР/025-07 від 21.11.2006р., укладеного між ВАТ „ММК ім. Ілліча”, м.Маріуполь та фірмою „Koudsi Traiding Ltd”, ВАТ „ММК Ім. Ілліча” було відвантажено сталь тонколиста холоднокатана у напіввагоні №65716953 з масою 64,300т.

При надходженні вагону в порт було здійснено перевірку вантажу, якою встановлена нестача сталі у кількості 2,2 т., про що було складено комерційний акт БК039203/142 від 18.10.2007р.

Так з складеного комерційного акту вбачається, що на підставі актів загальної форми №№5044, 5045 від 18.110.2007р. ст. Тимково Одеської залізниці проведена комісійне переважування вагону №65716953 на технічно справних 150-ти тонних вагах, в результаті чого встановлено, що маса вантажу склала: брутто 85900 кг., тара з бруса 21600 кг., нетто 64300 кг., що на 2200кг. менше ніж зазначено в залізничній накладній. Навантаження у вагон здійснено в один ярус, всього 8 пачок, згідно перевізних документів вірно. Дві пачки складені біля торцевих дверей перша та восьма пачки по ходу потягу скручені двома нестандартними ув’язками по дві на кожній пачці і помарковані білою фарбою, трьома смужками кожна пачка. Маркування не пошкоджене. Двері люка закриті щільно. З моменту прибуття та до відправлення вагон знаходився під охороною.

На підставі викладено, позивачем розраховано розмір збитків від нестачі, які згідно наданого позивачем розрахунку становить 6301грн. 03 коп.

У відповідності до ст. 133 Статуту залізниць України, передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред'явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Таким чином, відповідно до п. 6 залізничної накладної ДП „Одеський морський торговельний порт” передав право пред’явлення позову вантажовідправнику ВАТ „Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча”.

Зазначені обставини спонукали ВАТ „Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” звернутися до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача ДП „Одеська залізниця” про стягнення суми нестачі вантажу з перевезення залізницею в розмірі 6301 грн. 03 коп.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.02.2008р. порушено провадження у справі №17/15-08-527 за позовом: ВАТ „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча” до ДП „Одеська залізниця” про стягнення 6301 грн. 03 коп.

Відповідач (Одеська залізниця) проти позовних вимог заперечує та зазначає, що згідно залізничної накладної №50019907 завантаження вагону №65716953, здійснював вантажовідправник, ним же була визначена маса вантажу. Згідно ст. 32 Статуту залізниць України, пунктів 5,6 Правил перевезень вантажів у вагонах відкритого типу, відправник зобов’язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування, та здійснювати навантаження з виконанням технічних умов, однак на думку Відповідача, вагон прибув у справному стані, з відсутніми ознаками втрати вантажу.

Також Відповідач вказує на те, що згідно п 3.19 Роз'яснення Президії Вищого Господарського Суду України від 29.05.2002 року № 04-05/601, вбачається що прибуття вагону на станцію призначення з недовантаженням до рівня бортів, не свідчить про втрату, або розкрадання вантажу при перевезенні, оскільки відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України, позивач має довести вину залізниці.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та проаналізувавши норми чинного законодавства в сфері залізничних перевезень, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 924 Цивільного Кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ст.110 Статуту Залізниць України, перевізник несе відповідальність за збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення і до видачі його вантажоодержувачу, якщо не доведе, що недостача виникла по незалежним від перевізника причинам.

За результатами обстеження на піввагонів складено комерційний акт БК №039203/142/4318 від 18.10.2007року. В комерційному акті комісією приведено, що маса вантажу склала: брутто 85900 кг., тара з бруса 21600 кг., нетто 64300 кг., що на 2200кг. менше ніж зазначено в залізничній накладній. Навантаження у вагон здійснено в один ярус, всього 8 пачок, згідно перевізних документів вірно. Дві пачки складені біля торцевих дверей 1-ша та 8-ма пачки по ходу потягу скручені двома нестандартними ув’язками по дві на кожній пачці і помарковані білою фарбою, трьома смужками кожна пачка. Маркування не пошкоджене. Двері люка закриті щільно. З моменту прибуття та до відправлення вагон знаходився під охороною, тобто можна зробити висновок, що втрата вантажу відбулася під час перевезення.

Зазначене свідчить про те, що залізницею взято до перевезення вантаж –масою 64,3 т. При перевезенні виявлено недостачу у розмірі 2,2 т.

В ході розгляду справи, Одеською залізницею не доведено відсутність вини у нестачі вантажу при перевезенні.

Відповідно до ст. 110 Статуту Залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

У відповідності до ст. 111 Статут Залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Обов'язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Згідно ст.113 Статуту Залізниць України – за незбереження (втрату, недостачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, залізниця несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що недостача виникла з незалежних від неї причин.

Згідно зі ст.ст. 114, 115 Статуту, залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунку або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема договору або контракту купівлі –продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну, вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером.

Кількість і вартість відправленого вантажу Позивач належним чином підтвердив специфікацією №112SF від 13.06.2007р.,з якої вбачається, що вартість однієї тони холоднокатаної сталі складає 570 дол. США, що еквівалентно 2878,5 грн. по курсу НБУ станом на 21.11.2006р.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів (розділ 8 Правил перевезень), затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000 за №862/5083, встановлено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок суми позовних вимог, суд дійшов висновку, що він розрахований не у відповідності до вимог діючого законодавства, оскільки розраховані позивачем збитки здійсненні, з урахуванням норм природної втрати і граничного розходження маси нетто, що відповідно до представленого розрахунку становить 6301,03 грн., де норма природної втрати становить 0,5%. З урахуванням цього позивачем здійснено наступний розрахунок: 2,2т х 0,5% = 0,011т.; 2,2т. –0,011 = 2,189т. (маса втраченого вантажу, з урахуванням норми природної втрати); 2,189 х 2878,50 грн., що еквівалентно 570 дол. США = 6301,03 грн.

Однак з таким розрахунком суд погодитися не може, оскільки позивачем не було враховано та взято до уваги маса пошкоджених пачок, яка згідно наданого представником відповідача розрахунку становить 80,5 кг., у зв’язку з чим реальна нестача поверх природної втраченої ваги складає 2119,5 кг. Отже величина причинених збитків у зв’язку з нестачею вантажу поверх норм природної втрати становить 6100 грн. 98 коп., з врахуванням сплаченого ПДВ без обліку залізничного тарифу.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ВАТ „Маріупольський металургійний комбінат ім. Іллічіа”, з урахуванням вищенаведеного підлягають задоволенню частково, у зв’язку з чим з відповідача слід стягнути 6100 грн. 98 коп.

Судові витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу віднести за рахунок відповідача, згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Одеської залізниці (65023, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, код 01071315, п/р 1 в АБ „Експрес-Банк” Одеська філія, МФО 328801) на користь відкритого акціонерного товариства „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча” /87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченко,1, р/р0044 в філії „Іллічівського Головного відділення ПІБ м. Маріуполь, МФО 334442, ОКПО 00191129/ –6100 грн. 98 коп. /шість тисяч сто грн. 98 коп./ - вартості нестачі вантажу; 102 грн. 00 коп. /сто дві грн. 00 коп./ –держмита; 118 грн. 00 коп. /сто вісімнадцять грн. 00 коп./ –витрати на ІТЗ судового процесу.

Наказ видати.

3.          В іншій частині позову відмовити.

\

Рішення суду набуває законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Зуєва Л.Є.