ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.03.08

Справа № 14/46-08.

За позовом: Охтирської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Сумській області

До відповідача: Кардашівської сільської ради, Охтирського району Сумської області

про стягнення 8722 грн. 00 коп.

Суддя Миропольський С.О.

Представники:

Від позивача: Лукін О.В.

Від відповідача: Горішний С.І.

Прокурор: Яковенко В.В.

В судовому засіданні приймала участь секретар судового засідання Т.М.Міщенко.

Суть спору: прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь Державної екологічної інспекції в Сумській області 8722 грн. 00 коп. шкоди, судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач подав відзив, в якому вважає вимоги позивача безпідставними та просить суд в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав пояснення на заперечення відповідача, де вважає позицію відповідача необґрунтованою та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

У відповідності до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов’язані відшкодувати шкодую, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до ст. 69 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” шкода, заподіяна внаслідок порушення природоохоронного законодавства, підлягає компенсації в повному обсязі без зниження розміру відшкодування та незалежно від сплати за забруднення навколишнього природного середовища і погіршення якості природних ресурсів.

Статтею 33 п.б пп. 7 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вказано, що до повноважень виконавчих комітетів сільських, селищних та міських рад у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища є визначення території для складування, зберігання або розміщення виробничих, побутових та інших відходів відповідно до законодавства.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що за результатами проведеної перевірки щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства 08.06.2007 року було складено акт, в якому було зазначено, що розміщення твердих побутових відходів вздовж об’їзної дороги поблизу с. Підлозіївка Охтирського району в несанкціонованому місці призвело до засмічення земельної ділянки площею 490 кв.м. висотою 0,5 м.

Крім того як зазначає позивач, відповідачем не було вжито ніяких заходів щодо розроблення проекту відведення земельної ділянки під звалище твердих побутових відходів, у зв’язку з чим утворилося звалище відходів, яке призвело до засмічення землі.

Згідно розрахунку проведеного згідно «Методики визначення розміру шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природо охоронюваного законодавства» затвердженої в Мін’юсті України № 422/13689 від 25.04.2007 року шкода від засмічення земель сільськогосподарського призначення несанкціонованим звалищем твердих побутових відходів становить 8722 грн. 00 коп.

Відповідач в підтвердження своєї позиції по справі посилається на те, що:

- позивачем не з'ясовано, скільки потрібно коштів для вирішення комплексу питань, пов'язаних з розробленням проекту відведення земельної ділянки під звалище твердих побутових відходів та облаштування того до стану, який би забезпечував його нормальну роботу, крім того зазначає, що для розроблення тільки проекту місця звалища потрібно 40-100 тис.грн., - для будівництва та утримання в належному стані сміттєзвалища необхідно ще більше коштів, закупити спеціальний автомобіль для перевезення твердих побутових відходів місцевий бюджет не дозволяє, - при нині існуючим вимогам "Бюджетного Кодексу України" Кардашівська сільська рада ніколи не матиме фінансової можливості, навіть, розпочати розробляти проектну документацію сміттєзвалища.

- позивачем не враховано, що земельна ділянка поблизу с.Підлозіївка, на якій виникло несанкціоноване сміттєзвалище (що є результатом протиправної поведінки здебільшого мешканців м.Охтирка), розміщена за межами населених пунктів і знаходиться в постійному користуванні ДП "Охтирський агролісгосп", який на неодноразові звернення сільради з вимогами щодо ліквідації сміттєзвалища абсолютно ніяк не реагував.

- сільською радою після перевірки на виконання приписів від 08.07.2007р. вжито низку організаційних та фактичних заходів, спрямованих на ліквідацію стихійних звалищ твердих побутових відходів на її території та забезпечення дотримання вимог природоохоронного законодавства) на загальну суму більш ніж 5 тисяч гривень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведений факт заподіяння відповідачем шкоди державі та розмір заподіяних збитків діями чи бездіяльністю.

Відповідно до ст. ст. 32-34 ГПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, але позивач, з урахуванням всіх обставин справи не подав суду належних доказів, які б об'єктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію.

Приймаючи до уваги вищенаведене, вимоги позивача не можуть бути задоволені, оскільки вони суперечать чинному законодавству України і фактичним обставинам справи, тому суд у задоволенні позовних вимог відмовляє.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову - відмовити.