Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2008 р. Справа № 10/130-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О., судді Такмаков Ю.В. , Барбашова С.В.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Шосткінський завод хімічних реактивів", м. Шостка, Сумська область (вх. № 970 С/3) на рішення господарського суду Сумської області від 31.03.08р. по справі № 10/130-08

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Шостка Сумської області

до Відкритого акціонерного товариства "Шосткінський завод хімічних реактивів", м. Шостка, Сумська область

про стягнення 38738,14 грн., -

встановила:

У лютому 2008 року Управління Пенсійного фонду України в м. Шостка звернулось до господарського суду Сумської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Шосткінський завод хімічних реактивів" (м. Шостка, Сумська область) про стягнення 38738,14 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, яка утворилась за січень 2008 року, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.03р. зі змінами та доповненнями.

Рішенням господарського суду Сумської області від 31.03.2008р. по справі № 10/130-08 (суддя І.В. Малафєєва) позовні вимоги задоволені. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Шосткінський завод хімічних реактивів" на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Шостка 38738,14 грн. заборгованості. Крім того, стягнуто з відповідача в доход державного бюджету України 387,38 грн. державного мита.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення та неправильне застосування судом норм процесуального права, просить дане рішення скасувати та припинити провадження у даній справі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення господарського суду у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану. Окрім того, позивач просить розглянути справу без участі його представника.

12 травня 2008 року на адресу Харківського апеляційного господарського суду від ВАТ "Шосткінський завод хімічних реактивів" надійшло клопотання, в якому відповідач просив розгляд даної справи відкласти, в зв'язку із знаходженням у відпустці посадової особи ВАТ "Шосткінський завод хімічних реактивів" - начальника юридичного відділу Козлової О.В., до кола повноважень якої входить розгляд даної позовної заяви та представлення інтересів підприємства відповідача в апеляційному господарському суді.

Враховуючи ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, колегія суддів вважає, що у матеріалах справи достатньо документів, щоб розглянути апеляційну скаргу по суті без участі представників сторін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, визначених цим Кодексом.

01 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За визначенням понять, що даються у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України:

- справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої);

- суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої).

Таким чином, згідно положень статті 3 цього Кодексу, справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб'єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов'язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта, а цей суб'єкт, відповідно, зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.

У тому ж випадку, коли суб'єкт, у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, не здійснюють у спірних правовідносинах владних управлінських функцій щодо іншого суб'єкта, з яким виник спір, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції та не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Відповідно до приписів статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Стаття 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює категорію спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів, щодо вирішення адміністративних спорів, зокрема, вона поширюється на спори за зверненням суб‘єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Саме таким випадком є звернення Управління Пенсійного фонду України в м. Шостка до господарського суду Сумської області з позовом щодо стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Шосткінський завод хімічних реактивів" 38738,14 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, яка утворилась за січень 2008 року.

Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 1 березня 2001 року № 121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Управління Пенсійного фонду, згідно з п. 1.1. Положення про управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України за № 8-2 від 30.04.2002 року, є органами Фонду підвідомчими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів фонду, які здійснюють владні управлінські функції.

Згідно з підпунктом 6 пункту 2.2 цього Положення на Пенсійний фонд покладено завдання контролювати надходження страхових внесків та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирати у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати страхових внесків, цільового використання коштів Фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

З огляду на вказане, Управління Пенсійного фонду України в м. Шостка в даному спорі діє як орган державної влади при здійсненні ним владних управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкт владних повноважень. Отже, вказані відносини є відносинами влади та підпорядкування (субординації) і за способом виникнення та регулятивним характером є адміністративними, а спір за своєю правовою природою належить до сфери регулювання публічного права, а тому колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що він повинен вирішуватися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, суб’єктний склад та характер правовідносин у цій справі свідчить про те, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції. Відповідно до пункту 6 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду, адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, Управління Пенсійного фонду звертаючись до суду із позовом про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, діяло як орган державної влади при здійсненні ним владних управлінських функцій і, в даному випадку, у спірних відносинах виступає не як суб'єкт господарської діяльності, а як суб'єкт владних повноважень. Крім того, відносини сторін щодо обов'язку відповідача відшкодовувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій в порядку, визначеному Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.03р. зі змінами та доповненнями, є публічно-правовими, і ніяким чином не пов'язані із здійсненням господарської діяльності сторін.

Враховуючи, що позивач є суб’єктом владних повноважень, а дана справа є справою адміністративної юрисдикції згідно ст. ст. 3, 17 Кодексу адміністративного судочинства України, то і вирішуватись вона має в адміністративному суді в порядку адміністративного судочинства за правилами цього ж Кодексу, починаючи з форми та змісту адміністративного позову (ст. 105 КАС України), вимог до позовної заяви (ст. 106 КАС України), відкриття провадження в адміністративній справі (ст. 107 КАС України).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що господарський суд Сумської області не повинен був вирішувати даний адміністративний спір та приймати рішення у справі за позовом, поданим позивачем за правилами та на підставі ст. ст. 2, 12, 45 Господарського процесуального кодексу України і розгляд якого здійснювався за правилами цього ж Кодексу з порушенням правил предметної підсудності.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо рішення прийнято господарським судом з порушенням правил предметної або територіальної підсудності.

При цьому, якщо при розгляді справи буде встановлено, що спір не підлягає вирішенню у господарському суді та йому непідвідомчий, провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення господарського суду Сумської області від 31.03.2008 р. по справі № 10/130-08 прийняте з порушенням норм процесуального права, в зв'язку з чим підлягає скасуванню, а провадження у даній справі - припиненню.

Слід зазначити, що позивач не позбавлений права на звернення до компетентного суду за встановленою законом територіальною та предметною підсудністю за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 1 ст. 80, ст. 86, п. 3 ст. 103, п. 6 ч. 3 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

постановила:

Клопотання Відкритого акціонерного товариства "Шосткінський завод хімічних реактивів", м. Шостка, Сумська область про відкладення розгляду справи залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Шосткінський завод хімічних реактивів", м. Шостка, Сумська область задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 31.03.2008 р. по справі № 10/130-08 скасувати.

Провадження у справі № 10/130-08 припинити.

Головуючий суддя Демченко В.О.

Судді Такмаков Ю.В.

Барбашова С.В.