ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2008 р.

№ 3/80

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Кузьменка М.В., суддів Васищака І.М., Палій В.М., за участю представників сторін С. Ніколайчука (дов. від 14.01.08), Є. Лопатинської (дов. від 29.02.08), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Стайлинг” на рішення господарського суду Рівненської області від 19 жовтня 2007 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19 грудня 2007 року у справі № 3/80 за позовом закритого акціонерного товариства “Київбудінвест” до товариства з обмеженою відповідальністю “Стайлинг” про стягнення 13 822 грн. 38 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2007 року закрите акціонерне товариство “Київбудінвест” звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Стайлинг” про стягнення 13 822 грн. 38 коп., набутих без достатньої правової підстави.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 19 жовтня 2007 року (суддя Ю.Мамченко) в позові відмовлено з мотивів безпідставності.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19 грудня 2007 року рішення скасовано і позов задоволено.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Стайлинг” просить судові рішення скасувати з підстав порушення апеляційним господарським судом приписів статей 261, 267 Цивільного кодексу України, статей 43, 84, 105 Господарського процесуального кодексу України та передати справу на новий розгляд.

Закрите акціонерне товариство “Київбудінвест” проти доводів касаційної скарги заперечує і в її задоволенні просить відмовити.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Господарськими судами встановлено, що позивач платіжним дорученням № 580 від 9 березня 2004 року перерахував відповідачеві грошові кошти у розмірі 20 730 грн. 06 коп. за поставку фанери.

Поставка продукції на суму 6 911 грн. 20 коп. підтверджується накладною №333/к від 4 березня 2004 року.

Що ж стосується поставки фанери на суму 13 822 грн. 38 коп., то господарським судам подані два примірники накладної № 334/к від 5 березня 2004 року, з тексту яких вбачається, що даний товар був отриманий на підставі однієї довіреності ЯЗП №635200 від 5 березня 2004 року, але різними особами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, господарський суд виходив з того, що відповідач поставив товар у повному обсязі на суму 20 730 грн. 06 коп.

Апеляційний господарський суд з такими висновками господарського суду не погодився, зазначивши, що Інструкцією про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року № 99 (далі - Інструкція) передбачено, що, зокрема, товарно-матеріальні цінності відпускаються покупцям тільки за довіреністю одержувачів.

Відповідно до пункту 12 Інструкції забороняється відпускати цінності у випадку відсутності у довіреної особи вказаного у довіреності паспорта або іншого документа, що засвідчує довірену особу.

У разі відпуску цінностей частинами на кожний частковий відпуск складається накладна з поміткою на ній номера довіреності та дати видачі. В цих випадках один примірник накладної передається одержувачу цінностей, а другий додається до залишеної у постачальника довіреності і використовується для спостереження і контролю за відпуском цінностей згідно довіреності (пункт 13 Інструкції).

Пунктом 15 Інструкції передбачено, що відповідальність за дотримання встановленого порядку відпуску за довіреністю цінностей покладається на постачальника (посадових осіб підприємства-постачальника, які мають право підписувати первинні документи на відпуск цінностей).

Апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач порушив встановлений законодавством порядок видачі матеріальних цінностей в частині перевірки законності підстав їх отримання представником покупця, що спричинило відпуск фанери на суму 13 822 грн. 38 коп. особі, яка не мала повноважень на її отримання.

За таких обставин господарський суд апеляційної інстанції не визнав накладні на реалізацію готової продукції № 334/к від 5 березня 2004 року належними доказами, які підтверджують відпуск фанери позивачу на суму 13 822 грн. 38 коп.

За правилами статті 670 Цивільного кодексу України покупець має право вимагати повернення сплаченої за товар грошову суму у випадку, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором.

Доводи відповідача стосовно позовної давності досліджувались апеляційним господарським судом і їм дана належна юридична оцінка.

За таких умов апеляційний господарський суд на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України обґрунтовано задовольнив позов.

За змістом статей 33 і 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Всупереч вказаним статтям, відповідач не надав апеляційному господарському суду доказів, які спростовують позовні вимоги чи звільняють його від зобов’язання повернути грошові кошти.

Доводи касаційної скарги щодо розміру суми стягнення можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції в порядку статті 89 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені апеляційним господарським судом на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19 грудня 2007 року у справі № 3/80 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Стайлинг” без задоволення.

Головуючий, суддя

М. В. Кузьменко

Суддя

І. М. Васищак

Суддя

В. М. Палій