ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

02.04.08                                                                                           Справа № 10/122

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді Мурської Х.В.

суддів Давид Л.Л.

Кордюк Г.Т.

при секретары судового засыдання Куцик-Трускавецькій О.Б.

розглянув матеріали апеляційної скарги Селянського фермерського господарства «Чайка», смт. Млинів Рівненської області

на рішення Господарського суду Рівненської області від 22.01.2008 року

у справі № 10/122, суддя Павлюк І.Ю.,

за позовом Приватного підприємства «Овас-цукор», с. Бабин Гощанського району Рівненської області

до відповідача Селянського фермерського господарства «Чайка», смт. Млинів Рівненської області

про стягнення боргу в розмірі 113 515, 88 грн.,

за участю представників

від позивача: Губар В.Є. –представник;

від відповідача: не з’явились.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 22.01.2008 року у справі № 10/122 позовні вимоги Приватного підприємства «Овас-цукор»задоволено частково. З рахунку Селянського фермерського господарства «Чайка»на користь позивача стягнуто 64 646, 74 грн. основного боргу, 9 275, 40 грн. –пені та 19 593, 74 грн. –20% річних, позивачу відшкодовано судові витрати. В частині стягнення 20 000 грн. боргу –провадження у справі припинено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване підставністю та обгрунтованістю вимог позивача, зокрема, тим, що відповідачем у встановлений договорами термін недопоставлено позивачу цукрового буряка, отримані від позивача кошти (авансовий платіж) в повному розмірі не повернуто, а тому вимоги позивача щодо невиконання СФГ «Чайка» взятих на себе зобов’язань згідно укладених договорів поставки від 28.12.2005 року та від 03.04.2006 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В частині стягнення 20 000 грн. основного боргу провадження у справі припинено у зв’язку з погашенням відповідачем даної суми боргу після порушення провадження у справі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, СФГ «Чайка»звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Рівненської області від 22.01.2008 року у даній справі скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Приватне підприємство «Овас-цукор»у відзиві на апеляційну скаргу заперечило проти доводів скаржника, просить оскаржуване судове рішення залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення з підстав, викладених у ньому.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.03.2008 року розгляд апеляційної скарги відкладався з метою повного, всебічного та об’єктивного вирішення апеляційної скарги, а також з метою реалізації сторонами конституційного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

26 березня 2008 року Селянське фермерське господарство «Чайка»звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 12.03.2008 року про відкладення розгляду апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 22.01.2008 року у справі № 10/122, в якій просило скасувати дану ухвалу суду в частині відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, вважаючи, що дана ухвала прийнята в супереч нормам ГПК України.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 31.03.2008 року у прийнятті касаційної скарги Селянського фермерського господарства «Чайка»на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 12.03.2008 року про відкладення розгляду апеляційної скарги у справі № 10/122 –відмовлено.

В дане судове засідання скаржник участі уповноваженого представника повторно не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги. Подав на розгляд суду клопотання про долучення до матеріалів справи копій документів, які, на його переконання, не були предметом розгляду в суді першої інстанції, та не були враховані позивачем при складанні акта звірки взаєморозрахунків.

Враховуючи ту обставину, що ухвалою суду від 12.03.2008 року участь представників сторін визначено на власний розсуд, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника скаржника за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, подав на розгляд суду пояснення по суті поданих скаржником додаткових доказів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, Львівський апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Місцевим господарським судом встановлено, що 28.12.2005р. між Селянським фермерським господарством «Чайка»(постачальник) та Приватним підприємством, що повністю належить іноземному інвестору «Овас-цукор»(покупець) було укладено договір поставки цукрових буряків №28/190.

Згідно з пп. 1.1., 1.2 даного договору постачальник зобов’язувався протягом 2006 року на площі 30га провести посів цукрових буряків, виростити та передати покупцю зібраний урожай, а покупець зобов’язувався прийняти товар у власність та провести розрахунок згідно умов договору. Покупець надає постачальнику в рахунок авансу насіння-драже цукрового буряка, агрохімікати та засоби захисту рослин, а також проводить авансування робіт (пп.1.10, 1.11, 4.1 договору). Договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2006р.(п. 10.1 договору).

3 квітня 2006 року між Селянським фермерським господарством «Чайка» (постачальник) та Приватним підприємством, що повністю належить іноземному інвестору «Овас-цукор»(покупець) було укладено договір поставки цукрових буряків №03/04-06, згідно з пп.1.1, 1.2 якого постачальник зобов’язується протягом 2006р. на площі 60га провести посів цукрових буряків, виростити та передати покупцю зібраний урожай, а покупець зобов’язувався прийняти товар у власність та провести розрахунок згідно договору. Покупець надає постачальнику в рахунок авансу насіння-драже цукрового буряку, агрохімікати та засоби захисту рослин, а також проводить авансування робіт.(пп. 1.10., 1.11, 4.1 договору). Договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2006р.(п. 10.1 договору).

Згідно з пп. 1.5, 1.6 даних договорів поставка цукрових буряків здійснюється на умовах FСА склад покупця засобами постачальника з наступним відшкодуванням покупцем витрат.

На виконання умов даних договорів, позивач перерахував відповідачу 70 000 грн. авансу, а саме: по договору № 28/190 - платіжним дорученням №1352 від 18.01.2006р. - 15 000 грн. та 20 000 грн., що підтверджується банківською випискою від 01.02.2006р.; по договору № 03/04-06 - платіжним дорученням №1445 від 06.04.2006р. - суму 30 000 грн. 00 коп. , платіжним дорученням №11 від 29.05.2006р. - 5 000 грн. 00 коп. (а.с. 16-19).

Окрім того, на підставі довіреностей серії ЯЗТ за № 411556 від 11.05.2006р., № 411558 від 14.05.2006р. та № 411570 від 27.05.2006р., позивач передав відповідачу агрохімікати, пестициди та насіння цукрового буряка на загальну суму 42 471, 66 грн., що підтверджується накладними №РН-77 від 11.05.2006р. на суму 22 329 грн. 24 коп., № РН-82 від 17.05.2006р. на суму 16 411грн. 80 коп. та № РН-89 від 29.05.2006р. на суму 3 730 грн. 62 коп. (а.с.20-25). Таким чином, відповідачем по даних договорах одержано аванс в грошовому еквіваленті на загальну суму 112 471, 66 грн.

Відповідач, на виконання умов договорів, 30.11.2006р. передав позивачу 14 024 кг цукрового буряка на суму 2 824 грн. 92 коп., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією накладної №13 від 30.11.2006р.(а.с. 26). Згодом, 01.08.2007р., 30.10.2007р. та 31.10.2007р. відповідач перерахував позивачу 25 000 грн. боргу, що підтверджується наявними в матеріалах справи прибутковими касовими ордерами №№ 953, 1450 та 1452 (а.с.27-29).

Оскільки, у встановлений договорами термін - 15.12.2006р., відповідач цукрового буряка на суму 84 646, 74 грн. не поставив та не повернув даних коштів, то позивач звернувся в Господарський суд Рівненської області за захистом свого порушено права.

В процесі розгляду місцевим господарським судом справи, відповідачем сплачено позивачу 20 000 грн. боргу, що підтверджується прибутковими касовими ордерами № 1563 від 05.12.2007р. на суму 10 000 грн. та №1564 від 06.12.2007р. на суму 10 000 грн. (а.с. 37, 38). У зв’язку зі сплатою відповідачем коштів у розмірі 20 000 грн., місцевим господарським судом, з врахуванням клопотання позивача про зменшення розміру позовних вимог, підставно припинено провадження у справі в частині стягнення 20 000 грн. основного боргу.

Скаржник, в поданому клопотанні про долучення до матеріалів справи копій документів покликається на те, що ним погашено по укладених договорах борг на загальну суму 80 661, 68 грн., а не в сумі 47 824, 92 грн. Зокрема, стверджує, що згідно накладних за № 13 від 08.09.2007р. та № 13 від 11.12.2007р. СФГ «Чайка»відпустило ПП «Овас-цукор», через уповноваженого представника останнього, бочки МЖТ-10 на суму 12 500 грн. та подушки і рукавиці на суму 13 671, 69 грн., всього на суму 26 171, 69 грн. За таких обставин, на переконання скаржника, дані накладні безпідставно не враховані позивачем при складанні акта звірки взаєморозрахунків.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Також, згідно ч.2 статті 4-3 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Аналіз поданих матеріалів дає колегії суддів Львівського апеляційного господарського суду підстави дійти висновку про те, що такі документи не можуть бути належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Подані скаржником матеріали не були предметом дослідження в суді першої інстанції, причин неподання даних доказів при розгляді справи в місцевому господарському суді скаржником не обґрунтовано.

Окрім того, згідно з п. 4.2. укладених між сторонами договорів, у випадку, якщо постачальник не здійснив поставки цукрових буряків згідно до умов договору або здійснив часткову поставку, він зобов’язується здійснити повернення покупцю отриманої авансової попередньої оплати згідно договору в повному розмірі, не пізніше 15.12.2006 року. Іншого порядку розрахунків, окрім зазначеного, сторони в укладених договорах не передбачили. А тому, подані скаржником копії накладних, суд апеляційної інстанції не може розцінювати як належні докази в підтвердження факту розрахунку відповідача з позивачем на суму 26 171, 69 грн.

Доводи скаржника про безпідставне неврахування позивачем даних накладних при складанні акта звірки взаєморозрахунків, не заслуговують на увагу, оскільки як свідчать матеріали справи, відповідача не було позбавлено права конституційного захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Відповідач знав про розгляд місцевим господарським судом даного спору, оскільки був присутнім в судових засіданнях. А невиконання скаржником вимог судової ухвали в частині проведення звірки взаєморозрахунків свідчить про недобросовісне виконання відповідачем наданих йому ст. 22 ГПК України прав.

Слід зазначити, що скаржником до заявленого клопотання, окрім вищезазначених накладних, долучено копії квитанцій до прибуткових касових ордерів, які свідчать про внесення в касу ПП «Овас-цукор»: 01.08.2007 року коштів в розмірі 5 000 грн. (квитанція до прибуткового касового ордера № 931), 31.10.2007р. –10 000 грн. (квитанція до прибуткового касового ордера №1451). На переконання скаржника, дані квитанції також свідчать про часткове погашення ним заборгованості перед позивачем.

Однак, зазначені суми зараховані позивачем в рахунок часткового погашення суми боргу відповідачем, оскільки вони знайшли своє відображення в наявному в матеріалах справи проекті акта звірки взаєморозрахунків.

Невідповідність у записах позивача номерів прибуткових касових ордерів з даними відповідача (01.08.2007р. –5 000 грн. - № 953 –дані ПП «Овас-цукор», № 931 –дані СФГ «Чайка»та 31.10.2007р. –10 000 грн. - №1463 - дані ПП «Овас-цукор», № 1451–дані СФГ «Чайка») представник позивача пояснив збоями в системі спеціалізованої комп’ютерної програми бухгалтерії ПП «Овас-цукор», зазначивши при цьому правильність номерів квитанцій до прибуткових касових ордерів, виданих відповідачу (пояснення представника позивача наявне в матеріалах справи).

Оскільки відповідачем не подано суду квитанцій до прибуткових касових ордерів № 953 та № 1463, то у судової колегії не має сумніву щодо достовірності даних позивачем пояснень.

За таких обставин, судова колегія вважає правомірними висновки місцевого господарського суду про стягнення з рахунку СФГ «Чайка»на користь позивача 64 646, 74 грн. основного боргу.

Крім того, судова колегія погоджується з рішенням місцевого господарського суду в частині задоволення решти позовних вимог, а саме: нарахування позивачем 20% річних за користування коштами за період з 18.01.2006р. по 01.08.2007р., що складає суму 14 593 грн. 74 коп. (п.6.5 ) договорів та нарахування пені в розмір 9 275 грн. 40 коп. за період з 15.12. 2006р. по 15.06.2007р. згідно з п.6.6 договорів.

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Порушення боржником, взятих на себе зобов’язань призводить до настання певних правових наслідків, які полягають у застосуванні встановлених законом та договором мір відповідальності (ст. 611 ЦК України).

В апеляційній скарзі скаржник покликається на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, зазначаючи, що судом в оскаржуваному рішенні вказано про незаявлення відводів, що не відповідає дійсності, оскільки 22.01.2008р. судді було заявлено письмовий відвід.

Дані доводи скаржника спростовуються наявною в матеріалах справи ухвалою Голови господарського суду Рівненської області від 22.01.2008 року (а.с. 52) про залишення без задоволення заяви СФГ «Чайка»про відвід судді.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції у вступній частині оскаржуваного рішення помилково зазначено про незаявленння відводу судді.

В силу ч. 2 ст. 104 ГПК України порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи та додатково подані докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відповідність рішення Господарського суду Рівненської області законодавству, матеріалам та дійсним обставинам справи, а тому не вбачає підстав для скасування чи зміни такого.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1.          Рішення Господарського суду Рівненської області від 22.01.2008 року у справі № 10/122 залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи повернути місцевому господарському суду.

Головуючий-суддя Мурська Х.В.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Кордюк Г.Т.