ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.04.2008                                                              Справа № 12/37

за позовом кооперативу „Ялинка”, с. Глибокий Потік Тячівського району

до відповідача Солотвинського солерудника, смт. Солотвино Тячівського району

про стягнення заборгованості в сумі 570 000 грн.

Суддя Тисянчин В. М.

Представники:

Від позивача – Попович І.М., голова кооперативу

Від відповідача – Цвейкуш С.М., (представник за довіреністю № 12/37 від 11.04.2008 року)

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов кооперативом „Ялинка”, с. Глибокий Потік Тячівського району до Солотвинського солерудника, смт. Солотвино Тячівського району про стягнення заборгованості в сумі 570 000 грн.

Представникам сторін роз’яснено права і обов’язки передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не заявлено.

Представник позивача підтримує позовні вимоги посилаючись на їх обгрунтованість матеріалами справи.

Представник відповідача заперечує позов, однак ґрунтовних доказів в підтвердження своїх заперечень суду не надав.

Водночас, письмовою відзивом (вх. № 4088 від 15.04.2008 року) представник відповідача просить надати відстрочку виконання судового рішення строком до 31.12.2008 року, посилаючись на важкий фінансово –економічний стан підприємства, форс –мажорні обставини через геофізичні особливості місцевості розташування підприємства –відповідача, зсувами ґрунтів і т. д.

Представник позивача заперечив надання відстрочки виконання судового рішення.

Вивчивши доводи позовної заяви та матеріали справи, дослідивши їх, заслухавши пояснення представників кожної строни, суд

ВСТАНОВИВ:

Заборгованість відповідача в сумі 570 000 грн. –основного боргу щодо оплати за виконані, згідно договорів підряду: № 60 від 09.06.2005 року, № 93 від 25.07.2005 року, № 133 від 22.11.2005 року та № 134 від 24.11.2005 року, роботи по засипці карстових провалів з ліквідації наслідків затоплення шахти № 8 та аварійного ствола шахти № 9, підтверджується матеріалами справи, зокрема:

- актами приймання виконаних підрядних робіт за листопад та грудень 2005 року;

- довідками про вартість виконаних підрядних робіт за листопад та грудень 2005 року;

- розрахунком позову, а за таких обставин сума основного боргу підлягає стягненню примусово.

Заявлені вимоги позивача про добровільне погашення боргу відповідач не виконав, чим порушив ст. ст. (11; 526); 509; 530 ЦК України (чинного з 01.01.04).

Саме ця обставина і послужила підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново –господарські зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, на день розгляду спору у суді, обставини спору (права і зобов’язання сторін) оцінюються судом з огляду на правила ЦК та ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору чи вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 509 ЦК України в силу зобов’язання –кредитор вправі вимагати виконання обов’язку від боржника у випадку невиконання останнім своїх зобов’язань у відносинах. Підставою виникнення зобов’язання є юридичний факт.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду, підрядчик зобов’язується виконати на свій ризик певну роботу за завданням замовника (з його або своїх матеріалів), а замовник зобов’язується прийняти й оплатити виконану роботу.

В даній правовій ситуації юридичним фактом, на підставі якого виникли зобов’язальні відносини між сторонами, є виконання робіт по засипці карстових провалів з ліквідації наслідків затоплення шахти № 8 та аварійного ствола шахти № 9 (ст. 11 ЦК України).

Отже, обов’язок відповідача оплатити вартість виконаних робіт по засипці карстових провалів з ліквідації наслідків затоплення шахти № 8 та аварійного ствола шахти № 9 є безспірним.

Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається (ст. 615; 625 ЦК України).

Відтак, договір є обов’язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

При постановленні судового рішення враховується характер зобов’язання, наслідки його невиконання, особа відповідача, ступінь його вини, суспільно – державну значимість господарської діяльності сторін, обставини, що впливають на неможливість виконання відповідачем зобов’язання належним чином та межі здійснення цивільних прав (п.3 ст. 13 ЦК України), де не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах, безпідставного збагачення за рахунок погіршення фінансово –майнового стану сторони у спорі.

За ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право.

Отже, із встановлених судом обставин вбачається, що склад цивільно –правової відповідальності є наявним на момент судового розгляду справи.

Встановлюючи дійсні обставини справи, суд посилається на фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, в даному випадку –письмовими доказами. При цьому, заяви та пояснення не приймаються судом за преюдицію, а перевіряються на достовірність.

Таким чином, позивачем доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі, поклавши відшкодування судових витрат за змістом ст. 49 ГПК України на відповідача з огляду його вини у виникненні спору, відстрочивши виконання рішення суду строком на 1 місяць, як виняток, чим частково задоволити клопотання відповідача з огляду підстав, що заслуговують на увагу суду, а в решті клопотання відповідача належить відмовити з огляду обставин довготривалого існування боргу.

Виходячи з викладеного, оцінивши повноту, достатність позовних матеріалів, проаналізувавши подані по справі доказові документи для вирішення спору, керуючись ст. 124 Конституції України; ст. 2 Закону України „Про судоустрій України”; ст.ст. 4, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82 - 84, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Солотвинського солерудника (смт. Солотвино Тячівського району, вул. Шахтарська, 36; код 00383544) на користь кооперативу „Ялинка” (с. Глибокий Потік Тячівського району, вул. Центральна, 36; код 06949774) суму 570 000 (п’ятьсот сімдесят тисяч грн.) –основного боргу та 5 700 (п’ять тисяч сімсот грн.) - у відшкодування витрат по оплаті держмита; 118 (сто вісімнадцять грн.) –у відшкодування витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ з 16.05.2008 року.

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тисянчин В. М.