КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

01.04.08 р.                                                                                          № 21/257

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Мазур Л. М. (доповідач по справі),

суддів:

Зеленіна Н.І.

Поліщука В.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Лубенський м’ясокомбінат»на рішення господарського суду Полтавської області від 27.11.2007 року, ухвалою від 08.02.2008 року виправлена описка, згідно якої датою прийняття рішення є дата 03.12.2007 року,

при секретарі судового засідання Лисунь Г. Д.,

за участю представників сторін:

від позивача:          Грищенко П.І. –представник, довіреність №184 від 31.03.2008 року;

від відповідача: не з’явились;

у справі № 21/257 (суддя –Тимченко Б. П.),

за позовом                    Спілки колективних власників «Міжгір’я», с. Скородистик                               Чорнобаївського району Черкаської області,

до                              Відкритого акціонерного товариства «Лубенський м’ясокомбінат»,                     м. Лубни Полтавської області,

про                     стягнення 35 618 грн. 27 коп., -

В С Т А Н О В И В :

Спілка колективних власників «Міжгір’я»(далі за текстом - позивач, СКВ «Міжгір’я») звернулась до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства «Лубенський м’ясокомбінат»(далі за текстом –відповідач, ВАТ «Лубенський м’ясокомбінат») про стягнення заборгованості за проданий молодняк великої рогатої худоби у розмірі 35 618 грн. 27 коп., посилаючись на ст. ст. 167, 203, 214 ЦК України (а. с. 2-3).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 27.11.2007 року у справі № 21/257 позов задоволено; стягнуто з ВАТ «Лубенський м’ясокомбінат»на користь СКВ «Міжгір’я»35 618 грн. 27 коп. –основного боргу, 357 грн. 00 коп. –витрат по сплаті державного мита, 118 грн. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а. с. 66-68).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.02.2008 року виправлено описку у вступній частині рішення, замість дати 21.07.2007 року вірною є дата 03.12.2007 року (а. с. 76).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ВАТ «Лубенський м’ясокомбінат»подало апеляційну скаргу, в якій просить зазначений судовий акт скасувати та прийняти нове рішення.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не було повністю досліджено всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору по суті, а також невірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

На підставі апеляційної скарги ВАТ «Лубенський м’ясокомбінат», згідно ст. 98 ГПК України, Київським міжобласним апеляційним господарським судом ухвалою від 25.02.2008 року порушено апеляційне провадження у справі.

В судовому засіданні 18.03.2008 року уповноважений представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, просив рішення господарського суду Полтавської області у даній справі скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні 18.03.2008 року надав відзив № 140 від 25.02.2008 року на апеляційну скаргу, у якому проти її вимог заперечує, вважає рішення господарського суд Полтавської області від 03.12.2007 року прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

За розпорядженням заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 01.04.2007 року розгляд справи після оголошеної перерви здійснено у складі колегії суддів: головуючий суддя –Мазур Л. М., судді: Зеленіна Н. І., Поліщук В. Ю.

01.04.2008 року відповідач не скористався наданим процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні апеляційного господарського суду, хоча про час, дату та місце засідання суду належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Представник позивача в судовому засіданні 01.04.2008 року викладені у відзиві на апеляційну скаргу обставини підтримав, просив вимоги апеляційної скарги залиши без задоволення, а рішення господарського суд Полтавської області від 03.12.2007 року –без змін.

Враховуючи, що явка сторін в судове засідання не визнавалася обов’язковою, наявних в матеріалах справи документів достатньо для її розгляду, відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті згідно положень ст. ст. 75, 96, 99 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та пояснення представника відповідача в судовому засіданні 18.03.2008 року, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав її необґрунтованості, а рішення господарського суду Полтавської області від 03.12.2007 року у справі № 21/257 має бути залишено без змін наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Рішення господарського суду Полтавської області від 03.12.2007 року мотивовано тим, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтверджуються, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності, і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 19.01.2007 року СКВ «Міжгір’я»та ВАТ «Лубенський м’ясокомбінат»погодили правочин, спрямований на купівлю-продаж ВРХ на загальну суму 81 318 грн. 27 коп., згідно якого СКВ «Міжгір’я»передало (продало) ВАТ «Лубенський м’ясокомбінат»30 голів великої рогатої худоби (ВРХ), що підтверджується довіреністю серії ЯМХ № 592627 від 18.01.2007 року, прийомними квитанціями № 100786 від 19.01.2007 року, № 100787 від 19.01.2007 року, №100788 від 19.01.2007 року, № 100789 від 19.01.2007 року, товарно-транспортною накладною № 73430 від 19.01.2007 року та податковою накладною № 6 від 19.01.2007 року (а. с. 6-13, 23).

ВАТ «Лубенський м’ясокомбінат»перерахувало СКВ «Міжгір’я»за поставлену ВРХ суму у розмірі 45 700 грн. 00 коп., що підтверджується відповідними виписками по операціям за особовим рахунком позивача та розрахунком стягуваної суми (а. с. 17-22, 28).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 35 618 грн. 27 коп. (81 318 грн. 27 коп. – 45 700 грн. 00 коп. = 35 618 грн. 27 коп.), що також підтверджується наданим у матеріали справи належним чином оформленим актом звірки взаєморозрахунків станом на 10.08.2008 року (а. с. 16).

За ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У розумінні положень ст.ст. 202, 203 ЦК України, лише той правочин є договором (угодою), який опосередковує обопільну домовленість двох чи більше осіб, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, що сторони у справі по суті уклали договір купівлі-продажу ВРХ.

Судова колегія апеляційного господарського суду також погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження відповідача про необхідність зменшення суми основного боргу з урахуванням знижки на вміст шлунково-кишкового тракту у розмірі 8-10% від фактичної живої ваги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно п. 4.10. Правил передзабійного ветеринарного огляду тварин і ветеринарно-санітарної експертизи м’яса та м’ясних продуктів, затверджених Наказом Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України від 7 червня 2002 року № 28 (далі за текстом - Правила), тварини, які направляються на забій, підлягають ветеринарному огляду з вибірковою термометрією на розсуд спеціаліста ветеринарної медицини. Відібраних тварин відокремлюють від загального поголів’я і готують до відвантаження і транспортування на забійне підприємство. При можливості тварин перед відправкою на забійне підприємство витримують без корму в господарстві: велику і дрібну рогату худобу, верблюдів і оленів - не менше 15 годин, свиней - 5 - 10 годин, кролів та нутрій - 12 годин. Такі тварини мають бути направлені на забій не пізніше 5 годин після надходження на забійне підприємство.

Вищенаведеними Правилами не передбачено застосування знижки на вміст шлунково-кишкового тракту від живої фактичної ваги і не встановлено його розміру.

Згідно п. 4.14. Правил, з моменту закінчення вивантаження, оформлення і підписання сторонами товарно-транспортної накладної тварини вважаються прийнятими. Відповідальність за кількість голів та їх зберігання несе забійне підприємство.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 19.01.2007 року сторонами складено товарно-транспортну накладну № 73430, що свідчить про фактичне прийняття відповідачем ВРХ у кількості 30 голів на загальну суму 81 318 грн. 27 коп. (а. с. 11).

Судова колегія підтримує висновок суду першої інстанції про недоведеність ВАТ «Лубенський м’ясокомбінат»направлення на адресу позивача претензії № 3-ПР від 24.01.2007 року (на яку посилається у відзиві на позовну заяву відповідач та яка не надана ним у матеріали справи), оскільки ці твердження відповідача спростовуються листом УДППЗ «Укрпошта»№ 01-586 від 21.11.2007 року та журналом обліку вхідної кореспонденції СКВ «Міжгір’я»за 2007 рік (а. с. 51, 56-63).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За загальними умовами виконання зобов’язання, передбаченими ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в повному обсязі виходячи з того, що сторони добровільно виявили свою волю в укладенні угоди саме таким чином та оформили необхідні документи, що підтверджують купівлю-продаж ВРХ (товар), а в подальшому відповідач повністю отримав товар, але добровільно погоджену сторонами вартість цього товару не перерахував.

З огляду на викладене, доводи скаржника про нез’ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, викладені в апеляційній скарзі, відхиляються колегією суддів апеляційного господарського суду, оскільки не підтверджуються матеріалами та фактичними обставинами справи.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Полтавської області від 03.12.2007 року у справі № 21/257 прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства і підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд , -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Рішення господарського суду Полтавської області від 03.12.2007 року у справі № 21/257 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Лубенський м’ясокомбінат» –без задоволення.

2.          Справу № 21/257 повернути до господарського суду Полтавської області.

3.          Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя:                                                                      Мазур Л. М.

Судді:

Зеленіна Н.І.

Поліщук В.Ю.

Текст постанови виготовлено та підписано 04.04.2008 року

Дата відправки 09.04.08