ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" березня 2008 р.

Справа № 6/7-08-19

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВАТАРА"

До відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "СК Петролеум"

про стягнення 134 062,70 грн.

Суддя Демешин О. А.

Представники:

Від позивача: не з’явився.

Від відповідача: Терлецький Д. С. –довіреність від 05.02.2008 року

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю „Аватара” (далі –Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „СК Петроліум” (далі –Відповідач) про зобов’язання відповідача надати фінансовий звіт про прибутки в період з січня 2004 року по грудень 2007 року та стягнення 3 % від отриманих доходів за період з січня 2004 року по грудень 2007 року, за використання АЗС (73000, м. Херсон, по вул. Білозерській, с. Приозерне), що перебуває у спільній частковій власності Позивача та Відповідача; стягнення 6417,50 грн. витрат за оформлення технічної документації пропорційно частці Відповідача та 7645,20 грн. оплати за землю пропорційно частці Відповідача; всього - 134 062,70 грн.

Відповідач позов не визнає з підстав зазначених у відзиві від 25.02.2008 року № 14.

В С Т А Н О В И В :

01.11.2002 року між Позивачем та Відповідачем було укладено інвестиційний Договір, об’єктом якого виступав майновий комплекс АЗС, будівництво якого проводилось на земельній ділянці, площею 0,4469 га, розташованій за адресою: Херсонська обл., м. Херсон, с.Приозерне, вул. Білозерська, буд. б/н.

Відповідно п. 4.1. Договору внеском позивача в об’єкт інвестиційної діяльності було право користування земельною ділянкою площею 0,4469 га, наданої позивачу у постійне користування для будівництва автозаправної станції відповідно до державного акту на право постійного користування землею № I-XC 001966 від 09.02.1998 року, виданого виконавчим комітетом Комишанської селищної ради на підставі рішення виконавчого комітету Комишанської селищної Ради народних депутатів від 02.12.1997 року № 92/1.

03.11.2003 року сторони уклали додаткову угоду № 2, до вказаного Договору, якою внесок Відповідача було оцінено в розмірі 933 335,83 грн., або „978/1000”, Позивача –у розмірі 17 000,00 грн., або „22/1000”.

09.01.2004 року складено Акт державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об’єкта в експлуатацію, яким АЗС по вул. Білозерській в сел. Приозерному, ТОВ „СК Петроліум” ТОВ „Аватара” прийнято в експлуатацію.

Рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради № 281 від 20.07.2004 року було затверджено вищевказаний акт.

Рішенням виконавчого комітету Комишанської селищної ради від 25.01.2005 року № 15 визнано право власності за Позивачем та Відповідачем на комплекс АЗС по вул. Білозерській, б/н в сел. Приозерне м. Херсона у долях: Позивач –„3/100”, Відповідач –„97/100”.

На підставі вказаного рішення Комишанська селищна рада видала свідоцтво № 798301 від 04.02.2005 року про право власності на нерухоме майно (комплекс АЗС), зазначивши вищевказані частки Позивача та Відповідача.

Позивач відповідно до своєї долі (3%) просить стягнути з відповідача 120000грн., виходячи з річного доходу останнього за 2004рік в розмірі 4000000грн.

Також, пропорційно частці відповідача (97%) позивач просить стягнути 6417,50 грн. витрат за оформлення технічної документації та 7645,20 грн. оплати за землю.

Статтею 33 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав суду належних доказів фактичного одержання Відповідачем прибутку у розмірі 4000000 грн., тобто –суми з якої ним розраховані позовні вимоги в частині стягнення 120000грн.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що починаючи з лютого 2004 року по теперішній час Відповідач використовує АЗС виключно шляхом здачі її в оренду (а. с. 65-90).

Пунктом 5.2. інвестиційного договору від 01.11.2002р. зазначено, що володіння, користування та передача в оренду майнового комплексу АЗС здійснюється Відповідачем без згоди Позивача.

При цьому право власності на прибутки від оренди АЗС належить Відповідачу.

Відповідно до статті 359 ЦК України –доходи від використання майна, що є у спільній частковій власності надходять до спільного майна і розподіляються між співвласниками відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлену пунктом 5.2. інвестиційного договору домовленість між сторонами щодо права власності на доходи одержані від здачі АЗС в оренду, суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення 120000грн. є безпідставними, незалежно від фактичної суми прибутку Відповідача, одержаного від здачі АЗС в оренду.

Також не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення 7645,2грн. витрат по оплаті за землю, оскільки пунктом 7.2. інвестиційного Договору від 01.11.2002 року оплату земельного податку за користування земельною ділянкою площею 0,4469 га покладено саме на ТОВ «Аватара».

Щодо стягнення витрат по оформленню технічної документації в розмірі 6615,94 грн., то в якості доказу здійснення цих витрат позивачем надано перелік платежів на вказану суму. Приймаючи до уваги, передбачену статтею 34 ГПК України, належність та допустимість доказів –суд вважає, що позивачем не доведено фактичного здійснення витрат по оформленню технічної документації.

На підставі викладеного в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову –відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя Демешин О.А.