ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"20" травня 2008 р. Справа № А6/242-08

10.35 год.

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Маляренка А.В.

при секретарі                                                              Поднебєс О.В.

розглянувши адміністративну справу №А6/242-08

за позовом Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Біла Церква

до Приватного підприємства „Українська дорожня компанія”, м. Біла Церква

про стягнення 1 810,00 грн.

Представники:

від позивача Вітенко Л.С.(довіреність №10.9.50/10/10 від 06.05.2008р.)

від відповідача не з’явився

Обставини спору:

Білоцерківська об’єднана державна податкова інспекція, м. Біла Церква (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Приватного підприємства „Українська дорожня компанія” (далі - відповідач) про стягнення 1 810,00 грн.

Провадження у справі було відкрите відповідно до ухвали від 11.04.2008 року за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

Позовні вимоги ґрунтуються на порушенні відповідачем Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 р. № 2181 –ІІІ, внаслідок чого за ним утворився податковий борг перед бюджетом.

Представник позивача в усних поясненнях позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача без поважних причин в судове засідання 20.05.2008р, не з’явився, письмовий відзив на позов та інші витребувані ухвалою суду від 14.04.2008 р. документи не подав, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується реєстрами відправки вихідної рекомендованої кореспонденції суду від 16.04.08р. за № 712.

Таким чином, відповідач не реалізував своє процесуальне право на участь в судовому засіданні господарського суду.

Відповідно до вимог ст. 128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутністю відповідача та його відзиву на позовну заяву.

встановив:

Приватне підприємство „Українська дорожня компанія”, як суб’єкт підприємницької діяльності, зареєстрований відділом Державної реєстрації виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 23.12.2006р., про що в журналі обліку реєстраційних справ зроблено запис за №1 002468.

Як платник податків та інших обов’язкових зборів, ПП „Українська дорожня компанія” взяте на облік Білоцерківської ОДПІ 02.02.2007р. за №10.

Працівниками Білоцерківської ОДПІ було проведено перевірку своєчасності подання податкової звітності по податку на додану вартість. За результатами перевірки було складено Акт №779/15-8/178 від 12.03.2008р.

Перевіркою встановлено порушення вимог п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, внаслідок чого декларацію з податку на додану вартість січень 2008р. не було подано.

За наслідками вказаної перевірки, заступником начальника Білоцерківської ОДПІ було винесено податкове повідомлення –рішення №778/1531/151 від 112.03.2008р. на суму 170 грн.

Відповідно до абз.3 п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, платник податків зобов’язаний погасити нараховану суму податкового зобов’язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення. Вищезазначене податкове повідомлення –рішення було отримано підприємством 12.03.2008р., про що свідчить підпис на корінці податкового повідомлення –рішення.

Згідно п.6.2.1, п.6.2.3 ст.6 Закону „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р №2181-ІІІ у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

У відповідності до зазначеної норми відповідачу було направлено першу податкову вимогу від 11.01.2008р. №1/13 на суму 229,00 грн.

Відповідно до „Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових вимог”, що затверджений наказом ДПА України №266 від 03.07.2002р., оскільки у встановлений термін сума боргу зазначена у вимозі сплачена не була, відповідачеві була надіслана друга податкова вимога від 18.02.2008р. №2/38 на суму 1 869,00 грн., яка також залишилась без задоволення.

Згідно довідки Білоцерківської ОДПІ №6085/10/242від 31.03.2008р., ПП „Українська дорожня компанія”, станом на 31.03.2008р., має заборгованість перед бюджетом в сумі 1 810,00 грн.

Відповідно до ввідної частини Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов’язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов’язкових платежів),включаючи збір на обов‘язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов‘язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення. Саме цим Законом і запроваджене поняття податкового зобов’язання, податкового боргу, як податкового зобов'язання узгодженого платником податків або встановленого судом, але не сплаченого у встановлений строк, а також пені, нарахованої на суму такого податкового зобов'язання.

Приписами підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов’язань забезпечення боргу. Відповідно до пункту 1.6 статті 1 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” примусове стягнення - звернення стягнення на активи платника податків у рахунок погашення його податкового боргу, без попереднього узгодження його суми таким платником податків.

Також Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначений і порядок погашення податкового боргу платника податків за узгодженим податковим зобов’язанням та порядок звернення стягнення на активи платника податків за узгодженим податковим зобов’язанням. Зокрема, приписами підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що у разі коли інші, передбачені цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату, податковий орган здійснює за платника податків та на користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення узгодженої суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника податків. Стягнення коштів здійснюється шляхом надіслання банку, обслуговуючому платника податків, платіжної вимоги на суму податкового боргу або його частини. Продаж інших активів здійснюється на підставі рішення податкового органу, підписаного його керівником та скріпленого гербовою печаткою податкового органу.

Відповідно до вимог частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Білоцерківська об’єднана державна податкова інспекція довела той факт, що проведені нею заходи, спрямовані на погашення податкового боргу суб’єкта підприємницької діяльності Приватного підприємства „Українська дорожня компанія”, не дали позитивного результату.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню повністю в розмірі 1 810,00 грн.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Статтею 167 КАС України передбачено, що копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення направляється лише особі, яка бере участь у справі, але не була присутня в судовому засіданні. У разі проголошення в судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частини постанови суд повідомляє час виготовлення постанови суду в повному обсязі. Особи, які беруть участь у справі, можуть отримати копію постанови чи ухвали в суді.

Зважаючи на вищенаведене та керуючись ст.ст. 17, 94, 160, 162, 163, п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного підприємства „Українська дорожня компанія” (09100. Київська область, м. Біла Церква. вул. Петра Запорожця 246 а, 7) на користь Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції (09117, Київська область, м. Біла Церква, бул. 50 –річчя Перемоги,12, код 19421230, р/р№38.0 в УДК Київської області, МФО 821018) 1 810 (одна тисяча вісімсот десять) грн.00 коп. податкової заборгованості.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського адміністративного суду через господарський суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня складення у повному обсязі та наступної подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана без подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду, якщо скарга подається протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк після подання заяви, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги у встановлений строк постанова суду набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду скарги і залишення її без задоволення, а постанови суду - без змін.

Суддя                                                                                          А.В. Маляренко

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі –26.05.2008року.