донецький апеляційний
господарський суд
Постанова

Іменем України

26.02.2008
р.
справа №32/6пд

Донецький
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за
участю представників сторін:

від
позивача:

ОСОБА_3
- за дов. б/н від 08.12.2007р.,

від
відповідача 1:  від відповідача 2: від 3 особи :

Жуков
Ю.В. - за дов. від 25.02.2008р.,
ОСОБА_2. - приватний підприємець Степанчук О.В. - за дов. б/н від
25.02.08р. не з"явились

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного
підприємця ОСОБА_2 м.Маріуполь

на
ухвалу господарського суду

Донецької області

від

30.01.2008
року

по
справі

№32/6пд

за
позовом

Приватного
підприємця ОСОБА_1 м.Маріуполь

до
третя особа1. Приватного підприємця ОСОБА_2 м.Маріуполь 2.
Управління міського майна Маріупольської міської ради м. Маріуполь  Маріупольська міська рада м. Маріуполь

про

визнання
недійсними договору купівлі-продажу свідоцтва на право довгострокової оренди
нежитлового приміщення та договору № 922-I від 15.10.2007р. на довгострокову
оренду нежитлового приміщення, зобов'язання звільнити земельну ділянку від
будівельних матеріалів та споруд, які самочинно зводяться

В С Т А Н О В И В:

Позивач,
Приватний підприємець ОСОБА_1 м. Маріуполь звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до приватного підприємця ОСОБА_2 м. Маріуполь,
Управління міського майна Маріупольської міської ради м. Маріуполь за участю
третьої особи у справі - Маріупольської міської ради м. Маріуполя про визнання
недійсними договору купівлі-продажу свідоцтва на право довгострокової оренди
нежитлового приміщення № 922-I від 15.10.07р., договору на довгострокову оренду
нежитлового приміщення № 922-I від 15.10.07р. та про зобов'язання звільнити
земельну ділянку від будівельних матеріалів та споруд, які самочинно зводяться.

До
господарського суду Донецької області надійшли заява позивача про забезпечення
позову від 14.01.08р. (л.с.40-41) шляхом заборони відповідачам та іншим
підрядним організаціям за їх дорученням проводити будь -які будівельні роботи
на земельній ділянці, яка знаходиться по пр. Ілліча, 30 у місті Маріуполі, а
також клопотання від 30.01.08р. (л.с.48) про вжиття додаткових заходів
забезпечення позову шляхом заборони відповідачу 2 та третій особі вчиняти дії
щодо приватизації та відчуження нежитлового приміщення, яке розташовано за тією
ж самою адресою.

Ухвалою
господарського суду Донецької області від 30.01.08р. по справі № 32/6пд
заявлені клопотання позивача щодо забезпечення позовних вимог були задоволені
та було заборонено відповідачу 1, приватному підприємцю ОСОБА_2 та відповідачу
2, Управлінню міського майна Маріупольської міської ради, а також іншим
підрядним організаціям за дорученням відповідачів проводити будь -які
будівельні роботи на земельній ділянці, яка знаходиться по пр. Ілліча, 30 у
місті Маріуполі. Було заборонено відповідачу 2, Управлінню міського майна
Маріупольської міської ради третій особі, Маріупольській міській раді,
здійснювати приватизацію та відчуження нежитлового приміщення, яке розташовано
по проспекту Ілліча, 32 у місті Маріуполі.

Відповідач-1,
Приватний підприємець ОСОБА_2 м.Маріуполь, з зазначеною ухвалою господарського
суду Донецької області від 30.01.08р. по справі № 32/6пд не погодився та подав
апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати в повному обсязі.

В
апеляційній скарзі скаржник зазначає, що наведена ухвала прийнята господарським
судом Донецької області з порушенням норм матеріального та процесуального права
та підлягає скасуванню. При цьому скаржник посилається на Лист Державного
комітету з будівництва та архітектури від 30.04.03р. № 7/7-401 „Щодо віднесення
ремонтно-будівельних робіт до капітального та поточного ремонтів”, Наказ
Державної судової адміністрації від 31.12.2003р. № 756 „Про затвердження
Положення про порядок фінансування та здійснення робіт з капітального
будівництва (придбання) та капітального ремонту приміщень судів, інших органів
та установ судової системи” та наполягає на тому, що господарський суд першої
інстанції помилково дійшов висновку стосовно вчинення відповідачем-1 дій щодо
самочинного будівництва, тобто будівництва нової будівлі, в той час як в
дійсності проводиться комплекс ремонтно-будівельних робіт у зв'язку з фізичним
зношуванням та руйнуванням будівлі, розташованої по пр.Ілліча, 32 у
м.Маріуполі. При цьому скаржник посилається на п.п. ”д” п.4.2 Договору на
довгострокову оренду нежитлового приміщення від 15.10.07р. № 922-І, за яким він
зобов'язаний за свій рахунок виконувати капітальний ремонт орендованого
приміщення.

Заявник
апеляційної скарги зазначає також, що господарський суд першої інстанції
помиляється стосовно того, що продовження ремонтно-будівельних робіт позбавить
суд можливості з'ясувати дійсні параметри приміщення, а також не погоджується з
тим, що судом зроблено посилання на акт обстеження земельної ділянки від
29.11.07р. № 29-11/ж, який, на думку скаржника, не може бути прийнятий до
уваги, оскільки він не підписаний особами, що були присутні під час перевірки.

Скаржник
також звертає увагу на розбіжності при визначенні судом міста розташування
об'єкту, а саме, заборона на проведення будівельних робіт накладена на будівлю,
розташовану по пр. Ілліча,30, а заборона про здійснення приватизації та
відчуження приміщення накладена на будівлю по пр.Ілліча,32, тобто, як наполягає
скаржник, на два різних об'єкта нерухомості.

Позивач,
приватний підприємець ОСОБА_1 м.Маріуполь, у відзиві на апеляційну скаргу
доводи скаржника відхилив, ухвалу господарського суду Донецької області вважає
правомірною та обґрунтованою, просить апеляційну скаргу СПД ОСОБА_2  залишити без задоволення, а ухвалу
господарського суду Донецької області від 30.01.08р. по справі № 32/6пд залишити
без змін.

Фіксація судового процесу
здійснювалась за допомогою технічних засобів відповідно до ст. 81-1
Господарського процесуального кодексу України.

За
розпорядженням першого заступника голови Донецького апеляційного господарського
суду від 18.02.08р. для розгляду апеляційної скарги Приватного підприємця  ОСОБА_2 м.Маріуполь на ухвалу господарського
суду Донецької області по справі № 32/6пд від 18.02.2008р. була  призначена колегія суддів у складі: судді
Алєєвої І.В. (головуючий), судді Величко Н.Л., судді М”ясищева А.М.

Колегія
суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що ухвала
господарського суду першої інстанції про забезпечення позову є обґрунтованою та
з підстав, викладених в апеляційній скарзі, скасуванню не підлягає з огляду на
наступне.

Як
вбачається з наявних матеріалів, задовольняючи заяву позивача про забезпечення
позову шляхом заборони відповідачам, а також іншим підрядним організаціям за
дорученням відповідача 1 проводити будь-які будівельні роботи на земельній
ділянці, яка знаходиться по пр. Ілліча, 30 у місті Маріуполі, а також
клопотання позивача про вжиття додаткових заходів забезпечення позову шляхом
заборони відповідачу - 2  здійснювати
приватизацію та відчуження нежитлового приміщення, яке розташовано по проспекту
Ілліча, 32 у місті Маріуполі, господарський суд Донецької області, дослідивши
обставини справи, а також докази, надані позивачем до заяв про забезпечення
позову, дійшов висновку, що продовження будівництва та відчуження
(приватизація) об'єкту оренди з урахуванням проводимих реконструкційних
змін,  може ускладнити, як розгляд даної
справи, так і виконання судового рішення (у випадку, задоволення позовних
вимог), що зумовило  вжиття судом заходів
по забезпеченню позову.

Такий
висновок суду є обґрунтованим з огляду на
чинне законодавство, з приписів якого вбачається наступне.

Відповідно   до
статті  66 Господарського
процесуального Кодексу України   заходи
по забезпеченню позову
застосовуються  господарським
судом за заявою   сторони, прокурора чи
його заступника, який подав позов, або з ініціативи господарського суду як
гарантія реального виконання рішення суду.

Згідно
п.3 Роз'яснень Вищого
арбітражного суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до
забезпечення позову” № 02-5/611 від 23.08.94р. (зі змінами та доповненнями в
редакції Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від
10.02.04р.) умовою  застосування  заходів
до  забезпечення  позову
є достатньо обґрунтоване припущення,
що майно, яке  є  у
відповідача  на  момент пред'явлення позову  до
нього,  може  зникнути,
зменшитись   за кількістю або  погіршитись
за якістю на момент виконання рішення.

Як вбачається, в заяві про
забезпечення позову заявник зазначив про наявність певних обставин, а саме те,
що в теперішній час відповідачем - 1, в порушення прав позивача як орендаря,
розпочато та ведеться самовільне будівництво на частині земельної ділянки,
переданої в оренду позивачу на підставі договору оренди від 26.04.06р.,
укладеним позивачем з Маріупольською міською Радою та зареєстрованого в
Маріупольському міському відділі Донецького регіонального філіалу ДП „Центр
державного земельного кадастру” (запис в книзі державної реєстрації договорів
оренди землі від 12.05.06р. № 86) (л.с. 12-15).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено місцевим господарським судом під час розгляду заяви, на
підтвердження вчинення відповідачем 1 протиправних дій щодо самочинного
будівництва позивачем наданий висновок ТОВ „Донбасспецмонтаж” (ліцензія АВ №
153610) обстеження технічного стану будівельних конструкцій приміщень № 1, 2,
7, 8, розташованих за адресою: м. Маріуполь, пр. Ілліча, 32 (л.с.53-60), з
якого вбачається, що: 1) конструкції приміщень „1-3”, „2-3”, „7-2”, „8-2”, які
існували раніше, на момент обстеження розруйновані та розібрані; 2) на місці
конструкцій приміщень „1-3”, „2-3”, „7-2”, „8-2”, які існували раніше, зведені
конструкції двох зовнішніх стін із стінових залізобетонних блоків (ГОСТ
19010-82); 3) конструкції покрівлі другої частини жилого дому, які розташовані
над приміщеннями „3-„, „4-3”, „5-2”, „6-2”, та які примикають до об'єкту, який
обстежується, мають значні ушкодження у вигляді роз руйнування покрівельного
покриття та стропильних конструкцій; 4) фактичне розташування віконних та
дверних прорізів не відповідає розташуванню прорізів, які вказані в технічному
паспорті БТІ, наданому замовником; 5) територія, яка прилегла до об'єкту, який
обстежується, захаращена будівельним сміттям та залишками будівельних конструкцій.

З
акту обстеження земельної ділянки від 29.11.2007р. № 29-11/ж (л.с.22)
вбачається, що на земельній ділянці пр. Ілліча, 30 в м. Маріуполі ( орендарем
якої є позивач у справі) самочинно ведуться будівельні роботи відповідачем 1, а
саме на місці зруйнованого будинку № 32 по пр. Ілліча  в м. Маріуполі.

В
схематичному плані земельної ділянки, який міститься в цьому ж акті, позначено,
що площа земельної ділянці, на якій здійснюється самочинне будівництво, складає
118,25 кв.м. При цьому, з договору оренди земельної ділянки від 26.04.06р вбачається, що обмежень (обтяжень) у
використанні земельної ділянки та прав третіх осіб стосовно неї, не існує (п.32
договору) (л.с. 12-15).

Крім наведеного, під час розгляду
клопотань позивача, судом першої інстанції були обґрунтовано враховані
пояснення представника відповідача - 2, який в судовому  засіданні надав копію  листа від 11.01.2008р. № 07-4/18 на адресу
відповідача - 1, в якому повідомляється, що відповідач 2 не заперечує проти
проведення ремонту і реконструкції орендованого нежитлового приміщення  по пр. Ілліча, 32 в м. Маріуполі, за умови
узгодження цих робіт з Управлінням архітектури та містобудування,
балансоутримувачем будівлі. При цьому представник відповідача 2 пояснив, що
йому невідомо чи відбулось узгодження реконструкції об'єкту оренди з
відповідними органами. Доказів, які б свідчили про таке узгодження, відповідач
- 2 ні в судове засідання суду першої інстанції ні в засідання апеляційної
інстанції не надав.

Враховуючи, що матеріалами справи
підтверджується факт самочинного будівництва відповідачем- 1, в тому числі на
земельній ділянці, що належить позивачу на праві оренди, а також те, що спірні
договори, які є предметом даного спору, безпосередньо стосуються прав позивача
щодо користування земельною ділянкою по пр. Ілліча,30, законним орендарем якого
він є, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву позивача про  забезпечення позову.

Колегія
суддів Донецького апеляційного господарського суду також зазначає, що суд
першої інстанції, встановивши, що за рішенням Маріупольської міської ради від
25.12.2007р № 5/17-3144 “Про затвердження переліку об'єктів міської комунальної
власності, які підлягають приватизації в 1-півріччі 2008р.” до цього переліку
включено також нежитлове приміщення № 32 по пр. Ілліча в м. Маріуполі, яке має
бути відчужене відповідачем-2 відповідачу-1 у встановленому порядку
приватизації, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення клопотання про
вжиття додаткових заходів забезпечення позову.

За
таких обставин не приймаються до уваги доводи скаржника, викладені в
апеляційній скарзі, стосовно помилковості висновку суду щодо вчинення
відповідачем 1 дій щодо самочинного будівництва, тобто будівництва нової
будівлі, в той час як в дійсності проводиться комплекс ремонтно-будівельних
робіт, як такі, що спростовуються
наявними в матеріалах справи доказами. При цьому, колегія суддів
враховує той факт, що вищенаведеними доказами підтверджується саме факт
самочинного будівництва відповідачем -1, в тому числі і на земельній ділянці
позивача, що є порушенням його прав. Так, з акту обстеження земельної ділянки
від 29.11.07р. вбачається про самовільне зайняття  земельної ділянки приватним підприємцем
ОСОБА_2 площею 118,25кв.м. під ведення будівельних робіт  -в межах земельної ділянки, що знаходиться у
використанні позивача.

Акт
обстеження земельної ділянки від 29.11.07р. № 29-11/ж, який, на думку
скаржника, не може бути прийнятий до уваги, містить підпис посадової особи, а
саме головного спеціаліста Маріупольського міжрайонного відділу з контролю за
використанням та охороною земель Жеребило Н.М., що проводила перевірку, тому
обґрунтовано був прийнятий судом першої інстанції в якості належного доказу по
даній справі, тому колегія суддів відхиляє заперечення скаржника з цього
приводу.

Що
стосується зауважень скаржника стосовно розбіжностей при визначенні судом
першої інстанції міста розташування об'єкту, а саме, накладення заборони на
проведення будівельних робіт на будівлю, розташовану по пр. Ілліча,30 та
накладення заборони на здійснення приватизації та відчуження приміщення за
адресою по пр.Ілліча,32, колегія суддів враховує пояснення позивача з приводу
наведених обставин, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, а саме те, що в
проекті землевпорядкування по відведенню земельної ділянки позивачу для
будівництва магазину в комплексі з кафе визначена адреса: пр.Ілліча, 30. При
цьому в документах по вибору земельної ділянки (акт вибору доданий до відзиву
на апеляційну скаргу) зазначено про знаходження даної ділянки в Іллічівськом
районі м.Маріуполя по пр. Ілліча, 30-32. Така ж адреса земельної ділянки
зазначена в Ситуаційному  плані. Таким
чином, як пояснює позивач, фактично при відведенні земельної ділянки позивачу,
була обстежена та відведена земельна ділянка, яка складалась з площі непокритої
території 0,0688га (по пр.Ілліча,30) та території площею 0,0059 га,  що була покрита руїнами (по пр.Ілліча,32). В
подальшому, відведеної земельної ділянці була призначена єдина адреса
-пр.Ілліча,30, яка і визначена в договорі оренди від 26.04.06р. Як вбачається з
матеріалів справи, будівельні роботи ведуться відповідачем 1 саме на ділянці,
якій призначена адреса пр.Ілліча,30, а не пр. Ілліча,32, що підтверджується
наявними в справі доказами. Таким чином, суд першої інстанції правомірно
визначився щодо заборони проведення будівельних робіт саме на ділянці по
пр.Ілліча,30, а не по пр.Ілліча,32, тому ствердження відповідача 1 з цього
приводу також не приймаються судовою колегією до уваги.

В інформаційному листі Вищого
господарського суду України від 12.12.2006
N 01-8/2776 „Про деякі питання практики забезпечення позову” зазначено,
що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має
здійснити   оцінку  обґрунтованості  доводів
заявника  щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням
розумності, обґрунтованості
і  адекватності  вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості інтересів сторін,  а також інших учасників судового процесу;  наявності зв'язку  між
конкретним  заходом  до
забезпечення  позову і предметом
позовної вимоги,  зокрема,  чи спроможний такий захід забезпечити  фактичне
виконання  судового  рішення
в  разі задоволення позову;      імовірності утруднення   виконання
або  невиконання  рішення господарського суду в разі невжиття
таких заходів;  запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб,  що не є учасниками даного судового процесу.

Пункт
10 Роз'яснень Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики застосування
заходів до забезпечення позову” № 02-5/611 від 23.08.94р. (зі змінами та
доповненнями в редакції Рекомендацій Президії Вищого господарського суду
України від 10.02.04р.) передбачає, що
забезпечення  позову  застосовується  як гарантія задоволення законних вимог
позивача, господарський суд не повинен
скасовувати  вжиті  заходи до виконання рішення або зміни способу  його
виконання,  за  винятком
випадків,  коли потреба у
забезпеченні  позову  з  тих
чи інших причин відпала або змінились певні  обставини,
що   спричинились   до
застосування  заходів забезпечення
позову.

Враховуючи
вищенаведене, а також встановлені обставини справи, колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду дійшла висновку про правомірність та
обґрунтованість висновку суду першої інстанції про те, що продовження
будівництва та відчуження (приватизація) об'єкту оренди з урахуванням
проводимих реконструкційних змін, може ускладнити, як розгляд даної справи, так
і виконання судового рішення та про наявність підстав для забезпечення позову,
оскільки матеріалами справи підтверджуються обставини, викладені в заяві
позивача про забезпечення позову, що зумовило правомірне прийняття  господарським судом Донецької області ухвали,
за якою він вжив заходи по забезпеченню позову.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст.ст. 66-67, 91-93, 99, 101-102, п.1 ст.103, ст.105 Господарського
процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу  господарського суду Донецької області від
30.01.2008р. по справі № 32/6пд  (суддя
Сковородіна О.М.)  -залишити без змін.

Апеляційну скаргу Приватного
підприємця  ОСОБА_2 м.Маріуполь на ухвалу
господарського суду  Донецької області
від 30.01.2008р. по справі № 32/6пд  (суддя
Сковородіна О.М.) -залишити без задоволення

Головуючий

Судді: