Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "09" квітня 2008 р. Справа № 4/2701

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого - судді Лозинської І.В.

при секретарі Куденко О.О.

за участю представників сторін

від позивача Загурський В.Ф. - директор, Ясюнецький О.О. - предст. за дов. від 10.01.2008р.

від відповідача Шепель Л.І. - предст. за дов. № 1д від 08.01.2008р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради (м. Житомир)

до Житомирського обласного дочірнього підприємства державної акціонерноїкомпанії "Хліб України"

про звільнення нежилого приміщення та стягнення 35788,00 грн. по орендній платі

Спір розглядається у більш тривалий строк за погодженням сторін увідповідності до ч.4 ст. 69 ГПК України

Позивачем пред'явлено позов до відповідача про звільнення нежилого приміщення загальною площею 85,4 м.кв., яке знаходиться за адресою: м. Житомир, майдан Перемоги,8, повернення його за актом приймання - передачі балансоутримувачу -КВЖРЕП - 8, стягнення з відповідача суму заборгованості по орендній платі в розмірі 35788,00 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в частині звільнення нежилого приміщення, в засіданні суду яке відбулось 07.02.2008 р.. заявив усне клопотання про припинення провадження стосовно вимоги про стягнення суми заборгованості по орендній платі та пені на загальну суму 35788,00 грн. у зв'язку зі сплатою відповідачем вказаної суми після направлення позовної заяви до суду.

Представник відповідача проти заявленого позову стосовно звільнення нежилого приміщення заперечив, мотивуючи тим, що відповідач використовує спірне приміщення на протязі більш як 30 років як магазин.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, наданих представниками позивача та відповідача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

28.04.2007р. між сторонами був укладений договір оренди нерухомого майна №275 (а.с.9-10)

Відповідно до п. 1.1 вищезазначеного договору, позивач передав відповідачу за у строкове платне користування приміщення магазину в будинку №8 на майдані Перемоги, що належить до комунальної власності міста, для здійснення торгівельної діяльності загальною площею 85,4 кв.м. з орендною платою, визначеною рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №238 від 29.03.07. у розмірі 80,00 грн. за 1 кв. м без ПДВ за базовий місяць розрахунку, що становить 6832,00 грн. в місяць .

Відповідно до п.2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування майном після підписання сторонами акту приймання-передачі вказаного приміщення.

На виконання п.2.1 договору, сторонами був підписаний акт приймання-передачі приміщення, який датований 01.05.2007р. (а.с. 11).

Даний договір було укладено на термін з 28.04.2007 р. по 28.07.2007 р. ( п. 8.1 Договору).

Відповідно до п.8.6 Договору його дія припиняється внаслідок закінчення строку на який він був укладений.

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди безпосередньо передбачені статтею 764 Цивільного кодексу України, статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та опосередковано - нормою частини четвертої статті 291 Господарського кодексу України, згідно з якою правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму ЦК України.

Відповідно до ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди), то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічна норма міститься в частині другій статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим та той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зі змісту зазначених правових норм випливає, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. При цьому такі заперечення мають бути висловлені ним протягом одного місяця після закінчення строку договору.

Матеріалами справи стверджується, що позивачем було направлено відповідачу листи за №688 від 02.07.2007 р. та №909 від 12.11.2007 р. (а.с. 12-13) про припинення договору та звільнення приміщення.

Тобто, протягом місяця після закінчення строку договору оренди мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, а відтак договір оренди №275 від 28.04.2007 р. припинив свою дію.

Відповідно до ч.2 ст.291 ГК України договір оренди припинив свою дію в зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Отже, згідно ст. 764 ЦК України та ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного комунального майна" договір оренди № 275 від 28.04.2007р. припинив свою дію у відповідності до листа позивача №16/4497 від 02.07.2007р. в зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено (ч.1. ст.291 ГК України).

У відповідності до ч.1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму, наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана.

Згідно аналізу правових норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний був звільнити орендоване приміщення за вимогою позивача.

Стаття 526 ЦК України зазначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно п.3.3 договору орендна плата повинна вноситись орендарем згідно наданого рахунку не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця з урахуванням індексу інфляції та податку на додану вартість.

Згідно ст.193 ГК України суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно п.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 3 ст.18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” внесення орендної плати своєчасно і у повному обсязі є основним обов'язком орендаря.

Частиною 1 ст. 19 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” передбачено, що орендар за користування об’єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

За змістом ст. 286 Господарського кодексу України орендною платою є фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцеві незалежно від наслідків своєї господарської діяльності у строки, які визначені в договорі.

Свої зобов’язання щодо внесення орендної плати відповідач виконував неналежним чином у зв’язку з чим його заборгованість перед позивачем склала 34982,58 грн. (а.с.15).

На підставі п. 3.6. договору оренди позивач нарахував пеню в сумі 805,42 за період з 11.08.07р. по 11.12.07р. за прострочення сплати орендної плати. При обчисленні суми пені позивач виходив з умов договору, яким пеня за прострочення сплати орендних платежів встановлена в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожний день прострочення.

В силу ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення. При цьому, згідно ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, розмір пені, як одного із виду неустойки, встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В судовому засіданні від 07.02.2008 р. представник позивача заявив усне клопотання про припинення провадження стосовно вимоги про стягнення суми заборгованості по орендній платі та пені на загальну суму 35788,00 грн. у зв'язку із сплатою відповідачем вказаної суми боргу після направлення позовної заяви до суду, що підтверджується банківськими виписками від 18.12.2007р., 19.12.2007 р. (а.с.49-50).

Приймаючи до уваги зазначене, суд вважає, що відсутній предмет спору та відповідно до п.1-1 ст. 80 ГПК України, провадження у справі в частині стягнення орендної плати та пені в сумі 35788,00 грн. підлягає припиненню.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на який ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає позовні вимоги в частині звільнення нежилого приміщення загальною площею 85,4 кв.м., яке знаходиться за адресою : м. Житомир, м-н Перемоги,8 обґрунтованими, заявленими у відповідності до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що після звернення позивача з позовом до суду, відповідач провів повністю розрахунки по орендній платі у розмірі 35788,00 грн. суд вважає за необхідне припинити провадження в цій частині у відповідності до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, п.1.1 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Житомирському обласному дочірньому підприємству державної акціонерної компанії "Хліб України" , 10028, м. Житомир, вул. Максютова,157-а, ідентифікаційний код 00958022 звільнити нежиле приміщення загальною площею 85,4 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Житомир, майдан Перемоги,8 та повернути його за актом приймання-передачі балансоутримувачу - КВЖРЕП -8.

3. Стягнути з Житомирського обласного дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" , 10028, м. Житомир, вул. Максютова,157-а, ідентифікаційний код 00958022

на користь Комунального підприємства "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради, 10014, м. Житомир, майдан Корольова,4/2, ідентифікаційний код 34788934 - 356,93 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Припинити провадження в частині стягнення 34982,58 грн. боргу та 805,42 грн. пені.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати: