ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

справа
№  35/255

29.01.08

За
позовом   Комунального
підприємства «Фармація»

до                   Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

про                стягнення  20209,73 грн.

Суддя  М.Є. Літвінова

Представники:

Від позивача: Луценко
Д.О. -представник за довір. №3 від 10.01.2008р.;

Від відповідача:ОСОБА_2
-представник за довір. №16 від 05.04.2007р.

Рішення прийняте 29.01.2008р., на підставі статті 77
Господарського процесуального кодексу України, в зв'язку з оголошеними в
судовому засіданні перервами з 15.01.2008р. по 22.01.2008р., з 22.01.2008р. по
29.01.2008р.

Обставини
справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні
вимоги Комунального підприємства “Фармація” до Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особиОСОБА_1про стягнення з відповідача на користь позивача
неустойки та збитків в сумі 20 209,37 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2007р.
порушено провадження у справі № 35/255, розгляд справи призначений на
19.07.2007р.

До початку судового засідання, через канцелярію суду,  від представника відповідача надійшло
клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача вирішення питання щодо зазначеного
клопотання поклав на розсуд суду.

В судовому засіданні 19.07.2007р. представник позивача надав
документи до матеріалів справи та для огляду суду на виконання вимог ухвали
суду про порушення провадження у справі № 35/255 від 26.06.2007р.

Відповідач в судове засідання 19.07.2007р. не з'явився, своїх
представників не направив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі
№ 35/255 від 26.06.2007 року не виконав.

Ухвалою
Господарського суду міста Києва від 26.06.2007р., на підставі ст. 77 ГПК
України, розгляд справи відкладено на 09.08.2007р.

В судовому засіданні 09.08.2007 року представником відповідача
було подане  суду письмове клопотання про
відкладення розгляду справи.

Представник позивача проти клопотання про відкладення розгляду
справи заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість
останнього.

Заслухавши пояснення представників сторін по суті поданого
клопотання судом відмовлено в задоволенні останнього.

В судовому засіданні 09.08.2007 року, на підставі ст. 77 ГПК
України, оголошувалась перерва до 14.08.2007 року.

В судовому засіданні 14.08.2007 року, на підставі ст. 77 ГПК
України, оголошувалась перерва до 20.08.2007 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2007 року за
клопотанням представника відповідача, на підставі ст.79 ГПК України,
провадження у справі №35/255 зупинено до розгляду справи №16/68 за позовом
Комунального підприємства „Київжитлоспецексплуатація” до СПД ОСОБА_1, за участю
третьої особи Комунального підприємства „Фармація” про виселення та повернення
нежилого приміщення в апеляційній інстанції.

28.11.2007 року через Відділ діловодства Господарського суду
міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про поновлення
провадження у справі у зв'язку прийняттям Київським апеляційним господарським
судом постанови від 02.10.2007 року по справі №16/68, копія якої додана до
клопотання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2007р., на
підставі ч. 3 ст. 79, ст. 86 ГПК України, провадження у справі №35/255
поновлено. Розгляд справи призначено на 20.12.2007р.

12.12.2007року через Відділ діловодства Господарського суду
міста Києва від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог,
відповідно до якої останній просив суд стягнути з відповідача 27 209,57 грн.

В судове засідання позивач не з'явився, своїх представників не
направив, про поважність причин нез'явлення суд не повідомив.

В судовому засіданні представником відповідача було надано суду
відзив на позов.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2007р., на
підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладено на 15.01.2008р.

В судовому засіданні представником відповідача було надано суду
відзив на позов.

В судовому засіданні представником позивача були надані суду
оригінали документів для огляду суду та копії для залучення до матеріалів
справи.

В судовому засіданні 15.01.2008р., на підставі ст. 77 ГПК
України, оголошувалась перерва до 22.01.2008р.

В судовому засіданні 22.01.2008р., на підставі ст. 77 ГПК
України, оголошувалась перерва до 29.01.2008р.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2003 року між Комунальним підприємством
«Фармація»(надалі позивач) та Приватним підприємцем ОСОБА_1 (надалі відповідач)
було укладено Договір суборенди (надалі Договір суборенди).

Відповідно до умов Договору (п. 1.1.) позивач на підставі
Розпорядження №414 від 23.04.2003р. Дніпровської районної державної
адміністрації у м. Києві, передав, а відповідач прийняв у тимчасове володіння
та користування частину приміщення, що знаходиться за адресою: вул.
Серафімовича, 15-а, де розташована аптека№43. Загальна площа частини
приміщення, що передається в суборенду складає 85,3 кв.м.

Відповідно до п. 4.2. Договору суборенди термін дії Договору
становить з 23.04.2003р. по 23.04.2006р.

П. 1.2. Договору суборенди передбачено, що приміщення яке
орендується знаходиться у володінні та користуванні орендаря у відповідності до
Тимчасової угоди №786 від 20.06.02р.

Угода №786 по факту реорганізації фармацевтичних підприємств
комунальної власності в Аптечне об'єднання «Фармація»від 20.06.2002р. була
укладена Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва з Аптечним об'єднанням «Фармація».

Додатковою угодою від 1 липня 2003 року були внесені зміни та
доповнення до угоди №786 від 01.04.2002р.

Відповідно до акту №16 від 10.01.2005р. нежитлові приміщення по
вул. Серафімовича, 15-а, були передані Комунальним підприємством по утриманню
житлового господарства Дніпровського району м. Києва на баланс КП
«Київжитлоспецексплуатація».

26.05.2005р. між Комунальним підприємством
«Київжитлоспецексплуатація»(орендодавець) та позивачем, правонаступником АО
«Фармація»(орендар), було укладено Договір оренди №04/1896 нерухомого майна
(нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної
громади міста Києва, відповідно до якого об'єктом оренди є: нежилий будинок
загальною площею 162,50 кв.м.

Відповідно до умов зазначеного Договору оренди орендодавець на
підставі рішення Київради від 26.05.05р. №406/2982 додаток 2 пункт 36
зобов'язався передати, а позивач прийняти у тимчасове платне користування
(оренду) нежитлове приміщення за адресою м. Київ, вул. Серафімовича, буд. 15,
літ. А. Мета оренди -під аптеку.

Пунктом 9.1. строк дії договору встановлений з 26.05.05р. по
24.05.2006р.

Строк дії договору оренди №04/1896 закінчився 24.05.2006р. і
відповідно до акту приймання -передачі від 29.12.2006р. КП «Фармація»повернула
частину орендованого приміщення (площа якої складає 90, 3 м. кв.)
балансоутримувачу -КП «Київжитлоспецексплуатація».

Частину приміщення 73 м.кв., яку фактично займає відповідач,
балансоутримувач не прийняв, в зв'язку з використанням вказаного приміщення
відповідачем, що підтверджується наявним в
матеріалах справи актом обстеження нежилих приміщень від 12.01.2007р.

Відповідно до п. 8.1. Договору суборенди, після закінчення
строку суборенди за цим Договором суборендар зобов'язаний протягом двох діб
повернути орендарю об'єкт оренди за відповідним актом.

За твердженням позивача, відповідач всупереч умовам Договору
суборенди, а також письмовим вимогам про звільнення та повернення орендованого
майна (листи від  26.04.2006р. №1-01-736,
від 24.11.2006р. №1-01-2045), не повернув останнє чим порушив взяті на себе
договірні зобов'язання.

У зв'язку з порушення відповідачем договірних зобов'язань щодо
своєчасного звільнення орендованого приміщення та повернення останнього
орендодавцю, позивач керуючись п. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України,  просить суд стягнути з відповідача суму
неустойки в розмірі подвійної орендної плати в сумі  18299,32 грн. Період прострочення виконання
зобов'язання щодо повернення орендованого майна становить з 23.04.2006р. по
23.05.20007р.

Крім того, позивач вказує, що у зв'язку з тим, що відповідач не
повернув вчасно орендоване майно, позивач був зобов'язаний сплачувати балансоутримувачу
орендну плату за весь період дії договору оренди.

Згідно тверджень позивача сума орендних платежів, які сплачував
позивач балансоутримувачу становить 20209,37 грн. (розрахунок в матеріалах
справи).

Серед іншого, до вищевказаної суми позивач врахував, суму
збитків не покритих неустойкою, що становить 1910, 05грн.

В ході розгляду справи позивачем була подана заява про
збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з
відповідача неустойку в розмірі 27209,57 грн.

Відповідач проти позову заперечував, у відзиві на позов
посилався на наступне.

Відповідач стверджує, що позивач не повідомляв про закінчення
строку договору суборенди , натомість було підписано акт про фактичне
використання приміщення за адресою: м. Київ, вул. Серафімовича, 15-а та
виставлялись рахунки на сплату орендних платежів, які сплачувались в повному
обсязі.

Відповідно до акту приймання -передачі від 29.12.2006р.
підписаного представниками КП «Київжитлоспецексплуатація»та позивачем останнім
було передано балансоутримувачу приміщення площею 90,30 кв.м.

Таким чином, ПП ОСОБА_1. фактично замала площу 72,20 кв.м.

Таким чином, відповідач вказує на те, що розрахунок суми позову
не ґрунтується на фактах наведених самим позивачем оскільки для розрахунку
використано суму орендної плати в розмірі 703,82 грн., що стягується за
орендоване приміщення площею 85,30 кв.м., тоді як фактично відповідачем
використовувалась площа 72,20 кв.м.

Крім того, відповідач стверджує, що виставлення рахунків
позивачем за період з травня 2006 року по грудень 2006 року свідчить про
продовження договірних правовідносин з приводу суборенди приміщення.

Також, відповідач вказує на ті обставини, що в 2007 році
позивачем не виставлялись рахунки на оплату орендної плати.

Оцінюючи подані
сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин
справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача  підлягають частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд
у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Спірне приміщення є комунальним майном, і спір щодо нього
повинен вирішуватися  відповідно до
Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування
майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої
діяльності. Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить
Автономній республіці Крим або перебуває в комунальній власності, регулюються
договором оренди, цим Законом та іншими нормативно -правовими актами (ч.1 ст.2,
ст.3 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про оренду державного та
комунального майна»орендар має право передати в суборенду нерухоме майно та
інше окреме індивідуально визначене майно (окремі верстати, обладнання,
транспортні засоби, нежилі приміщення тощо), якщо інше не передбачено договором
оренди. При цьому строк надання майна у суборенду не може перевищувати терміну
дії договору оренди.

Плата за суборенду цього майна, яку отримує орендар, не повинна
перевищувати орендної плати орендаря.

До договору суборенди застосовуються положення про договір
оренди.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є
підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк
(ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 26 Закону України „Про оренду державного та
комунального майна” передбачено, що договір оренди припиняється в разі:
закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди  орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря;
загибелі об'єкта оренди.

Як вбачається з матеріалів справи Договір суборенди припинив
свою дію з 23.04.2006р., проте відповідач орендоване приміщення не звільнив та
не повернув останнє орендодавцеві, як того вимагають умови Договору суборенди.

В зв'язку з наведеним позивач звернувся до відповідача шляхом
направлення останньому письмових повідомлень про припинення дії Договору
суборенди та проханням звільнити орендоване приміщення, та передати за актом у
належному стані (листи від  26.04.2006р.
№1-01-736, від 24.11.2006р. №1-01-2045).

Однак, відповідач стверджував, що вищевказаних повідомлень не
отримував. Такі посилання відповідача суд вважає безпідставними та
необґрунтованими, оскільки матеріали справи містять належні докази на
підтвердження направлення відповідачеві даних повідомлень.

Згідно матеріалів справи, позивач орендував приміщення
загальною площею 162,50 кв.м., на підставі Договору оренди №04/1896 від
26.05.2005р., укладеного між позивачем та балансоутримувачем - КП
«Київжитлоспецексплуатація».

Строк дії вищевказаного Договору оренди закінчився,
24.05.2006р.,  і на підставі акту
приймання -передачі від 29.12.2006р., позивачем було частково повернуто
орендоване приміщення, а саме 90,3 кв.м. Частина нежитлового приміщення
загальною площею 73,0 кв.м. фактично використовується відповідачем.

Відповідно до
п. 5.3. Договору оренди №04/1896 від 26.05.2005р., позивач зобов'язаний
сплачувати орендну плату до моменту підписання акту приймання -передачі
(повернення) приміщення.

Позивач
стверджує, що був позбавлений можливості здати балансоутримувачу частину
приміщення загальною площею 73,0 кв.м., оскільки відповідач відмовився
звільнити орендоване приміщення, внаслідок чого позивач змушений сплачувати
орендну плату за вказану частину приміщення.

На
підтвердження викладеного, позивачем були надані копії платіжних доручень за
період з червня 2006 року по квітень 2007р.

На підставі
наведеного, а також керуючись ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, позивач
вважає, що відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку у розмірі
подвійної орендної плати за користування річчю за час прострочення в розмірі 20
209,37 грн., з яких 1910,05 грн. сума збитків які не покриті неустойкою, за
період  з червня 2006 року по квітень
2007р.

Крім того, в
процесі розгляду справи позивачем було подану заяву про  збільшення позовних вимог, відповідно до якої
позивач здійснив нарахування неустойки в розмірі 7038,20 грн. за період з
23.05.2007р. по 23.10.2007р.

Суд вважає, що
такі твердження позивача є необґрунтованими та безпідставними виходячи з
наступного.

Як вбачається з
матеріалів справи, відповідачем здійснювалась сплата орендних платежів, після
закінчення терміну дії Договору суборенди, що підтверджується наявними в
матеріалах справи  копіями платіжних
доручень за період з травня 2006 року по грудень 2006року.

Сплата орендних
платежів, здійснювалась відповідачем на підставі рахунків, що були виставлені
позивачем.

Таким чином,
позивачем не було враховано суму орендних платежів, які були сплачені
відповідачем за вказаний період, за фактичне користування орендованим
приміщенням.

Посилання
позивача на те, що відповідач зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі
подвійної орендної плати, а саме за період з червня 2006р. по жовтень 2007р., є
безпідставними та не обґрунтованими, виходячи з наступного.

Договором
оренди №04/1896 від 26.05.05р., (п. 5.3.) передбачений обов'язок позивача
сплачувати орендну плату до моменту підписання акту приймання -передачі
(повернення) приміщення.

Тобто, позивач
зобов'язаний сплачувати орендну плату за фактичне користування приміщенням.

Наведені
обставини підтверджуються в листі КП «Київжитлоспецексплуатація»№155/1/13-4045
від 12.07.2007р., в якому балансоутримувач зазначив, що позивачеві
нараховуються орендні платежі за фактичне користування нежилим приміщенням
загальною площею 73,0 кв.м. відповідно до Методики розрахунку орендної плати,
затвердженої рішенням Київської міської ради від 28.09.2006р. в сумі 817, 01
грн. на місяць без ПДВ.

Отже, з
наведеного вбачається, що балансоутримувачем не нараховувались орендні платежі
за користування вказаним приміщенням в розмірі подвійної орендної плати, як
стверджує позивач.

Слід вказати,
якщо Договором оренди передбачено зобов'язання орендаря здійснювати орендні
платежі за фактичне користування приміщенням, після закінчення дії Договору
оренди, то в даному випадку  у
орендодавця не виникає право на стягнення неустойки в розумінні ч. 2 ст. 785
Цивільного кодексу України.

Крім того,
позивачем не було надано належних доказів на підтвердження того, що останнім
було здійснено сплату орендних платежів в розмірі 7038,20 грн. в період з
23.05.2007р. по 23.10.2007р.

Як вбачається з
матеріалів справи, КП «Київжитлоспецексплуатація»звернулась до суду з позовом
по виселення відповідача та повернення нежилих приміщень загальною площею 73,0
кв.м. в будинку №15а літер А на вул. Серафімовича.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 24.05.2007р. у справі №16/68 позов КП
«Київжитлоспецексплуатація»задоволено повністю.

Постановою
Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2007р. у справі №16/68,
Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2007р. у справі №16/68
залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Враховуючи
наведене суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, а саме відшкодуванню підлягає сума орендних платежів, за фактичне
користування відповідачем приміщенням, в сумі 817,01 грн. на місяць,  за період з січня 2007 року по жовтень 2007
року, що складає загальну суму  8170,10
грн.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного
забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України  покладаються
на  відповідача пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 22, 26 Закону
України «Про оренду державного та комунального майна», ст.ст. 626, 759, 785
Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності  - фізичної особиОСОБА_1(АДРЕСА_1; юридична
адреса: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства «Фармація»(01030, м. Київ, вул. І. Франко, 38-Б, п/р 701
в КБ «Хрещатик»м. Києва, МФО 300670, ), а у випадку відсутності
коштів, з будь - якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час
виконання судового рішення 8170,10 грн.
(вісім тисяч сто сімдесят гривень 10 коп.) -відшкодування орендних
платежів, 82,17 грн. (вісімдесят дві гривні 17 коп.) -державного мита, 35,40
грн. (тридцять п'ять гривень 40 коп.) -витрат на інформаційно -технічне
забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовити.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня його прийняття.

4. Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Суддя
М.Є. Літвінова