ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.05.08 р.                     Справа № 20/75

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Орендного підприємства „Шахта ім. О.Ф.Засядька”, м.Донецьк

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Союз-Індустрія”, м.Донецьк

про стягнення 7120,71 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Єфімова Ю.Ю. – за довіреністю

від відповідача Дутко І.В. – за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Орендне підприємство „Шахта ім. О.Ф.Засядька”, м.Донецьк, із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Союз-Індустрія”, м.Донецьк, про стягнення 7120,71 грн. – суми заборгованості за договором купівлі – продажу від 31.01.2005р. № 153/уг, з яких 5601,60 грн. – сума основного боргу, 1271,56 грн. – сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 247,55 грн. – сума 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір купівлі – продажу № 153/уг від 31.01.2005р.; розрахунки інфляційних сум; розрахунки 3% річних; видаткову накладну № 7 від 26.07.2006р.; рахунок – фактуру № 7 від 31.07.2006р.; довіреність від 26.07.2006р.; видаткову накладну № 2 від 02.08.2006р.; рахунок – фактуру № 2 від 31.08.2006р.; довіреність від 01.08.2006р.; претензію № 15/2798 від 12.09.2007р.

Позивач надав суду уточнення позовних вимог № 15/1385 від 19.05.2008р., у яких посилається на ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, та просить суд стягнути з відповідача 5601,60 грн. – суми основного боргу, 1053,11 грн. – суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 99,90 грн. – суми 3% річних.

Під час розгляду справи позивач надав суду листа № 15/1393 від 19.05.2008р., яким просив суд залучити до матеріалів справи оригінал квитанції про відправлення заказною поштою претензії № 15/2798 від 12.09.2007р. про стягнення заборгованості за вугільний концентрат в сумі 6467,55 грн.

Відповідач у судовому засіданні не заперечив проти того, що позивач відвантажив йому вугільну продукцію.

Дослідивши матеріали справи, та вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

31.01.2005р. між Орендним підприємством „Шахта ім. О.Ф.Засядька”, м.Донецьк (Продавець), та Товариством з обмеженою відповідальністю „Союз-Індустрія”, м.Донецьк (Покупець), був укладений договір купівлі – продажу № 153/уг (далі – договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що Продавець поставляє вугільний концентрат марки Ж власного виробництва протягом 2005 року за заявкою Покупця із показниками якості, в об’ємі та за ціною узгодженими у додатках до договору.

Пунктами 5.1, 5.2 договору передбачено, що розрахунки по договору здійснюються в національній валюті України. Оплата за поставлене вугілля (узгодженої партії продукції) здійснюється по факту поставки протягом 5 банківських днів, у відповідності до рахунку на оплату. По закінченню місячного відвантаження Продавець надає документи: рахунок – фактуру на вугілля; податкову накладну.

Позивач належним чином виконав свої зобов’язання за договором, поставив відповідачеві вугільну продукцію, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами, зокрема видатковою накладною № 7 від 26.07.2006р., рахунком – фактурою № 7 від 31.07.2006р., довіреністю від 26.07.2006р., видатковою накладною № 2 від 02.08.2006р., рахунком – фактурою № 2 від 31.08.2006р., довіреністю від 01.08.2006р.

Відповідач свого обов’язку з повної сплати отриманої вугільної продукції не виконав, чим порушив умови договору.

Доказів надсилання або вручення відповідачу рахунків на сплату поставленої продукції суду не надано.

Позивач звертався до відповідача із претензією № 15/2798 від 12.09.2007р. про заборгованість за вугільний концентрат, у якій просив відповідача у встановлений законом строк перерахувати на поточний рахунок заборгованість в розмірі 5601,60 грн., інфляційні суми в розмірі 670,29 грн., а також 3% річних в розмірі 195,66 грн. Докази направлення зазначеної претензії позивач надав під час розгляду справи. Докази реагування відповідача на зазначену претензію відсутні.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із частиною 2 цієї статті, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором, позивач звернувся до суду із позовом, уточнив його та просив суд стягнути з відповідача 5601,60 грн. – суми основного боргу, 1053,11 грн. – суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 99,90 грн. – суми 3% річних.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Уточнені позовні вимоги підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями договору купівлі – продажу № 153/уг від 31.01.2005р., видаткової накладної № 7 від 26.07.2006р., рахунку – фактури. № 7 від 31.07.2006р., довіреності від 26.07.2006р., видаткової накладної № 2 від 02.08.2006р., рахунку – фактури № 2 від 31.08.2006р., довіреності від 01.08.2006р.; претензії № 15/2798 від 12.09.2007р. із доказами її направлення.

Зважаючи на викладене, уточнені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 5601,60 грн. – суми основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, уточнені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1053,11 грн. – суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 99,90 грн. – суми 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідач обставини, викладені у позові не спростував, доказів сплати вищезазначених сум на користь позивача суду не надав.

Судові витрати покладаються на позивача та відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Уточнені позовні вимоги Орендного підприємства „Шахта ім. О.Ф.Засядька”, м.Донецьк, до Товариства з обмеженою відповідальністю „Союз-Індустрія”, м.Донецьк, - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Союз-Індустрія” (83015, м.Донецьк, вул. Зелена, 12/1, адреса для кореспонденції: а/с 618, м.Донецьк, 83015, поточний рахунок 3001 в ДРУ КБ „Приватбанк” м.Донецька, МФО 335496, ЗКПО 30101555, ІНН 26) на користь Орендного підприємства „Шахта ім. О.Ф.Засядька” (83054, м.Донецьк, пр. Засядька, поточний рахунок 6498 в Донецькій філії ПУМБ, МФО 335537, ) 5601,60 грн. – суму основного боргу, 1053,11 грн. – суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 99,90 грн. – суму 3% річних, 96,75 грн. – витрати по сплаті державного мита, 111,93 грн. – витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ у встановленому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 19.05.2008р.

Повний текст рішення підписано 21.05.08р.

Суддя Донець О.Є.

Надруковано 3 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. у справу

Вик. Марченко Ю.О.