ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2008 р.

№ 41/204пн

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Кравчука Г.А.

суддів:

Мачульського Г.М.

Шаргала В.І.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу

Приватного підприємства "Солов'їний гай"

на постанову

Донецького апеляційного господарського суду

від

26.02.2008р.

у справі

№41/204пн

Господарського суду

Донецької області

за позовом

Краматорської міської ради

до

Приватного підприємства "Солов'їний гай"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Колгоспний ринок"

про

зобов'язання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, знесення самовільно збудованих об'єктів нерухомості, привівши земельну ділянку у придатний для використання стан

за участю представників

- позивача:

не з'явився

- відповідача:

Турутіної О.В. (довіреність від 02.06.2008р.)

- третьої особи:

не з'явився, -

В С Т А Н О В И В:

Оскарженою постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.02.2008р. (колегія суддів у складі: головуючого –судді Старовойтової Г.Я., суддів Волкова Р.В., Запорощенка М.Д.) залишено без змін рішення Господарського суду Донецької області від 27.12.2007р. (суддя Волошинова Л.В.), яким позов Краматорської міської ради до Приватного підприємства "Солов'їний гай" про зобов'язання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення Краматорській міській раді самовільно зайнятої земельної ділянки загальною площею 0, 0727 га, розташованої по вул. 20 років Жовтня у м. Краматорську (Центральний ринок), та знести самовільно збудовані об'єкти нерухомості, розміщені на цій земельній ділянці: торговий павільйон "А-1" площею 78, 2 м2, торговий павільйон "Б" площею 23, 9 м2, торгівельний кіоск "В" площею 19, 5 м2, торгівельний кіоск "Г" площею 30, 5 м2, огорожу металеву №1-2, сарай "Б" площею 23, 6 м2, сарай-склад "В" площею 16, 8 м2, торгівельні кіоски "Д" площею 8, 2 м2, "Е" площею 8, 9 м2, "Ж" площею 95, 6 м2, "З" площею 29, 3 м2, "И" площею 17, 4 м2, магазин "Г-1" площею 121 м2, замощення "І" площею 254 м2, привівши земельну ділянку у придатний для використання стан, задоволено

В касаційній скарзі відповідач просить вказані судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Краматорської міської ради до Приватного підприємства "Солов'їний гай" про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зносу самовільно збудованих об'єктів нерухомості у повному обсязі, посилаючись на порушення господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити судові рішення, прийняті у справі, без змін, а касаційну скаргу –без задоволення, посилаючись на те, що у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку, і жодних цивільно-правових угод щодо придбання об'єктів нерухомості, які за позовом підлягають знесенню, відповідач не надав.

Позивач та третя особа не використали наданого законом права на участь своїх представників у судовому засіданні.

Переглянувши у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради народних депутатів від 18.01.1995р. №33 у Центрального колгоспного ринку, правонаступником якого є третя особа, була вилучена земельна ділянка площею 992, 6 м2, розташована на території ринку в старій частині міста. Підставою вилучення земельної ділянки стала нібито добровільна відмова попереднього землекористувача. Цим же рішенням вказана земельна ділянка була передана у тимчасове користування Приватному малому підприємству "Солов’їний гай" для організації торгівлі та громадського харчування строком на 25 років.

Рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради народних депутатів від 16.10.1996р. №545 Приватному малому підприємству "Солов’їний гай" у постійне користування була надана земельна ділянка площею 993, 21 м2 на території ринка в старій частині міста для розміщення магазину та складських приміщень.

Рішенням виконавчого комітету позивача від 03.12.2003р. № 539 (т1, арк.51, 52) пункт 1.5 рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради народних депутатів від 18.01.1995 р. № 33 "Про вилучення та надання земельних ділянок" в частині вилучення земельної ділянки площею 992, 6 м2 у зв’язку з добровільною відмовою у Центрального колгоспного ринку, був скасований.

Підставою для прийняття рішення виконкому позивача №539 від 03.12.2003р. стало клопотання директора третьої особи про неправомірне вилучення земельної ділянки без добровільної відмови землекористувача від 14.10.2003р. №119, лист прокуратури м. Краматорська від 11.08.2003р. №4673 та висновок почеркознавчої експертизи від 26.04.2000 р. №74.

Рішенням виконавчого комітету позивача від 02.02.2006р. №50 був визнаний таким, що втратив чинність п.3.4 рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради народних депутатів від 16.10.1996р. №545 в частині надання в постійне користування Приватному малому підприємству "Солов’їний гай" земельної ділянки площею 993, 21 м2 на території ринку в старій частині міста для розміщення магазину та складських приміщень.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що державний акт на право постійного користування земельною ділянкою на ім’я ПП "Солов’їний гай" від 27.01.1997р. не підписаний головою виконавчого комітету Краматорської міської ради народних депутатів і не був зареєстрований належним чином, а договір оренди №33/п від 18.01.1995р. в порушення вимог ст.24 ЗК України в редакції 1990р. не був зареєстрований.

Позивач, посилаючись на те, що відповідач протягом 2004-2006 років самовільно, без правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку збудував на ній об'єкти нерухомості, звернувся до господарського суду з позовом про зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні спірною земельною ділянкою шляхом повернення її позивачу та знесення збудованих на ній об'єктів нерухомості.

Приймаючи оскаржені судові рішення суди виходили з того, що у зв’язку із скасуванням рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради пункту 1.5 рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради народних депутатів від 18.01.1995р. №33 "Про вилучення та надання земельних ділянок" в частині вилучення земельної ділянки площею 992,6 кв. м, та визнання таким, що втратив чинність п.3.4 рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради народних депутатів від 16.10.1996 р. №545 в частині надання в постійне користування Приватному малому підприємству "Солов’їний гай" земельної ділянки площею 993,21 кв. м, а також у зв’язку з тим, що державний акт на право постійного користування земельною ділянкою на ім’я ПП "Солов’їний гай" від 27.01.1997р. не підписаний головою виконавчого комітету Краматорської міської ради народних депутатів і не був зареєстрований належним чином, а договір оренди №33/п від 18.01.1995р. в порушення вимог ст.24 ЗК України в редакції 1990р. не був зареєстрований, а відтак дійшли висновку про відсутність у відповідача правових підстав для користування спірною земельною ділянкою.

Суд касаційної інстанції погоджується із такими висновками судів попередніх інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.111-7 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (ч.1). Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази (ч.2).

Статтею 111-10 цього кодексу визначено підстави для скасування або зміни рішення або постанови. Згідно цієї норми підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Під час розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції таких підстав не встановив.

Так, оренда земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ст.124 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Частина 2 ст.125 чинного ЗК України також визначає, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Згідно приписів ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Таким чином оскільки у зв’язку із прийняттям виконавчим комітетом Краматорської міської ради вищезазначених рішень щодо позбавлення позивача прав на спірну земельну ділянку, а також зважаючи на те, що договір оренди №33/п від 18.01.1995р. в порушення вимог ст.24 ЗК України в редакції 1990р. та ст.126 чинного ЗК України не був зареєстрований, суд касаційної інстанції дійшов висновку що у відповідача відсутні правові підстави для користування спірною земельною ділянкою.

Крім того, в порушення приписів ст.23 ЗК України в редакції 1990р., яка передбачала видачу та державну реєстрацію сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів відповідних державних актів, ст.126 чинного Земельного кодексу України, відповідно до якої правовстановлюючими документами щодо оформлення прав власності на земельну ділянку і постійного користування земельною ділянкою є державний акт на право власності на земельну ділянку та державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, також в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002р. №449, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою на ім’я ПП "Солов’їний гай" від 27.01.1997р. не підписаний головою виконавчого комітету Краматорської міської ради народних депутатів і не був зареєстрований належним чином.

А відтак суди дійшли вірного висновку що у відповідача відсутні правові підстави для користування спірною земельною ділянкою, а позов підлягає задоволенню.

Особа що подала касаційну скаргу також посилається на те, що із даним позовом у даній справі мав звертатись власник спірної земельної ділянки яким є Товариство з обмеженою відповідальністю "Колгоспний ринок", а не Краматорська міська рада.

Про те такі висновки не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Так, згідно приписів ст.152 ч.2 ЗК України усунення будь-яких порушень прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, може вимагати власник земельної ділянки або землекористувач.

Крім того, у касаційній скарзі особа що її подала посилається на те, що на законних підставах володіє збудованими будівлями, що знаходяться на спірній земельній ділянці, і знесення їх суперечило б Конституції України та законодавству про власність.

Про те особа що подала касаційну скаргу не довела що ці будівлі не є самочинним будівництвом і у суду касаційної інстанції відсутні правові підстави вважати що такі будівлі не є самочинним будівництвом.

Відповідно ж до статей 116, 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Крім того, згідно ст.111 ч.2 ГПК України не допускаються посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи. Кожна сторона, відповідно до приписів ст.33 ГПК України, з урахуванням ст.111 ч.2, ст.111-7 цього кодексу, повинна доводити ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, у суді першої та апеляційної інстанції.

Також суд апеляційної інстанції вірно відмовив у клопотанні про зупинення провадження у справі, оскільки адміністративна справа за позовом ПП "Солов’їний гай" до Краматорської міської ради про визнання бездіяльності протиправною не пов’язана із даною справою і не перешкоджає розгляду даної справи у відповідності до приписів ст.79 ГПК України.

Наведеним спростовуються доводи, викладені в касаційній скарзі, щодо неправильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин постанова суду апеляційної інстанції є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п. 1, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Солов'їний гай" залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.02.2008р. у справі №41/204пн Господарського суду Донецької області –без змін.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

С у д д і Г.М. Мачульський

В.І. Шаргало