ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2008 р.

№ 15/338/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г.,

Михайлюка М.В.,

Самусенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Кінотехпром" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 31 січня 2008 року у справі № 15/338/16 Господарського суду Чернігівської області за позовом Управління комунального майна Чернігівської обласної ради, м. Чернігів, до Закритого акціонерного товариства "Кінотехпром", м. Чернігів, про врегулювання переддоговірного спору,

за участю представників сторін:

позивача –не з'явилися;

відповідача –не з'явилися;

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2006 року позивач –Управління комунального майна Чернігівської обласної ради пред'явив у господарському суді позов до відповідача –ЗАТ "Кінотехпром" про врегулювання переддоговірного спору.

Вказував, що 06.11.2006р. направив на адресу відповідача проект договору оренди № 18 від 01.11.2006р., відповідно до умов якого він передає, а відповідач приймає двоповерхову будівлю майстерні "Т-2", загальною площею 488,3 кв.м. та приміщення механічної майстерні "А-2", яке знаходиться у двоповерховій будівлі, загальною площею 242,1 кв.м. та розташовані під № 66 по вул. Любецькій в м. Чернігові.

Зазначав, що 22.11.2006р. отримав від відповідача протокол розбіжностей до договору разом з пропозицією про включення запропонованих ним розбіжностей в умови договору.

Посилаючись на не згоду з пунктами 1.1.1, 1.1.2, 1.2, 3.4, 3.9, 5.1.8, 5.3, 6.1.2, 6.3, 9.3, 9.4, 9.5, 10.1, 10.2 договору, викладеними в редакції відповідача, позивач просив прийняти рішення про врегулювання розбіжностей по вказаним пунктам договору та зобов’язати відповідача викласти їх в його редакції.

Клопотаннями від 07.02.2007р. та 19.11.2007р. позивач відмовився від позовних вимог щодо врегулювання розбіжностей по пунктам договору: 5.1.8, 6.1.2, 6.3, 9.3, 9.4 та 9.5 в зв’язку з їх врегулюванням.

Клопотаннями від 16.04.2007р. та 22.11.2007р. позивач збільшив розмір позовних вимог та просив визнати 01.11.2006р. - днем укладення договору оренди.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 26 листопада 2007 року (суддя Федоренко Ю.В.) позов задоволено частково.

Постановлено врегулювати розбіжності, які виникли між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради та ЗАТ "Кінотехпром" під час укладення договору оренди № 18 від 01.11.2006р., виклавши наступні пункти договору в такій редакції:

- п. 1.1.1 двоповерхова будівля майстерні "Т-2", загальною площею 488,3 кв.м. Вартість будівлі визначена згідно звіту про оцінку майна, проведену станом на 24.03.2006р., і становить 141 405грн.;

- п. 1.1.2 приміщення механічної майстерні "А1 –2", розташоване у двоповерховій будівлі, загальною площею 242,1 кв.м. Вартість будівлі визначена згідно звіту про оцінку майна, проведену станом на 24.03.2006р., і становить 134 800 грн.;

- п. 1.2 майно передається в оренду з метою розміщення в ньому виробничих приміщень (488,3 кв.м. та 91,0 кв.м.) та адміністративного приміщення (151,1 кв.м.);

- абзац перший п. 3.4 розмір та порядок розрахунку орендної плати наведено в Додатку № 2 до цього договору, що є невід’ємною його частиною, і становить за базовий місяць розрахунку 1 067,28грн.;

- п. 3.9 розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін розмір орендної плати може бути змінений в випадках, встановлених законодавчими актами України;

- п. 5.3 капітальний ремонт, реконструкція, технічне переобладнання орендованого майна, проводяться орендарем тільки з дозволу орендодавця за рахунок власних коштів, які підлягають компенсації, з наданням проектно-кошторисної документації, виготовленої за рахунок орендаря до початку проведення робіт і затвердженої в встановленому порядку;

- п. 10.1 цей договір діє з 01 листопада 2006 року по 29 жовтня 2007 року;

- п. 10.2 зміни і доповнення до договору допускаються за взаємною згодою сторін. Всі пропозиції щодо змін та доповнення розглядаються сторонами у двадцятиденний строк з дати їх одержання та оформляються додатковою угодою до договору.

Днем укладення договору оренди нерухомого майна № 18 від 01.11.2006р. вважати 21.11.2006р.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення мотивоване посиланнями на положення ст.ст. 3, 651, 762, 778 ЦК України, ст.ст. 187, 188 ГК України, ст. 10, 11, 17, 19, 21, 27, 29 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Методики розрахунку та порядок використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затверджену рішенням V сесії V скликання Чернігівської обласної ради від 18.09.2006р., висновку експерта № 205 від 29.03.2007р. та висновку експерта № 567ц від 15.08.2007р.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31 січня 2008 року (колегія суддів у складі: Пантелієнко В.О. - головуючий, Іваненко Я.Л., Лосєв А.М.) рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на невідповідність висновків судів до фактичних обставин справи та порушення норм матеріального та процесуального законодавства при прийнятті постанови, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині пунктів договору: 1.1.1, 1.1.2, 1.2 та викласти п. 1.2 договору в його редакції.

Заслухавши доповідача, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції зазначеним вимогам відповідають.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною 1 ст. 649 ЦК України передбачено, що розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

Аналогічна норма міститься в ч. 1 ст. 187 ГК України, згідно з якою спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, договір, який є предметом даного переддоговірного спору, укладався на підставі правових актів органів державної влади, а саме: Цивільного Кодексу України, Господарського Кодексу України, Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Методики розрахунку та порядок використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затверджену рішенням V сесії V скликання Чернігівської обласної ради від 18.09.2006р. та висновків експерта № 205 від 29.03.2007р. та № 567ц від 15.08.2007р.

Відтак ухвалені у справі рішення та постанова ґрунтуються на нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а також на правильній юридичній оцінці фактичних обставин справи, тому є законними та обгрунтованими.

Посилання касаційної скарги на ту обставину, що при проведенні оцінки нерухомого майна повинен був застосовуватись Порядок, затверджений наказом Фонду державного майна України № 377 від 27.02.2004р., не заслуговують на увагу суду та спростовуються вказаним Порядком, згідно якого, Порядок застосовується для оцінки орендованого нерухомого майна, що перебуває у державній, комунальній власності або належить Автономній Республіці Крим, щодо якого прийнято рішення про приватизацію та компенсацію орендарю вартості невід’ємних поліпшень, здійснених за рахунок орендаря.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Інші доводи, наведені у касаційній скарзі, зводяться до намагань скаржника надати перевагу одних доказів над іншими, що суперечить вимогам ст. 1117 ГПК України, і тому до уваги не беруться.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1115 , 1117 , 1119 , 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Кінотехпром" залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 31 січня 2008 року у справі № 15/338/16 залишити без змін.

Судді:            Дунаєвська Н.Г.

Михайлюк М.В.

Самусенко С.С.