ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2008 р.

№ 4/1039-26/176

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,

Борденюк Є.М.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні у м. Києві

за участю представника позивача:

Лебединця Г.Г.

касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Інформаційні ділові системи та сервіс"

на постанову

від 25.10.2007

Львівського апеляційного

господарського суду

у справі

№ 4/1039-26/176

господарського суду

Львівської області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕНС"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Інформаційні ділові системи та сервіс"

про

стягнення 114420,06 грн.

В судове засідання представник відповідача не з’явився, про час і місце слухання справи сторони були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю "МЕНС" звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми "Інформаційні ділові системи та сервіс" про стягнення з відповідача 114420,06 грн. заборгованості за поставлений йому товар.

Рішенням господарського суду Львівської області від 02.07.2007 у справі № 4/1039-26/176 позов задоволено. Стягнено з ТзОВ НВФ "Інформаційні ділові системи та сервіс" на користь ТзОВ "МЕНС" 114420,06 грн. заборгованості.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25.10.2007, за тією ж справою, вищезазначене судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову апеляційного суду від 25.10.2007, рішення суду першої інстанції від 02.07.2007, а справу направити на новий розгляд до господарського суду Житомирської області. Скарга мотивована тим, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального права, зокрема, ст.ст. 22, 77, 99, 105 ГПК України.

Відзиву на касаційну скаргу позивач до Вищого господарського суду України не надіслав.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування Львівським апеляційним господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, 01.08.2001 між сторонами у справі був укладений договір купівлі-продажу ваучерів різних номіналів (поповнення особистого рахунку для подальшого користування мережею стільникового зв’язку UMS) № 96/2000.

На виконання умов зазначеного договору, позивачем в період з 06.02.2004 по 18.06.2004 було поставлено відповідачу товар на загальну суму 1147351,00 грн., однак відповідач здійснив оплату за отриманий товар частково в сумі 1032930,94 грн., у зв’язку із чим за ним залишилась заборгованість у розмірі 114420,06 грн.

Судами також було встановлено, що 08.08.2005 позивач направив відповідачу претензію з вимогою сплати боргу, а 07.09.2005 відповідачем надано відповідь на претензію позивача, якою він підтвердив борг у вказаній сумі і просив вирішити питання взаємних розрахунків між сторонами після притягнення до кримінальної відповідальності працівника відповідача, в результаті злочинних шахрайських дій якого товар, поставлений позивачем, відповідачем був втрачений. У цьому зв’язку позивач звернувся до господарського суду з цим позовом.

Вищенаведеним обставинам, які повністю відповідають наявним матеріалам справи, суди дали належну оцінку, і з урахуванням вимог ст. 526 ЦК України, ст.ст. 193, 229 ГК України, дійшли до правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову шляхом стягнення з відповідача 114420,06 грн. заборгованості за отриманий товар.

Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи дані про те, що відповідач, представник якого не з’явився в судове засідання, був належним чином повідомлений про час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, суд вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Інформаційні ділові системи та сервіс" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.10.2007 та рішення господарського суду Львівської області від 02.07.2007 у справі № 4/1039-26/176 залишити без змін.

Головуючий           Остапенко М.І.

Суддя           Харченко В.М.

Суддя           Борденюк Є.М.