ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"06" травня 2008 р.

Справа № 6/45

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Баранця О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 6/45

за позовом: Військової частини А-1201, с. Богданівка Знам'янського району Кіровоградської області

до відповідача: Знам'янської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Знам"янка Кіровоградської області

про визнання нечинним акта

Секретар судового засідання – Патлаченко А.Л.

Представники сторін:

від позивача - участі не брав;

від відповідача - Подлєсний В.В., довіреність № б/н від 10.12.2007 року.

Час прийняття постанови - 16 год. 21 хв.

Військовою частиною - А 1201 подано позов про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення Знам"янської об'єднаної державної податкової інспекції № /0 від 21.08.2007 року.

Позивач вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Військова частина № А-1201 звільнена від обов'язку сплачувати податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. Враховуючи наявність конфлікту інтересів рішення приймається на користь платника податків.

У запереченні на позов відповідач вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Висновки викладені в акті № 265/1710 від 15.08.2007 року про результати камеральної перевірки податкової звітності, за результатами перевірки позивача, відповідають законодавству та підтверджені належними доказами, а тому підстав для задоволення позову немає.

Військова частина А 1201 просить проводити розгляд справи № 6/45 без участі представника позивача в зв'язку з відсутністю коштів на службові відрядження. Клопотання підлягає задоволенню.

06.05.2008 року проголошена вступна та резолютивна частина постанови, яка виготовлена в повному обсязі 08.05.2008 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Військова частина А 1201 зареєстрована Міністерством оборони України 25.09.1997 року і перебуває на обліку в Знам'янській об'єднаній державній податковій інспекції як платник податків.

Військовою частиною А 1201 до Знам'янської об'єднаній державній податковій інспекції 28.02.2007 року було подано розрахунок суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на 2007 рік. Згідно розрахунку військова частина А 1201 самостійно визначила собі суму податкового зобов' язання по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на 2007 рік у розмірі 19617,00 гривень.

Ст. 5 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" передбачено, що юридичні особи сплачують зазначений податок щоквартально рівними частками до 15 числа місяці, що настає за звітними кварталом.

З початку 2007 року військовою частиною А 1201 було сплачено 3602,25 грн., 16014,75 грн. залишились не сплаченими.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації, а п.п. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначено, що узгоджена сума податкового зобов' язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу.

Знам'янською об'єднаною державною податковою інспекцією 15.08.2007 року було складено акт № 265/1710 про результати камеральної перевірки розрахунку сум податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Камеральною перевіркою встановлено. що розмір податкового зобов'язання, зазначеного у розрахунку, є меншим, оскільки при заповнені розрахунку військовою частиною А 1201 невірно зазначено ставку податку зі 100 см. куб. за вантажні автомобілі.

Знам'янська об'єднана державна податкова інспекція на підставі акту від 15.08.2007 року податковим повідомленням-рішенням № /0 визначила військовій частині А 1201 суму податкового зобов'язання по податку з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за основним платежем в сумі 4355,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 217,75 грн., а всього в сумі 4572,75 грн.

Військова частина А 1201 не ставить під сумнів висновки перевіряючи стосовно правильності обчислення ставки податку з власників транспортних засобів за 100 см. куб. за вантажні автомобілі, а лише стверджує про звільнення її від сплати будь-яких податків і зборів з посиланням на Закон України "Про збройні сили України" та наявністю конфлікту інтересів.

Господарський суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до ст. 2 цього Закону є об'єктами оподаткування. Будь-яких пільг щодо сплати цього податку на підставі ст. 4 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" військовим частинам не надано.

Ст. 39 Закону України "Про власність" визначено, що майно є державною власністю та закріплене за державною установою, належить їй на праві оперативного управління. На праві оперативного управління, як передбачено ч. 2 ст. 14 Закону України "Про Збройні Сили України", належить військовим частинам і майно, яке закріплене за ними.

Аналіз змісту зазначених правових норм дає підстави для висновку, що, оскільки платниками податку з власників транспортних засобів є підприємства, організації й установи безвідносно до форми власності, на якій вони засновані, в тому числі й державні, а державні установи можуть мати закріплене за ними майно лише на праві оперативного управління, при відсутності законодавчо встановленого виключення щодо державної установи як платника податку та при чітко визначеному ст. 4 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" кола осіб, які звільняються від сплати цього податку, застосоване в ст. 1 цього Закону поняття "власні транспортні засоби" наряду з правом власності на транспортні засоби, означає також їх перебування у платника податку на праві повного господарського відання та на праві оперативного управління.

У зв'язку з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо фінансування дорожнього господарства" від 16.07.1099 року установи та організації Міністерства оборони України виключено з переліку пільгових установ і організацій, що звільняються від сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є загальнообов'язковим податком і стягується на всій території України (п. 10 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про систему оподаткування").

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України "Про систему оподаткування") ставки, механізм справляння податків і зборів ( обов'язкових платежів), за винятком особливих видів мита та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, та пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

Преамбулою Закону України "Про Збройні Сили України" визначено, що цей Закон визначає функції, склад Збройних Сил України, правові засади їх організації, діяльності, дислокації, керівництва та управління ними.

Згідно ст. 14 Закону України "Про Збройні Сили України" Збройні Сили України можуть здійснювати господарську діяльність згідно з Законом. Земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків. Особливості правового режиму майна Збройних Сил України визначаються відповідним законом.

Встановлення і скасування податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також пільг їх платникам здійснюються Верховною Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим і сільськими, селищними, міськими радами відповідно до інших законів України про оподаткування (ст. 1 Закону України "Про систему оподаткування").

Закон України "Про Збройні Сили України" не є актом податкового законодавства, то відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про систему оподаткування" пільги визначені у ст. 14 Закону України "Про Збройні Сили України" не можуть поширюватись на відповідача.

Враховуючи, що Закон України "Про систему оподаткування" є спеціальним Законом про оподаткування, та виходячи із правил співвідношення загальної і спеціальної норм у разі їх конкуренції, його норми підлягають застосуванню при вирішенні спору, зокрема, щодо пільг з оподаткування у випадку встановлення таких пільг іншими законами, крім законів про оподаткування.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ч.ч. 1 - 3 ст. 160, ч.ч. 1 - 2 ст. 162, ст. 163, ч.ч. 1- 4 ст. 254, п. 6 роз. 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження , але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України – з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя

О.М.Баранець