ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.07.08 р.                     Справа № 33/90пд

Суддя господарського суду Донецької області Новікова Р.Г., при секретарі судового засідання Ващенко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна по Донецькій області м. Донецьк

до Акціонерного банку „Український бізнес банк” м. Донецьк

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Управління ДАІ УМВС в Донецькій області м. Донецьк

про зобов’язання відповідача повернути орендоване майно балансоутримувачу за актом приймання-передачі

за участю представників:

від позивача: Сорокіна В.В. за дов. №8 від 29.01.2008р.

від відповідача: Барбишева Н.В. за дов. №416 від 03.01.2007р.

від третьої особи: не з’явився

СУТЬ СПОРУ: Регіональне відділення Фонду державного майна по Донецькій області м. Донецьк звернулось до Акціонерного банку „Український бізнес банк” м. Донецьк з позовом про зобов’язання відповідача повернути орендоване майно балансоутримувачу за актом приймання-передачі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на закінчення терміну дії договору оренди №3071/2006 від 27.12.2006р., лист №06-03-430 від 22.01.2008р., норми статі 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” щодо обов’язку орендаря повернути орендоване майно за актом приймання – передачі у разі припинення договору оренди.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.05.2008р. до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучене Управління ДАІ УМВС в Донецькій області м. Донецьк, оскільки останнє є балансоутримувачем спірного майна.

У запереченнях на позовну заяву №18.005/2538 від 22.05.2008р. відповідач вказав на те, що лист позивача з пропозицією про розірвання договору оренди був отриманий 24.01.2008р. за межами місячного строку, визначеного пунктом 10.6 договору оренди №3071/2006 від 27.12.2006р. Таким чином, відповідач наполягає на тому, що договір є продовженим на новий строк – до 17.12.2008р.

Крім того, відповідач вказує, що ним сплачується орендна плата, яка приймається та не повертається орендодавцем, що на думку відповідача, підтверджує факт належного виконання ним своїх обов’язків за договором оренди.

У запереченнях, наданих до суду 23.06.2008р., позивач не погодився з твердженням відповідача щодо автоматичного продовження договору оренди. З точки зору позивача, договір оренди №3071/2006 від 27.12.2006р. припинив свою дію.

Крім того, позивач вказує на те, що лист №06-03-430 від 22.01.2008р. отриманий представником відповідача 23.01.2008р., про свідчить напис на зворотній стороні листа.

У поясненнях №18.005/3264 від 02.07.2008р. відповідач зазначив, що відповідно до пункту 6.1.1 Інструкції з діловодства в Акціонерному банку „Український Бізнес Банк” уся кореспонденція, що надходить до установи банку, приймається та попередньо обробляється і розподіляється за призначенням тільки службами діловодства (секретаріат, загальний відділ). У разі надходження кореспонденції у неробочий час вона приймається черговим працівником.

Оскільки працівник банку, який прийняв лист №06-03-430 від 22.01.2008р. (Безгодова О.В.), працює на посаді провідного спеціаліста департаменту розвитку та не мав довіреності на прийняття вхідної кореспонденції, відповідач заперечує проти факту належного повідомлення позивачем щодо наміру припинити дію договору оренди.

Заслухавши доводи осіб, що беруть участь у справі, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією сторін, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив:

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (далі - орендодавець) та Акціонерним Банком «Український бізнес банк» (далі – орендар) був підписаний договір оренди №3071/2006р. від 27.12.2006р., згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме державне майно – частину вбудованого приміщення загальною площею 4м2, яке розташоване за адресою – м. Донецьк, вул. П.Лумумби, 20 та знаходиться на балансі Управління ДАІ УМВС в Донецькій області.

Згідно пункту 1.1 договору оренди №3071/2006р. від 27.12.2006р., вищевказане майно передається в оренду з метою розташування відділення.

Відповідно до пункту 2.2 договору оренди №3071/2006р. від 27.12.2006р. передача майна в оренду не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на це майно. Власником підприємства залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди.

На виконання вимог пункту 2.1 договору оренди №3071/2006р. від 27.12.2006р. сторони підписали акт прийому – передачі об’єкта оренди.

В пункті 10.1 договору оренди №3071/2006р. від 27.12.2006р. сторони визначили, що цей договір укладений строком на 360днів та діє з 27.12.2006р. по 23.12.2007р.

Пунктом 10.6 вказаного договору передбачено, що в разі відсутності заяви однієї з сторін або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, передбачені цим договором.

Частина 2 статті 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” №98/95-ВР від 14.03.1995р. (із змінами та доповненнями) встановлює - у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до пункту 4 статті 284 Господарського кодексу України у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що особа, яка вважає неможливим продовження дії договору після спливу строку на який він укладався, повинна сповістити іншу особу за договором про свої наміри припинити дію договору.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області підготувало листа №06-03-430 від 22.01.2008р., в якому було зазначено про те, що договір №3071/2006р. від 27.12.2006р. продовжуватися не буде, а майно необхідно повернути балансоутримувачу на підставі пункту 2.4 договору оренди №3071/2006р. від 27.12.2006р.

За приписами статті 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Як вбачається з пояснень представників сторін та матеріалів справи, 23.01.2008р. вказаний лист був вручений працівникові відповідача Безгодовій Олені Володимирівні та зареєстрований канцелярією відповідача 24.01.2008р. від номером 274. На підставі наказу №637л від 18.12.2006р. вказана особа займає посаду провідного спеціаліста департаменту розвитку.

За приписами статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно посадової інструкції, серед прав та обов’язків провідного спеціаліста Департаменту розвитку Акціонерного банку „Український бізнес банк” м. Донецьк не містяться функції з отримання кореспонденції, окрім звітності та довідок від функціональних підрозділів банку.

Відповідно до Інструкції з діловодства в Акціонерному банку „Український бізнес банк” м. Донецьк приймати службові документи іншим структурним підрозділам, ніж секретаріатом та загальним відділом, не дозволяється.

В матеріалах справи також відсутня довіреність, видана на ім’я Безгодової Олени Володимирівни, в якій цій особі надавались повноваження з отримання кореспонденції.

Тобто, особа, що отримала листа №06-03-430 від 22.01.2008р., не була уповноважена відповідачем на ці дії.

Згідно з поясненнями представника позивача, лист №06-03-430 від 22.01.2008р. за допомогою органу поштового зв’язку на адресу відповідача не направлявся.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З викладеного вбачається, що орендодавець неналежним чином, відповідно до вимог діючого законодавства, здійснив повідомлення відповідача щодо припинення строку дії договору.

Пунктом 10.6 договору оренди №3071/2006р. від 27.12.2006р. передбачено, що в разі відсутності заяви однієї з сторін або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, передбачені цим договором.

Тому суд дійшов висновку про недоведеність позивачем твердження про припинення дії договору оренди №3071/2006р. від 27.12.2006р. у зв’язку із закінченням строку його дії.

З урахуванням того, що строк договору оренди №3071/2006р. від 27.12.2006р. не закінчився, вимога позивача щодо зобов’язання Акціонерного банку „Український бізнес банк” м. Донецьк повернути орендоване майно балансоутримувачу за актом приймання-передачі не підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями Закону України „Про оренду державного та комунального майна” №98/95-ВР від 14.03.1995р. (із змінами та доповненнями), нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 4№, 4І, 4і, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРIШИВ:

У задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області м. Донецьк до Акціонерного банку „Український бізнес банк” м. Донецьк про зобов’язання відповідача повернути орендоване майно балансоутримувачу за актом приймання-передачі – задовольнити.

В судовому засіданні від 14.07.2008р. проголошений повний текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його прийняття до Донецького апеляційного господарського суду.

Суддя