ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
УХВАЛА

"02" квітня 2008 р.

справа № 20-7/185

За позовом:          Прокурора міста Севастополя

(99011, м. Севастополь, вул. Павліченко, 1)

в інтересах держави в особі

Севастопольської міської Ради

(99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3)

Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради

(99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3)

до відповідачів:          Приватного підприємства „Юридична фірма „Інтерправо”

(99011, м. Севастополь, вул. Новоросійська, 47)

Комунального підприємства

„Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 3”

(99011, м. Севастополь, вул. Луначарського, 5)

треті особи,          Комунальне підприємство Севастопольської міської Ради „Бюро технічної

які не заявляють          інвентаризації та державної реєстрації об’єктів нерухомого майна”

самостійних вимог          (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, б. 83)

на предмет спору на

стороні відповідачів:          Комунальне підприємство Севастопольської міської Ради „Аррікон”

(99011, м. Севастополь, вул. Адм. Октябрьського, 8-2),

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Леніна 44”

(99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 44-7).

про          визнання договору від 07.02.1992, укладеного між Житлово-експлуатаційною конторою № 3 (правонаступником якого є Комунальне підприємство „Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 3”) та малим приватним підприємством –юридичною фірмою Г.і Т. „Інтерправо” недійсним відповідно до статті 48 ЦК Української РСР 1963 року,

зобов’язання приватного підприємства „Юридична фірма „Інтерправо” повернути Севастопольській міській Раді жиле приміщення площею 25,8 м2 та нежиле приміщення площею 12м2, які розташовані за адресою: м. Севастополь, вул. Леніна, 44/5,

в порядку статті 22 ГПК України предмет позову змінено:

про          визнання договору від 07.02.1992, укладеного між Житлово-експлуатаційною конторою № 3 (правонаступником якого є Комунальне підприємство „Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 3”) та малим приватним підприємством –юридичною фірмою Г.і Т. „Інтерправо” недійсним відповідно до статті 48 ЦК Української РСР 1963 року,

зобов’язання приватного підприємства „Юридична фірма „Інтерправо” повернути Севастопольській міській Раді жиле приміщення, розташоване за адресою: м. Севастополь, вул. Леніна, 44-5, загальною площею 34,9 м2,

встановив:

16.07.2007 (вх.№164-пр) Прокурор міста Севастополя звернувся до господарського суду м. Севастополя в інтересах держави в особі Севастопольської міської Ради, Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради з двома позовними вимогами: до Приватного підприємства „Юридична фірма „Інтерправо” та Комунального підприємства „Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 3” про:

- визнання договору від 07.02.1992, укладеного між Житлово-експлуатаційною конторою № 3 (правонаступником якої є Комунальне підприємство „Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 3”) та малим приватним підприємством –юридичною фірмою Г.і Т. „Інтерправо” недійсним відповідно до статті 48 ЦК Української РСР 1963 року,

- зобов’язання приватного підприємства „Юридична фірма „Інтерправо” повернути Севастопольській міській Раді жиле приміщення площею 25,8 м2 та нежиле приміщення площею 12м2, які розташовані за адресою: м. Севастополь, вул. Леніна, 44/5, з посиланням на статтю 121 Конституції України, статтю 36-1 Закону України „Про прокуратуру”, статті 48, 71, 76 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, статті 6, 7, 8 Житлового кодексу України (т.1 арк. с. 3-6).

Ухвалою суду від 18.05.2007 порушено провадження по справі (т.1 арк. с. 1-2).

Ухвалою суду від 12.06.2007 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, залучено:

- Комунальне підприємство Севастопольської міської Ради „Бюро технічної інвентаризації та державної реєстрації об’єктів нерухомого майна”,

- Комунальне підприємство Севастопольської міської Ради „Аррікон”,

- Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Леніна 44” (т.1 арк.с.60-61).

До початку судового засідання від прокурора надійшла заява про зміну предмету позову, просить:

-          визнати поважною причину пропуску строку позовної давності,

-          визнати договір від 07.02.1992, укладений між Житлово-експлуатаційною конторою № 3 (правонаступником якого є Комунальне підприємство „Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 3”) та малим приватним підприємством –юридичною фірмою Г.і Т. „Інтерправо” недійсним відповідно до статті 48 ЦК Української РСР 1963 року,

-          зобов’язати приватне підприємство „Юридична фірма „Інтерправо” повернути Севастопольській міській Раді жиле приміщення, розташоване за адресою: м. Севастополь, вул. Леніна, 44-5, загальною площею 34,9 м2 (т.1 арк.с.135-136).

Ухвалою суду від 14.11.2007 по справі призначено судову технічну експертизу оригіналів договорів оренди сторін, проведення якої доручено Науково-дослідному Експертно-криміналістичному центру при ГУ УМВД, провадження по справі зупинено в порядку пункту 1 частини другої статті 79 Господарського процесуального кодексу України, у зв’язку з наданням відповідачами різних варіантів першого та другого аркушів Договору оренди в частині об’єкту оренди та строку його дії (т.2 арк.с.85-88).

Пунктом 4 ухвали суду від 14.11.2007 витрати по проведенню судової технічної експертизи віднесені на відповідачів порівну до прийняття рішення по справі.

03.03.2008 (вх.№ 3833) справу повернено до господарського суду міста Севастополя без виконання судової технічної експертизи, з листом начальника Науково-дослідного Експертно-криміналістичного центру при ГУ УМВД, згідно з яким станом на 27.02.2008 оплата за проведення технічної експертизи від сторін не надійшла.

Ухвалою суду від 13.03.2008 провадження по справі поновлено в порядку частини третьої статті 79 Господарського процесуального кодексу України (т.2 арк.с.107-108).

Доказів поважної причини невиконання ухвали суду від 14.11.2007 відповідачі не надали.

Строк вирішення спору по справі продовжувався, розгляд справи відкладався, провадження по справі зупинялось та поновлювалось в порядку статей 69, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України.

Справа розглядалась за наявними матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутність представників позивача (Севастопольська міська Рада), відповідача (КП „РЕП№3”) та третіх осіб не перешкоджає розгляду спору по суті, так як матеріали справи в певній мірі характеризують правовідносини сторін.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 02.04.2008 позов задоволено повністю, визнано договір від 07.02.1992, укладений між Житлово-експлуатаційною конторою № 3 (правонаступником якого є Комунальне підприємство „Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 3”) та малим приватним підприємством –юридичною фірмою Г.і Т. „Інтерправо” (правонаступником якого є приватне підприємства „Юридична фірма „Інтерправо”) недійсним відповідно до статті 48 ЦК Української РСР 1963 року; зобов’язано приватне підприємство „Юридична фірма „Інтерправо” повернути Севастопольській міській Раді жиле приміщення: квартиру № 5 в будинку № 44 по вул. Леніна в м. Севастополі, загальною площею 34,9 м2; постановлено стягнути з приватного підприємства „Юридична фірма „Інтерправо” в доход державного бюджету України державне мито в сумі 42,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 59,00 грн.; з Комунального підприємства „Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 3” в доход державного бюджету України державне мито в сумі 42,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 59,00 грн.

Відповідач (КП „РЕП № 3”) явку уповноважених представників в судове засідання 02.04.2008 не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, вимоги ухвал суду від 18.05.2007, 12.06.2007, 02.08.2007, 20.08.2007, 20.09.2007, 23.10.2007, 14.11.2007, 13.03.2008 виконав не повністю, не надав всіх витребуваних документів, не здійснив покладених на нього судом обов’язків, а саме: не здійснив оплату вартості експертизи, призначеної по справі; не надав документів, що підтверджують переведення квартири № 5 по вул. Леніна, 44 в м. Севастополі з житлового фонду в не житловий.

Статтями 64, 65 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше п'яти днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні.

Ухвала надсилається також іншим підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, у випадках, коли від них витребуються документи, відомості та висновки або їх посадові особи викликаються до господарського суду.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду, зокрема:

-          вирішує питання про залучення до участі у справі іншого відповідача та про виключення чи заміну неналежного відповідача;

-          викликає представників сторін (якщо сторони знаходяться у тому ж населеному пункті, що й господарський суд) для уточнення обставин справи і з'ясовує, які матеріали може бути подано додатково;

-          зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження;

-          вирішує питання про визнання явки представників сторін у засідання господарського суду обов'язковою;

-          вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення спору, в порядку статей 61, 64, 65 Господарського процесуального кодексу України суд ухвалами від 18.05.2007, 12.06.2007, 02.08.2007, 20.08.2007, 20.09.2007, 23.10.2007, 14.11.2007, 13.03.2008 зобов’язав відповідача виконати дії, зокрема:

·          здійснити оплату вартості експертизи, призначеної по справі;

·          надати документи, що підтверджують переведення квартири № 5 по вул. Леніна, 44 в м. Севастополі з житлового фонду в не житловий

(належним чином засвідчені копії документів, згідно п. 5.27 Держстандарту України №4163-2003 «Уніфікована Система організаційно–розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів»в матеріали справи, оригінали для огляду).

Проте, відповідач явку уповноважених представників в судове засідання 02.04.2008 не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, вимоги ухвал суду від 18.05.2007, 12.06.2007, 02.08.2007, 20.08.2007, 20.09.2007, 23.10.2007, 14.11.2007, 13.03.2008 виконав не повністю, всі витребувані судом документи не надав, не здійснив покладених на нього обов’язків, доказів поважної причини неявки в судове засідання та невиконання ухвал суду не надав.

Згідно зі статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони користуються рівними процесуальними правами.

Сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відповідно до пункту 5 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право стягувати в доход Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону.

У зв'язку з вищевикладеним, суд був вимушений розглядати справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами у відсутність представника відповідача.

Згідно зі статтями 69, 77 Господарського процесуального кодексу України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

У виняткових випадках голова господарського суду чи заступник голови господарського суду має право продовжити строк вирішення спору, але не більш як на один місяць.

За клопотанням обох сторін чи клопотанням однієї сторони, погодженим з другою стороною, спір може бути вирішено у більш тривалий строк, ніж встановлено частиною першою цієї статті.

Господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є:

-          нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу;

-          неподання витребуваних доказів;

-          необхідність витребування нових доказів і таке інше.

Невиконання відповідачем ухвал суду, ненадання доказів, нездійснення оплати експертизи, призначеній по справі, нез’явлення представника відповідача позбавляє суд можливості своєчасно, всебічно та повно з’ясувати, дослідити докази та встановити обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно зі статтями 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються зокрема поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками господарського процесу.

Стаття 34 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Поведінка відповідача є зловживанням правами.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України

Згідно зі статтею 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Відповідно до статті 90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Все вищеперелічене дає суду право для висновку про порушення відповідачем статті 124 Конституції України, статей 22, 32, 33, 64, 65, 69, 77 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 90 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ухвалив:

1. Комунальному підприємству „Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 3” розглянути дану окрему ухвалу, звернути увагу явку або забезпечення явки його повноважного представника у судові засідання у випадках визнання обов'язковості явки, вжити заходи, що виключають надалі невиконання ухвал суду.

2. Окрему ухвалу надіслати на адресу Комунального підприємства „Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 3” для відповідного реагування.

3. Відповідно до вимог частини другої ст.11 Закону України “Про судоустрій України”, про результати розгляду даної окремої ухвали зобов’язати Комунальне підприємство „Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 3” повідомити господарський суд міста Севастополя в строк до 05.05.2008.

Суддя Г.П. Ілюхіна