ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2008 р.

Справа № 15/98-08-2187

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Петрова В.С.

При секретарі Стойковій М.Д.

За участю представників:

від позивача - Погорілий О.В., Картузов М.Ю.;

від відповідача –не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Фермерського господарства „Сади Градениці” до Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах„ в особі Одеської регіональної філії про визнання договорів оренди землі дійсними та зобов’язання виконати певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство „Сади Градениці” звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою та уточненнями до неї до Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах„ в особі Одеської регіональної філії про визнання дійсними договору оренди землі Граденицької сільської ради площею 150 га (ріллі), укладеного між Фермерським господарством „Сади Градениці” і Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області 10 травня 2007 року, та договору оренди землі Граденицької сільської ради площею 100 га (ріллі), укладеного між Фермерським господарством „Сади Градениц” і Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області 10 травня 2007 року, а також про зобов'язання Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах„ в особі Одеської регіональної філії Біляївський реєстраційний офіс здійснити державну реєстрацію вищезазначених договорів, посилаючись на наступне.

10 травня 2007 року між ФГ „Сади Градениці” та Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області були укладені договори оренди земельних ділянок, розташованих на території Граденицької сільської ради площею 100 га та площею 150 га.

Згідно з пунктом 4 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему України від 02.07.2003 № 174, державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації.

Державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі у книзі реєстрації здійснює оператор (реєстратор) - структурні підрозділи державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах”, у межах повноважень якого є земельна ділянка.

У 2007 році ФГ „Сади Градениці” звернулось до Біляївського реєстраційного офісу Одеської регіональної філії державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” вказаного структурного підрозділу відповідача у м. Біляївка за реєстрацією вищезазначених договорів оренди.

Так, як зазначає позивач, 21 травня 2007 року зазначені договори оренди були зареєстровані в ДП „Центр державного земельного кадастру” Одеська регіональна філія Біляївський реєстраційний офіс, про що в книзі записів реєстрації договорів оренди землі було вчинено записи від 21.05.2007 № 7 та № 8 (відмітки про запис на останній сторінці договорів посвідчено підписом начальника Біляївського районного відділу земельних ресурсів та скріплено печаткою).

Однак, як стало відомо ФГ „Сади Градениці”, реєстрація договорів оренди землі не була проведена належним чином, про що свідчить відсутність присвоєного реєстраційного номеру відповідно до вимог структури номеру реєстрації договору оренди землі згідно Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель. Також звернувшись до Центру державного земельного кадастру в особі Одеської регіональної філії, ФГ „Сади Градениці” отримало відмову у реєстрації договорів з причини недійсності договорів у зв'язку з відсутністю проекту відводу земельної ділянки.

Так, згідно абз.4 статті 15 Закону України „Про оренду землі” (у редакції зі змінами чинними на час підписання договору) встановлено, що невід'ємною частиною договору оренди землі є:

-          план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду;

-          кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні - та встановлених земельних сервітутів;

-          акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

-          акт приймання-передачі об'єкта оренди;

-          проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом.

При цьому статтею 16 Закону України „Про оренду землі” (у редакції зі змінами чинними на час підписання договору) визначено, що передача земельної ділянки, межі якої визначено в натурі (на місцевості), в оренду без зміни її цільового призначення здійснюється без розроблення проекту її відведення.

Як зазначає позивач, ФГ „Сади Градениці” були передані в оренду земельні ділянки без зміни їх цільового призначення, та пунктом 17 договорів оренди, укладених з Біляївською райдержадміністрацією передбачено, що передача земельних ділянок в оренду здійснюється без розроблення проекту їх відведення. Також до договорів було додано план земельної ділянки та акт приймання-передачі об'єкту оренди.

Таким чином, як зазначає позивач, укладаючи договори оренди сторонами було дотримано усіх вимог ст. 4, 5, 6, 7, 9, 13, 15 Закону України „Про оренду землі” та визначені усі істотні умови встановлені законом.

Однак, у зв’язку з тим, що договори оренди були уявно зареєстровані під номерами „7” та „8”, без присвоєння номеру у передбаченому порядку, неможливим є внесення належного запису у книзі реєстрації договорів оренди землі, тоді як згідно до п.4.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації.

Так, як зазначає позивач, відповідно до п. 8.1 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, реєстраційний номер присвоюється державному акту на право власності на земельну ділянку, державному акту на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі в момент здійснення його державної реєстрації та відповідно до п. 8.2 складається: з дворозрядного числа, яке відповідає номеру розділу книги реєстрації; дворозрядного числа, що відповідає двом останнім цифрам року; трирозрядного числа, яке є кодом оператора (реєстратора), що здійснює державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі; п'ятирозрядного числа, що починається з одиниці з початку нового року та збільшується на одиницю при внесенні відомостей про новий державний акт на право власності на земельну ділянку, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі.

Так, оскільки ст. 125 Земельного кодексу України заборонено приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації, неналежна реєстрація відповідачем договорів оренди землі за встановленим порядком порушує право позивача на належне використання орендованих земельних ділянок, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.06.2008 р. порушено провадження у справі № 15/98-08-2187 та призначено справу до судового розгляду в засіданні суду.

Відповідач відзив на позов не надав, також представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином. У зв’язку з цим відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представників позивача, розглянувши та дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

Рішенням Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області № 58-У від 21.12.2006 р. „Про надання згоди передачі в оренду невитребуваних паїв ФГ „Сади Градениці” було надано згоду на надання Фермерському господарству „Сади Градениці” в оренду земельної ділянки площею 100 га строком на 20 років, строк якого було збільшено до 30 років рішенням Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області № 88-У від 15.03.2007 р. „Про внесення змін до рішень сесії Граденицької сільської ради „Про надання згоди передачі в оренду невитребуваних паїв ФГ „Сади Градениці”.

Також рішенням Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області № 59-У від 21.12.2006 р. „Про надання згоди передачі в оренду земельної ділянки ФГ „Сади Градениці” було надано згоду на надання Фермерському господарству „Сади Градениці” в оренду строком на 25 років земельної ділянки площею 100 га.

Так, 10.05.2007 р. між Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області та ФГ „Сади Градениці” був укладений договір оренди землі (а.с. 10-13), згідно якого Біляївська районна державна адміністрація Одеської області надала, а ФГ „Сади Градениці” прийняло у короткострокове, платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які знаходяться за адресою: Граденицька сільська рада (невитребувані паї) строком на 30 років. На підставі вказаного договору оренди землі 10.05.2007 р. Фермерським господарством „Сади Градениці” та Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області був складений акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с. 14), згідно якого Біляївська районна державна адміністрація Одеської області передала, а ФГ „Сади Градениці” прийняло в оренду 150 га земель резерву Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області строком на 30 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та закладки саду.

До того ж 10.05.2007 р. між Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області та ФГ „Сади Градениці” був укладений договір оренди землі (а.с. 16-19), згідно якого Біляївська районна державна адміністрація Одеської області надала, а ФГ „Сади Градениці” прийняло у короткострокове, платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які знаходяться за адресою: територія Граденицької сільської ради (землі резерву) строком на 25 років. На підставі вказаного договору оренди землі 10.05.2007 р. Фермерським господарством „Сади Градениці” та Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області також був складений акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с. 20), згідно якого Біляївська районна державна адміністрація Одеської області передала, а ФГ „Сади Градениці” прийняло в оренду 100 га земель резерву (не витребувані паї) Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області строком на 25 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та закладки саду.

У 2007 році, як зазначає позивач, ФГ „Сади Градениці” звернулось до Біляївського реєстраційного офісу Одеської регіональної філії державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах”, який є структурним підрозділом відповідача у м. Біляївка з проханням про реєстрацію вищезазначених договорів оренди, які 21 травня 2007 року були зареєстровані в ДП „Центр державного земельного кадастру” Одеська регіональна філія Біляївський реєстраційний офіс, про що в книзі записів реєстрації договорів оренди землі було вчинено записи від 21.05.2007 № 7 та № 8 (відмітки про запис на останній сторінці договорів посвідчено підписом Начальника Біляївського районного відділу земельних ресурсів та скріплено печаткою).

Але, в наступному, як зазначає позивач, ФГ „Сади Градениці” стало відомо, що реєстрація договорів оренди землі не була проведена належним чином, а саме: відсутній реєстраційний номер відповідно до вимог структури номеру реєстрації договору оренди землі згідно Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, а звернувшись до Центру державного земельного кадастру Одеська регіональна філія ФГ „Сади Градениці” отримало відмову у реєстрації договорів у зв’язку з недійсністю договорів, оскільки відсутній проект відводу земельної ділянки.

Згідно абз. 4 статті 15 Закону України „Про оренду землі” (у редакції зі змінами, чинними на час підписання договорів) встановлено, що невід'ємною частиною договору оренди землі є:

-          план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду;

-          кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів;

-          акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

-          акт приймання-передачі об'єкта оренди;

-          проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом.

При цьому статтею 16 Закону України „Про оренду землі” (у редакції зі змінами, чинними на час підписання договорів) визначено, що передача земельної ділянки, межі якої визначено в натурі (на місцевості), в оренду без зміни її цільового призначення здійснюється без розроблення проекту її відведення.

Так, як вбачається з договорів оренди від 10.05.2008 р. Фермерському господарству „Сади Градениці” були передані в оренду земельні ділянки без зміни їх цільового призначення (п. 15). Також з вказаних договорів оренди вбачається, що передача земельних ділянок в оренду здійснюється без розроблення проекту їх відведення (п. 17) та до договорів оренди, як і передбачено чинним законодавством, були додані плани земельних ділянок.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що при укладені 10.05.2008 р. Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області та ФГ „Сади Градениці” договорів оренди землі ними було дотримано усі вимоги чинного законодавства, а у зв’язку з тим, що цільове призначення земельних ділянок не змінювалось при передачі їх в оренду, чинне законодавство не вимагає розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Згідно стаття 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, як зазначає позивач, укладені договори оренди не визнавались недійсними ані у цілому, ані в якихось частинах, що вказує на їх правомірність.

Але, не зважаючи на це, Біляївським реєстраційним офісом Одеської регіональної філії державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” не було здійснено реєстрацію договорів належним чином, а саме: при здійсненні реєстрації договорам не присвоєно номери у передбаченому порядку, що робить неможливим внесення належного запису в книгу реєстрації договорів оренди землі.

Таким чином, укладення Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області договорів оренди землі з ФГ „Сади Градениці” без розроблення проекту відведення земельних ділянок в натурі не є підставою недійсності договорів оренди землі.

Згідно ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 18 Закону „Про оренду землі” державна реєстрація договору оренди землі обов'язкова. Державна реєстрація здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України шляхом внесення записів до книги реєстрації відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі та п. 4.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель.

Згідно п.4.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації.

Відповідно до п. 4.5 Державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі у книзі реєстрації здійснює оператор (реєстратор), у межах повноважень якого є земельна ділянка, а відповідно до п. 6.1 книга реєстрації ведеться на рівні районів, міст. У містах обласного підпорядкування, місті Києві та Севастополі - на рівні району міста.

Відповідно до пункту 4 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему України від 02.07.2003 № 174, державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації.

Державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі у книзі реєстрації здійснює оператор (реєстратор) - структурні підрозділи державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах”, у межах повноважень якого є земельна ділянка.

Відповідно до п. 8.1 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, реєстраційний номер присвоюється державному акту на право власності на земельну ділянку, державному акту на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі в момент здійснення його державної реєстрації та відповідно до п. 8.2 складається: з дворозрядного числа, яке відповідає номеру розділу книги реєстрації; дворозрядного числа, що відповідає двом останнім цифрам року; трирозрядного числа, яке є кодом оператора (реєстратора), що здійснює державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі; п'ятирозрядного числа, що починається з одиниці з початку нового року та збільшується на одиницю при внесенні відомостей про новий державний акт на право власності на земельну ділянку, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі.

Як зазначає позивач, на теперішній час Фермерське господарство „Сади Градениці”, належно виконуючи договори, сплачує орендну плату понад 1 рік, однак належна реалізація права на отримання в оренду земельної ділянки неможлива через те, що право на оренду земельної ділянки виникає лише після державної реєстрації договору оренди.

Відтак, на думку суду, у зв’язку зі здійсненням відповідачем неналежної реєстрації договорів оренди землі від 10.05.2007 р. позивач позбавлений можливості належним чином користуватися орендованими земельними ділянками, з підстав відсутності державної реєстрації договорів оренди землі та заведення відповідних реєстраційних карток земельних ділянок та відсутності відповідних реєстраційних номерів та записів про їх реєстрацію у книзі реєстрації договорів оренди.

Так, приймаючи до уваги вищенаведені положення законодавства, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання дійсними договорів оренди землі від 10.05.2007 р., оскільки договори оренди були укладені з дотриманням вимог чинного законодавства, та у зв’язку з цим також обґрунтованими вимоги про зобов’язання Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах„ в особі Одеської регіональної філії Біляївський реєстраційний офіс здійснити державну реєстрацію вищезазначених договорів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оцінюючи надані докази в сукупності, господарський суд вважає, що позовні вимоги Фермерського господарства „Сади Градениці” відповідають вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, у зв’язку з чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов Фермерського господарства „Сади Градениці” до Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах„ в особі Одеської регіональної філії про визнання договорів оренди землі дійсними та зобов’язання виконати певні дії задовольнити.

2.          ВИЗНАТИ дійсним договір оренди землі Граденицької сільської ради площею 150 га (ріллі), укладений між Фермерським господарством „Сади Градениці” та Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області 10 травня 2007 року.

3.          ВИЗНАТИ дійсним договір оренди землі Граденицької сільської ради площею 100 га (ріллі), укладений між Фермерським господарством „Сади Градениці” та Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області 10 травня 2007 року.

4.          ЗОБОВ’ЯЗАТИ Державне підприємство „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах„ в особі Одеської регіональної філії Біляївський реєстраційний офіс здійснити державну реєстрацію договору оренди землі Граденицької сільської ради площею 150 га (ріллі), укладеного між Фермерським Господарством „Сади Градениці” та Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області 10 травня 2007 року та договору оренди землі Граденицької сільської ради площею 100 га (ріллі), укладеного між Фермерським Господарством „Сади Градениці” та Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області 10 травня 2007 року, з заведенням відповідних реєстраційних карток земельних ділянок, присвоєнням вищезазначеним договорам відповідних реєстраційних номерів та унесення записів про їх реєстрацію у книгу реєстрації договорів оренди

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Петров В.С.