ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2008 р. Справа № 37/16-07

вх. № 504/4-37

Суддя господарського суду Доленчук Д. О.

при секретарі судового засідання Дикань Н.І.

за участю представників сторін:

позивача - Семененко Л.В. за довіреністю № б/н від 30.07.2006 р. відповідача - Коваль І.А. за довіреністю № 4657 від 19.12.2007 р.

1-ої 3-ої особи- не з'явився

2-ої 3-ої особи - не з'явився

розглянувши справу за позовом ЗАТ "НДІ Птімаш", м. Харків

до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Харківської обласної філії Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк"; 1-а 3-я особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ВАТ "Страхова компанія "Укрсоцстрах"", м. Київ; 2-а 3-я особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ВАТ НАСК "Оранта", м. Київ

про стягнення 115825,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство "НДІ Птімаш" (позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до АКБ СР "Укрсоцбанк" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 105825,98 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. До участі у справі були залучені в якості 3-ої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ВАТ "Страхова компанія "Укрсоцстрах"" та 3-ої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ВАТ НАСК "Оранта".

Ухвалою господарського суду Харківської області у справі № 37/16-07 від 13.03.2007 року було замінено первісного відповідача - Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк", м. Київ на належного відповідача - Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Харківської обласної філії Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк".

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 12 серпня 2004 року між відповідачем, в особі Салтівського відділення ХОФ АКБ «Укрсоцбанк» та ЗАО «НДІ Птімаш» був укладений договір кредиту № 810/5-28/1-4-029 на суму 164000,00 грн. строком повернення заборгованості до 11 серпня 2007 року на придбання автомобілю РЕUGЕОТ 307СС 2004 р.в., згідно умов контракту № 45-2004 з АТ «Тетро» від 06.08.2004 року. Придбаний за вказаними договорами автомобіль був переданий відповідачу під заставу. Крім того, між позивачем, Страховою компанією «УКРСОЦСТРАХ», та відповідачем в особі Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», був укладений договір страхування заставленого автомобіля № В810-050/04/СТ від 12.08.2004 року. 22 вересня 2006 року автомобіль РЕUGЕОТ 307СС 2004 р.в., що є предметом застави та був об'єктом страхування від ДТП та угону до 01.09.2006 року, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, в якій отримав значні технічні пошкодження, у зв’язку з чим подальшій експлуатації не підлягає. Згідно умов договору страхування та додатку № 2 до нього були визначені страхові ризики, страховий тариф та умови оформлення Сертифікату, у якому і визначаються основні суттєві умови страхування автомобіля. Обов’язок щодо оформлення та підписання сторонами додаткового сертифікату та додаткових угод до договору страхування № В810-050/04/СТ від 12.08.2004 року було покладено на відповідача. Відповідач, за незрозумілими причинами та всупереч вимог договору страхування, ухилився від оформлення та підписання сторонами додаткового сертифікату та додаткових угод до договору страхування № В810-050/04/СТ від 12.08.2004 року до закінчення терміну дії страхового захисту, тобто до 01.09.2006 року, в результаті чого позивач не мав змоги сплатити страховий платіж у порядку та в термін визначений Сертифікатом. З 2 вересня 2006 року договір страхування припинив свою дію. Але і після цього відповідач не здійснив необхідних заходів по оформленню та підписанню додаткового Сертифікату. У зв’язку з чим позивачу було причинено матеріальну шкоду у розмірі 105825,98 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн., оскільки позивач не може отримати страхове відшкодування.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому вказує, що позивач неодноразово був попереджений робітниками банку про необхідність сплати наступного страхового платежу або укладення договору страхування транспортного засобу (лист Салтівського відділення від 25.08.2006 року, лист юридичної служби СалтІвського відділенні 20.09.2006 року), проте, до 25.09.2006 року не виконав свої обов'язки, не звертався до робітників відповідача з приводу страхування транспортного засобу або з приводу відмови або ухиленні від надання послуг щодо страхування заставленого майна робітниками банку. 25 вересня 2006 року позивач, не повідомивши страховика чи робітників банку про пошкодження автомобіля у зв'язку з ДТП, що сталася 22 вересня 2006 року, звернувся до банку із заявою на страхування заставленого засобу наземного транспорту. На прохання оглянути автомобіль для складання акту огляду робітникам банку було відмовлено. Приховуючи факт ДТП та намагаючись застрахувати пошкоджений автомобіль, позивач грубо порушив положення діючого законодавства України. Також, відповідач вказує на те, що позивач мав намір укласти нікчемний договір страхування, уклавши його після настання страхового випадку. 26 вересня 2006 року позивач своїм листом № 56/09 на адресу Салтівського відділення ХОФ АКБ „УКРСОЦБАНК" повідомив про ДТП та звинуватив робітників банку у нездійсненні дій, пов'язаних із страхуванням автомобіля, навмисно не повідомляючи про дату свого звернення та не надав доказів звертання позивача до банку з питань страхування.

2-а 3-я особа на стороні відповідача надала відзив у якому вказує, що заява про оформлення сертифіката у відповідності до п.1.2 договору страхування страхувальником до НАСК «Оранта» не надавалася.

Ухвалою господарського суду Харківської області у справі № 37/16-07 від 12.04.2007 року було задоволено клопотання позивача про призначення по справі судової авто товарознавчої експертизи, призначено по справі судову авто товарознавчу експертизу, доручено її проведення Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса та на вирішення експертизи поставлено запитання про визначення вартості відновленого ремонту автомобілю PEUGEOT 307 CC 2004 р.в., держ. номер АХ 3982КХ., а провадження у справі було зупинено.

Ухвалою господарського суду Харківської області у справі № 37/16-07 від 29.01.2008 року було поновлено провадження у справі, у зв’язку з тим, що 24.01.2008 року господарським судом Харківської області від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса було отримано висновок авто товарознавчої експертизи № 8389 від 29.12.2007 року у справі № 37/16-07, та було призначено справу до розгляду.

Сторони до початку судового засідання надали узгоджене клопотання про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Дане клопотання не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін, тому приймається судом та підлягає задоволенню.

3-і особи про судове засідання були повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явилися, про причини не явки в судове засідання суд не повідомили.

Позивач, через канцелярію господарського суду 08.04.2008 р. за вх. № 5149, надав документи згідно супровідного листя, які господарським судом залучається до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

Закрите акціонерне товариство "НДІ Птімаш" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Харківської обласної філії Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 105825,98 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

12 серпня 2004 року між відповідачем, в особі Салтівського відділення ХОФ АКБ "Укрсоцбанк", та ЗАТ "НДІ Птімаш" був укладений договір кредиту № 810/5-28/1-4-029 на суму 164000,00 грн. строком повернення заборгованості до 11 серпня 2007 року, на придбання автомобілю PEUGEOT 307СС 2004 р. в., згідно умов контракту № 45-2004 з АТ "Тетро" від 06.08.2004 року.

Придбаний за вказаними договорами автомобіль був переданий відповідачу під заставу, про що свідчить договір застави майна № 810/6-28/1-290.

Також, між ЗАТ "НДІ Птімаш", ВАТ „Страховою компанією "Укрсоцстрах" та відповідачем в особі Харківської обласної філії АКБ "Укрсоцбанк", був укладений договір страхування заставленого автомобіля № В810-050/04/СТ від 12.08.2004 року.

Згідно умов договору страхування та додатку № 2 до нього були визначені страхові ризики, страховий тариф та умови оформлення Сертифікату, у якому і визначаються основні суттєві умови страхування автомобіля.

Умовами, викладеними в додатку 2 до договору страхування (сертифікаті), було визначено, що страхування здійснюється щорічно з урахуванням дійсної вартості транспортного засобу на момент страхування. У разі несплати чергової частки страхового платежу договір страхування припиняє дію.

Додатком 2 до договору страхування № В810-050/04/СТ від 12.08.2004 року було визначено, що страховий захист діяв з 2 вересня 2005 року по 1 вересня 2006 року. З 02 вересня 2006 року договір страхування припинив свою дію.

22 вересня 2006 року автомобіль PEUGEOT 307 СС 2004 р. в., що є предметом застави та був об'єктом страхування від ДТП та угону до 02.09.2006 року, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду на 145 кілометрі автодороги Київ-Харків, у зв’язку з чим отримав значні технічні пошкодження і подальшій експлуатації не підлягає.

Відповідно до висновку авто товарознавчої експертизи № 8389 від 29.12.2007 року Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса вартість відновлюваного ремонту автомобіля PEUGEOT 307 СС 2004 р. складає 70183,07 грн.

Умовами договору страхування № В810-050/04/СТ від 12.08.2004 року відповідача було зобов’язано ознайомити позивача з правилами страхування та здійснювати заходи, щодо оформлення та підписання сторонами за цим договором додаткового Сертифікату (Сертифікатів) та/або додаткових угод відповідно до п.8.1 цього договору (пп. 5.6.3.).

Пунктом 8.1. договору страхування № В810-050/04/СТ від 12.08.2004 року було передбачено, що зміни до умов цього договору приймаються за взаємною згодою сторін на підставі письмової заяви однієї із сторін протягом 5 днів робочих днів з моменту одержання заяви іншими сторонами та оформлюються при змінах до цього договору з питань визначених в Сертифікаті – у вигляді додаткового Сертифікату (Сертифікатів).

Посилання відповідача на те, що позивача неодноразово було попереджено робітниками банку про необхідність сплати наступного страхового платежу або укладення договору страхування транспортного засобу (лист Салтівського відділення від 25.08.2006 року, лист юридичної служби СалтІвського відділенні 20.09.2006 року), господарським судом до уваги не приймаються, оскільки позивачем не надано доказів направлення вищевказаних листів на адресу позивача.

Господарським судом встановлено, що відповідно до дилерського контракту № 2007 DC/15 від 25.12.2006 р. АТ "Тетро" є офіційним дилером автомобілів „PEUGEOT”, який уповноважений продавати нові автомобілі „PEUGEOT” та оригінальні запасні частини, а також здійснювати проведення ремонту та обслуговування автомобілів „PEUGEOT”.

Листом № 42 від 07.04.2008 р. АТ "Тетро" повідомило позивача про те, що у зв’язку з збільшенням курсу євровалюти вартість запасних частин на автомобілі „PEUGEOT” зросла на 20%, у зв’язку з чим вартість відновленого ремонту автомобіля „PEUGEOT” який потрапив у ДТП на теперішній час більше ніж балансова вартість даного автомобіля.

Представник позивача у судовому засіданні вказував на те, що ремонт автомобіля, який потрапив у ДТП є недоцільним, оскільки на теперішній час вартість відновленого ремонту автомобіля більше ніж його балансова вартість, у зв'язку з чим висновок авто товарознавчої експертизи № 8389 від 29.12.2007 року у справі № 37/16-07 не повинен бути прийняти судом до уваги.

Враховуючи те, що висновок авто товарознавчої експертизи по справі було зроблено у грудні 2007 року, а вартість запасних частин на автомобілі „PEUGEOT” на момент винесення рішення у справі зросла майже на 20%, господарський суд приходить до висновку, що висновок авто товарознавчої експертизи № 8389 від 29.12.2007 року не відображає реальної ціни відновленого ремонту вказаного автомобіля.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 8 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути - відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зобов’язання щодо відшкодування шкоди, як і інші зобов’язання, відповідно до загальної норми частини 2 ст. 509 Цивільного кодексу України виникають з підстав встановлених статтею 11 цього кодексу, зі змісту якої впливає, що кожна із передбачених нею підстав має назву юридичного факту, тобто виникнення зобов’язання шкоди ґрунтується на фактах завдання цієї шкоди.

Як вбачається з системного аналізу господарським судом норм чинного законодавства, що регулює дані правовідносини, для застосування вищевказаного виду цивільно-правої відповідальності необхідною є наявність відповідних умов: завданої шкоди, протиправності у поведінці заподіювача шкоди, причинного зв’язку між першими двома елементами; вини заподіювача шкоди. Частиною 2 статті 1166 Цивільного кодексу України закріплено принцип презумпції вини, а саме обов’язок доводити відсутність своєї вини покладено на особу, яка завдала шкоди.

Враховуючи те, що відповідачем свої обов’язки за договором страхування № В810-050/04/СТ від 12.08.2004 року були виконані не належним чином, їм не були здійсненні необхідні заходи щодо продовження дії договору страхування № В810-050/04/СТ від 12.08.2004 року після 01 вересня 2006 року, та те, що відповідачем не доведено суду того, що шкоду завдано позивачу не з вини відповідача, господарський суд приходить до висновку, що позивна вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача суми майнової шкоди у розмірі 105825,98 грн. підлягає задоволенню.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній осіб незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Під моральною шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошення комерційної таємниці, а також вчинення дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив до її діяльності.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди судом було з’ясовано, що в результаті не виконання належним чином відповідачем своїх обов’язків за договором страхування підприємство позивача не мало змоги у повному обсязі виконувати господарську діяльність та належним чином виконувати грошові зобов'язання згідно умов договору кредиту № 810/5-28/1-4-029, у зв’язку з чим було принижено ділову репутацію позивача.

На підставі вищевикладеного господарський суд вважає за необхідне позовну вимогу позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 10000,00 грн. моральної шкоди задовольнити, оскільки судом встановлено, що між шкодою у розмірі 10000,00 грн., яка була заподіяна позивачу, та не належним виконанням відповідачем своїх обов’язків за договором страхування № В810-050/04/СТ від 12.08.2004 року існує причинний зв’язок.

За таких обставин господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми завданої матеріальної шкоди у розмірі 105825,98 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь позивача державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 1143,25 грн. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р. № 1258 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 16, 22, 509, 526, 530, 626, 628, 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Харківської обласної філії Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" (61057, м. Харків, вул. Гоголя, 10, , п/р 0002 в ХОФ АКБ "Укрсоцбанк", МФО 351016) на користь Закритого акціонерного товариства „НДІ Птімаш” (61153, м. Харків, просп. П’ятдесятиріччя ВЛКСМ, 56, , п/р № 7290 у Салтівському відділенні ХОФ АКБ "Укрсоцбанк", МФО 351016) - матеріальну шкоду у розмірі 105825,98 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Харківської обласної філії Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" (61057, м. Харків, вул. Гоголя, 10, , п/р 0002 в ХОФ АКБ "Укрсоцбанк", МФО 351016) на користь Закритого акціонерного товариства „НДІ Птімаш” (61153, м. Харків, просп. П’ятдесятиріччя ВЛКСМ, 56, , п/р № 7290 у Салтівському відділенні ХОФ АКБ "Укрсоцбанк", МФО 351016) - державне мито у розмірі 1143,25 грн. та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 14.04.2008 року.

Суддя Доленчук Д. О.