ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2008 р.

№ 3/397пн

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Кривди Д.С. –(доповідача у справі),

суддів:

Жаботиної Г.В.,

Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційне подання

Заступника прокурора Донецької області

на рішення

господарського суду Донецької області від 17.12.2007

у справі

№ 3/397пн господарського суду Донецької області

за позовом

Прокурора Куйбишевського району м.Донецька в інтересах держави в особі Донецької міської ради

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Милосердя”

про

звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

за участю представників сторін від:

позивача:

не з’явились

відповідача:

не з’явились

прокуратури:

Рудак О.В. –прокурор відділу ГП України (посвідчення №72 від 14.04.2008р.)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 17.12.2007р. (суддя Дучал Н.М.) відмовлено прокурору Куйбишевського району м.Донецька у задоволенні позову до ТОВ “Милосердя” про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0759га, що знаходиться по вул.Сомова, 30 “а” в Куйбишевському районі м.Донецька.

Заступник прокурора Донецької області в касаційному поданні просить скасувати рішення місцевого господарського суду і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційне подання відповідач просить рішення залишити без змін, а подання –без задоволення.

Від відповідача надійшло клопотання (повідомлення телеграфом) про відкладення розгляду справи для укладення договору оренди спірної земельної ділянки.

Розглянувши клопотання, враховуючи, що явка представників сторін обов’язковою не визнавалася та розгляд справи вже відкладався за клопотанням відповідача, додаткові документи від сторін не витребовувались, з врахуванням особливостей розгляду скарги судом касаційної інстанції, передбачених ст. 1117 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку щодо відхилення клопотання про відкладення розгляду скарги.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, заслухавши прокурора, дійшла висновку, що касаційне подання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено місцевим господарським судом, рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради №58/2 від 15.02.2000р. ТОВ “Милосердя” надана земельна ділянка для розміщення збірно-розбірного металевого ангару по вул. Сомова в Куйбишевському районі площею 759м2 з земель загального користування в оренду строком на 5 років згідно паспорта.

14.06.2000р. між виконкомом Донецької міської ради та ТОВ “Милосердя” укладено договір оренди земельної ділянки зі строком дії на 5 років, починаючи з дати його реєстрації. При цьому згідно п.12.4 невід'ємною частиною договору є рішення виконавчого комітету Донецької міської ради № 58/2 від 15.02.2000р.

Управлінням з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області 18.04.2006р. проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства ТОВ “Милосердя”, за наслідками якої складено акт.

Перевіркою виявлено, що підприємство використовує земельну ділянку з земель житлової та громадської забудови по вул. Сомова, 30“а” в Куйбишевському районі загальною площею 0,0759га під розміщення збірно-розбірного металевого ангару на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.06.2000р., який зареєстрований в книзі записів договорів оренди від 22.06.2000р. №А/6-21. На момент перевірки термін дії договору закінчився, земельна ділянка використовується без правовстановлюючих документів, що є порушенням ст. 125 Земельного кодексу України.

Управлінням з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області 18.04.2006р. винесено припис №00899, яким встановлено тридцятиденний термін для усунення вищевказаних порушень.

Повторною перевіркою встановлено невиконання вищевказаного припису.

За наслідками перевірки складено акт та винесено припис №001987 від 11.07.2006р. про усунення порушень земельного законодавства.

Перевіркою виконання вищевказаних приписів, проведеною Управлінням з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області 09.10.2006р. встановлено, що порушення земельного законодавства ТОВ “Милосердя” не усунуло.

Згідно ст.1 Закону України “Про державний контроль за використанням та охороною земель” самовільне зайняття земельних ділянок - будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт самовільного зайняття відповідачем спірної земельної ділянки не підтверджується матеріалами справи, оскільки передбачені законом обставини, які б свідчили про самовільне зайняття відповідачем спірної земельної ділянки, відсутні та зазначена земельна ділянка займається на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.06.2000р., яким ділянку виділено в натурі на місцевості.

Проте, Вищий господарський суд України не може погодитися з переконливістю висновків суду першої інстанції, оскільки судом не враховано, що статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації; право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Позивач на підтвердження своїх доводів надав, зокрема, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, який складений компетентним органом.

При цьому суд не встановив, на підставі яких документів, з урахуванням вищенаведених норм, які регулюють спірні правовідносини, відповідач спростовує встановлені в акті перевірки обставини безпідставного (тобто без правовстановлюючих документів) зайняття земельної ділянки.

Що стосується посилань суду на зайняття відповідачем спірної земельної ділянки на підставі договору оренди земельної ділянки, то суду у зв’язку з цим необхідно було дати правову оцінку п.4 рішення виконавчого комітету Донецької міської ради №58/2 від 15.02.2000р., згідно якого після спливу зазначеного в договорі строку оренди земельної ділянки ТОВ “Милосердя” зобов'язано звільнити її та здати комісії Куйбишевської районної ради. Як було зазначено вище, рішення виконавчого комітету Донецької міської ради № 58/2 від 15.02.2000р. є невід'ємною частиною договору (п.12.4 договору).

За таких обставин ухвалене в справі судове рішення не може вважатися законним і обґрунтованим.

Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. При новому розгляді справи слід врахувати наведене і вирішити спір відповідно до закону.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, п.3 ч.1 ст.1119, 11110, ст.11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, –

П О С Т А Н О В И В:

Касаційне подання задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 17.12.2007р. у справі №3/397пн скасувати, а справу направити на новий розгляд до цього суду в іншому складі суддів.

Головуючий суддя                                                                      Д.Кривда

Судді                                                                                 Г.Жаботина

А.Уліцький