ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2008 р.

№ 36/21

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. –головуючого,

Ковтонюк Л.В.,

Чабана В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної

скарги

Відкритого акціонерного товариства "Київгаз", м.Київ

на

постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2008р.

у справі

господарського суду м.Києва №36/21

за позовом

Комунального підприємства "Оренда" Подільської районної в м.Києві ради

до

Відкритого акціонерного товариства "Київгаз"

про

звільнення нежитлового приміщення

за участю представників сторін:

від позивача –Сергієнко В.В.;

від відповідача –Кравчук А.М.

У С Т А Н О В И В:

21.01.2008р. рішенням господарського суду м. Києва (суддя –Трофименко Т.Ю.), залишеним без змін 27.02.2008р. постановою Київського апеляційного господарського суду (судді: Мартюк А.І. - головуючий, Зубець Л.П., Лосеєва А.М.) позов задоволено, ухвалено виселити ВАТ "Київгаз" з нежитлого приміщення площею 55,5 кв.м. у будинку №32 по вул. Межигірській в м. Києві та передати зазначене приміщення по акту приймання-передачі КП "Оренда". Рішення мотивовані закінченням строку дії договору та ненаданням відповідачем нового договору на спірне приміщення.

Не погоджуючись з ухваленими рішеннями, ВАТ "Київгаз" звернулися до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про їх скасування та направлення справи для нового розгляду, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, а саме, ч.3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", оскільки судами не враховано тривале (50-річне) користування спірним приміщенням під опорний пункт, що підтверджується відповідними договорами оренди. Також, відповідача не було повідомлено про проведення конкурсу на право оренди приміщення.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судами норм матеріального та процесуального права при ухваленні судових рішень, приходить до висновку про задоволення вимог скарги виходячи з наступного.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судове рішення” від 29.12.76 № 11 обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судові рішення обох інстанцій зазначеним вимогам не відповідають, оскільки ухвалені усупереч положенням ст.43 ГПК України при не повно встановлених фактичних обставинах справи.

Як установлено попередніми судовими інстанціями, 26.09.2006р. на підставі розпорядження Подільської райдержадміністрації м. Києва №936 від 26.09.2006 між сторонами у справі укладено договір №2152/06 оренди нежитлового приміщення площею 55,5 кв.м. у будинку 32 по вул. Межигірській в м. Києві для опорного пункту слюсарів зі строком дії до 24.09.2007р. Пунктом 6.3 цього договору, передбачено, що укладання повторного договору оренди на вказане приміщення можливе лише у разі надання нових розпорядчих документів (розпорядження Подільської райдержадміністрації м. Києва).

До закінчення строку дії договору оренди, відповідач (орендар) листом №312 від 21.09.2007 р. звернувся до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації з проханням переукласти або продовжити термін дії договору оренди нежитлового приміщення, на що в грудні 2007р. від останньої отримали відповідь про те, що згідно ст.118 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у 2007 р. передача в оренду державного та комунального майна здійснюється виключно на конкурсних засадах, а також про те, що приміщення передано іншому орендарю.

Відповідно до п.3 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ч.1 ст.285 ГК України, орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право перед іншими суб’єктами господарювання, на продовження строку дії договору оренди. Аналогічне положення щодо переважного права на продовження строку оренди містить ст.777 ЦК України, де визначено, що наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Проте, задовольняючи позовні вимоги, судами не було з'ясовано обставини щодо повідомлення відповідача про проведення конкурсу на право оренди майна, що свідчить про недослідженість питання переважного права орендаря за інших рівних умов на продовження дії договору на новий термін.

Зазначене має суттєве значення для вирішення спору у цій справі, оскільки переважне право на продовження оренди, у відповідності з положеннями вищенаведених норм права, відповідач має лише за рівних умов.

Враховуючи зазначене та повноваження касаційної інстанції, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи для нового розгляду

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ВАТ "Київгаз" задоволити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2008р. та рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2008р. у справі №36/21 скасувати, а справу направити до господарського суду міста Києва для нового розгляду.

Головуючий суддя

В.Я. Карабань

Суддя

Л.В. Ковтонюк

Суддя

В.В. Чабан