ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.05.08р.

Справа № 35/64-08(1/112-08)

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль",

м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до Житлово-будівельного кооперативу "Металург", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про стягнення 110 154 грн. 79 коп.

Суддя Широбокова Л.П.

Представники:

від позивача -Пека З.О., юрисконсульт, дов. 001/028 від 20.11.2007р. від від відповідача - представник не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача борг за спожиту теплову енергію –73 530,42 грн, інфляційні втрати –21 683,75 грн, пеню - 6180,58 грн, 3% річних –3612,91 грн, штраф 7% - 5147,13 грн, посилаючись на договір №733 від 20.11.2002р. Просить відновити пропущений ним строк позовної давності за 2004р., посилаючись на поважність причин його пропуску.

Представник позивача вимоги підтримав, просить їх задовольнити, надав довідку, що заборгованість до цього часу не сплачена.

Відповідач не використав надане йому законом право на участь в судовому засіданні, відзив на позов та витребувані судом докази не надав, вимог не заперечив, незважаючи на те, що належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи (поштові повідомлення від 24.03.2008р., від 23.04.2008р.)

Справа розглядається за наявними документами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представника позивача в судовому засіданні оголошено тільки вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Між позивачем Відкритим акціонерним товариством «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль»(виробник) та відповідачем Житлово-будівельним кооперативом «Металург»(споживач) було укладено договір № 733 від 20.11.2002р. на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води строком дії до 31.12.2003р. та який відповідно до п. 10.4 вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо сторони не заявлять про його припинення. Доказів розірвання договору в спірний період суду не надано.

За вказаним договором позивач постачав теплову енергію відповідачу та в спірний період з листопада 2004р. по березень 2007р. включно всього поставив теплову енергію на 73 530,42 грн, що підтверджується актами передачі-приймання послуг за цей період, які підписані сторонами без зауважень.

Згідно умов п. 6.3 - 6.7 договору споживач (відповідач) повинен сплачувати за теплову енергію за 3 дні до початку розрахункового періоду, виходячи з кількості теплової енергії, що передбачена договором. Остаточний розрахунок проводити не пізніше 10-го числа місяця наступного за розрахунковим. Відповідач за спожиту теплову енергію взагалі не сплачував, заборгованість становить 73 530,42 грн, що підтверджується розрахунком позивача, рахунками на оплату та не спростовано відповідачем.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказів сплати цього боргу на час розгляду справи суду не надано.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено загальний строк позовної давності в три роки. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення і лише в цьому разі сплив позовної давності є підставою для відмови в позові. Сторонами не заявлено про застосування позовної давності до цих відносин, отже, у суду відсутні підстави для застосування позовної давності щодо стягнення боргу за листопад 2004р. –січень 2005р. включно в сумі 7503,50 грн. В зв’язку з цим відсутні підстави для розгляду клопотання позивача про поновлення строку позовної давності, оскільки вона не підлягає застосуванню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг з урахуванням індексу інфляції, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Інфляційні втрати з урахуванням індексу інфляції з листопада 2004р. по січень 2008р. включно становлять 21 683,75 грн, 3% річних за період прострочення платежів відповідно до дати виникнення зобов’язання (з 10-го числа кожного місяця) до 01.02.2008р. –3 612,91 грн.

За умовами п. 7.3.6 договору в разі несвоєчасної оплати спожитої теплоенергії відповідач повинен сплатити пеню в розмірі 0,5% за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Позивач просить стягнути пеню за період прострочення всієї суми боргу 73530,42 грн з 01.08.2007р. по 01.02.2008р. Зобов’язання щодо оплати повинні бути виконані відповідно до 10-го числа кожного місяця, наступного за місяцем надання послуг, та нарахування пені відповідно припиняється через шість місяців. Тобто, нарахування пені на суми заборгованості з листопада 2004р. по грудень 2006р. припинилися відповідно з 10.06.2005р. по 10.07.2007р. та за цей період позивач не просить стягнути пеню.

З відповідача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати боргу за січень 2007р. за період з 01.08. по 10.08. 2007р. в сумі 36,70 грн, за прострочення сплати боргу за лютий 2007р. за період з 01.08. по 10.09.2007р. в сумі 140,28 грн та за прострочення сплати боргу за березень 2007р. за період з 01. 08. по 10.10.2007р. в сумі 217,67 грн. Всього в сумі 394,65 грн (в межах заявленого позивачем періоду стягнення пені).

В решті вимоги про стягнення пені в сумі 5 785,93 грн судом відхиляються, оскільки при розрахунку пені позивачем не враховані вище приведені приписи закону. Вимоги про стягнення пені заявлені в межах спеціального строку позовної давності в один рік.

Відповідно до ч. 2 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах, зокрема, за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Позивач не довів, що хоча б одна із сторін належить до державного сектора економіки та вибрав інший вид забезпечення виконання зобов’язання відповідачем, а саме нарахування пені. З огляду на це його вимоги щодо стягнення 7% штрафу –5147,13 грн судом відхиляються.

Зважаючи на встановлені обставини, вимоги позивача обґрунтовані, доведені матеріалами справи та підлягають задоволенню частково в сумі боргу 73 530,42 грн, інфляційних втрат –21 683,75 грн, 3% річних –3 612,91 грн та пені –394,65 грн. В решті позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі відносяться на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85, 116,117 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України господарський суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути Житлово-будівельного кооперативу «Металург»–51934, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, пр. Аношкіна, 82 кв.10, (р/р 4001 в «Укрсоцбанку», МФО 305051) на користь Відкритого акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль»- 51925, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, вул. Радянська,2, (р/р 2010 в філії відділення Промінвестбанку у м. Дніпродзержинську, МФО 305501) борг –73 530,42 грн (сімдесят три тисячі п’ятсот тридцять грн 42 коп), пеню –394,65 грн (триста дев’яносто чотири грн 65 коп), інфляційні втрати –21 683,75 грн (двадцять одну тисячу шістсот вісімдесят три грн 75 коп), 3% річних –3 612,91 грн (три тисячі шістсот дванадцять грн 91 коп), витрати по сплаті державного мита - 992,22 грн (дев’ятсот дев’яносто дві грн 22 коп) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –106,20 грн (сто шість грн 20 коп).

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання та в цей термін може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

Л.П. Широбокова

Рішення підписано 19 травня 2008 р.