ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"08" квітня 2008 р. Справа № 3/33

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Бистрицька сільськогосподарська машинно-технологічна станція»

до відповідача Бистрицької сільської ради

про стягнення заборгованості в сумі 18963 грн. 36 коп.

Суддя Мамченко Ю.А.

Представники:

від позивача : Рудик В.М. (довіреність №36 від 25.02.2008 року)

від відповідача : Василюта І.С.

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

В судовому засіданні за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач Відкрите акціонерне товариство «Бистрицька сільськогосподарська машинно-технологічна станція»звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до Бистрицької сільської ради про стягнення заборгованості за договором оренди в розмірі 18963 грн. 36 коп..

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що 30.04.2007 року між ВАТ «Бистрицька МТС»та Бистрицькою сільською радою укладено договір оренди першого поверху приміщення контори для облаштування сільської амбулаторії та приміщення від гараж автомобіля швидкої допомоги. При цьому позивач стверджує, що відповідач відмовився підписати договір оренди та акт прийому-передачі приміщення. Позивач з 01.05.2007 року нараховував орендну плату. Відповідач рахунки не оплачував. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги викладені в позовній заяві.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, при цьому зазначив, що договір оренди з ВАТ «Бистрицька МТС»не підписував, вважає вищевказаний договір неукладеним. Відповідач також стверджує, що на момент укладення договору у позивача було відсутнє право власності на орендоване приміщення.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши подані ними письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

При винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ:

В матеріалах справи наявний Договір оренди приміщення №8 від 30.04.2007 року. Вищевказаний договір містить реквізити Відкритого акціонерного товариства «Бистрицька МТС»; договір підписаний виконавчим директором та скріплений печаткою ВАТ «Бистрицька МТС». У Договорі відсутній підпис уповноваженої особи та відтиск печатки Бистрицької сільської ради.

Як зазначає позивач у своєму позові, 17.05.2007 року відповідач отримав від відповідача примірник договору оренди, яким передбачалось, що позивач передає відповідачеві в строкове платне користування приміщення першого поверху контори під амбулаторію, що розташоване за адресою: с.Бистричі, об’єкт оренди відповідно до договору повинен був передаватись від позивача до відповідача на підставі акту прийому-передачі; розмір орендної плати відповідно до проекту договору становив 2107,00 грн. на місяць.

В матеріалах справи відсутні докази того, що договір оренди був підписаний сторонами та скріплений печатками та докази того, що з боку відповідача були вчинені будь-які дії, які свідчили б про укладення ним договору, зокрема не вчинено дій, спрямованих на передачу відповідачеві майна.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов’язків зокрема є договори та інші правочини.

Статтями 202, 205 Цивільного кодексу України закріплено загальне поняття правочину, яким є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого не встановлена обов’язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Також, статтею 181 Господарського кодексу України визначено загальний порядок укладання господарських договорів, зокрема в частині 1 цієї статті зазначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до вимог статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Статтею 793 Цивільного кодексу України визначено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положення аналогічного змісту містяться й у Господарському кодексі України (ч. 2 ст. 180 вказаного нормативного акту). Пунктом 8 цієї ж статті визначено, що у разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Відповідно до ч.2 ст.640 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Статтею 765 Цивільного кодексу України встановлено, що наймодавець зобов’язаний передати наймачеві майно у користування негайно або в строк встановлений договором найму.

Позивачем до матеріалів справи долучено Свідоцтво на право власності на нерухоме майно, видане 31.03.2008 року Виконавчим комітетом Бистрицької сільської ради, згідно з яким власником майна: амбулаторії, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Березнівський район, с. Бистричі, вул. Надслучанська, буд.312, загальною площею 503,7 кв.м.; право власності зареєстроване на підставі Рішення виконавчого комітету Бистрицької сільської ради №31 від 26.03.2008 року. З вищевказаного свідоцтва на право власності вбачається, що позивач зареєстрував право власності на об'єкт оренди значно пізніше, ніж, як зазначено в позовній заяві, ним було укладено договір оренди з Бистрицькою сільською радою.

Враховуючи ті обставини, що договір оренди сторонами не підписаний, приміщення не передане відповідачу за актом приймання-передачі, договір оренди приміщення №8 від 30.04.2007 року є неукладеним, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити в задоволенні позову.

Суддя Мамченко Ю.А.

Повний текст рішення суддею підписано “14” квітня 2008 року.