ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"23" травня 2008 р.

Справа № 4/104

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І.,розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 4/104

за позовом: прокурора Олександрійського району Кіровоградської області в інтересах держави, в особі Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції, 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Пролетарська, 17,

до відповідача: Бандурівського споживчого товариства, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Бандурівка, вул. Леніна, 40,

про стягнення 2 966, 50 грн.

Секретар судового засідання - Волоткевич А.В.

Представники сторін:

від позивача - Максимчук О.А., довіреність № 6179/10 від 11.06.2007 року;

від відповідача - участі не брав;

від прокуратури - Гребенюк Т.Г., посвідчення № 457;

Час прийняття вступної та резолютивної частини постанови: 16:10 год.

Суть спору:

Олександрійською об'єднаною державною податковою інспекцією подано позов про стягнення з Бандурівського сільського споживчого товариства, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Бандурівка, вул. Леніна, 40 штрафних санкцій в розмірі 2 966 грн. 50 коп.

Відповідач в судове засіданні не з'явився. Ухвала про відкриття провадження у справі від 01.04.2008 року , повістка про виклик до суду та інформація про права та обов'язки сторін, були направлені відповідачу за адресою вказаною позивачем в позовній заяві, яка підтверджена витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців згідно довідки Головного управління статистики в Кіровоградській області №14-2828 від 07.04.2008 року (а.с. 26).

Поштовий конверт із ухвалою про відкриття провадження у справі, повісткою про виклик до суду та інформацією про права та обов'язки сторін, які надіслані на адресу позивача, повернуті органом поштового зв'язку з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Водночас, законодавство України, в тому числі Кодекс адміністративного судочинства України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із ст. 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах. В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Оскільки відомостей щодо можливої зміни адреси відповідача суду не надано - господарський суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника прокуратури та позивача, господарський суд

В С Т А Н О В И В :

Суб'єкт підприємницької діяльності Бандурівське сільське споживче товариство зареєстроване виконавчим комітетом Олександрійської міської ради Кіровоградської області та взяте на облік до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції.

02.11.2007 року головним державним податковим ревізором - інспектором сектору оперативного контролю відділу контрольно - перевірочної роботи Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Голубєвой Н.В., завідувачем сектором оперативного контролю Цебрієнком В.М. на підставі направлення від 31.10.2007 року № 563 проведена позапланова виїздна перевірка магазинів Бандурівського ССТ № 10 в с. Ясинуватка по вул. Леніна 60 та в магазині № 7 в с. Бандурівка по вул. Леніна 15.

За наслідками вказаної перевірки посадовими особами Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції було складено акти № 001423 від 02.11.2007 року та №001424 від 02.11.2007 року, яким на момент перевірки встановлено порушення:

- порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі щодо здійснення розрахункової операції на повну суму придбаного товару без використання належним чином зареєстрованої КОРО та РК;

- незабезпечення відповідності готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в розрахункових квитанціях виданих спочатку робочого дня;

- незберігання на місці проведення розрахунків КОРО та РК.

Вказаним було порушено п. 2, п. 5, п. 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

На підставі викладеного посадовою особою Олександрійської ОДПІ прийнято рішення № від 08.11.2007 року про застосування до відповідача штрафних санкцій в сумі 390 грн. 75 коп. та № /0 від 08.11.2007 року про застосування до відповідача штрафних санкцій на суму 2575 грн. 75 коп. відповідно до статтей 17 та 22 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Рішення про застосування фінансових санкцій були вручені представнику відповідача 08.11.2007 року.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" державні податкові інспекції в районах, містах, районах у містах входять до системи органів державної податкової служби.

Згідно підпунктів 1,6 статті 10 Закону України "Про державну податкову службу України" державні податкові інспекції здійснюють контроль за своєчасністю та повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

З огляду на викладене, державну податкову інспекцію, слід вважати органом, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення діяльності у зазначених правовідносинах, в тому числі і діяльності спрямованої на захист інтересів держави.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суми фінансових санкцій, які визначені статтею 17-24 цього закону підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до державного бюджету України в 10-ти денний термін з дня прийняття органами державної податкової служби рішення про застосування до них таких фінансових санкцій.

На вимогу господарського суду Кіровоградської області відповідачем не подано доказів оскарження рішення № від 08.11.2007 року та № /0 від 08.11.2007 року або доказів повної чи часткової сплати боргу.

Як вбачається з листа позивача вказані рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідачем в адміністративному та судовому порядку не оскаржувались, погашення заборгованості не відбулося.

Відповідно до пункту 11 статті 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об`єднані державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи правовий статус органів Державної податкової служби України та її структурних підрозділів на місцях в особі інспекцій в районах, господарський суд прийшов до переконання про необхідність розглянути спір по суті в порядку Кодексу адміністративного судочинства України враховуючи наступне. Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Визначення поняття "справа адміністративної юрисдикції" наведено у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Поняття "суб'єкт владних повноважень" визначено у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відтак необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, причому ці функції повинні здійснюватися відповідним суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Визначившись з питанням щодо правовідносинами між учасниками спору про віднесення їх до таких, які підлягають до розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, провівши розгляд адміністративної справи за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд враховує особливість вказаного Кодексу стосовно презумпції винності суб'єкта владних повноважень та приписи ст. 71 КАС України про обов'язок доказування кожною стороною обставин на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, приходить до переконання, що позивачем надано безспірні докази про наявність правопорушення з боку відповідача, наданими позивачем доказами повністю доведено факт скоєного правопорушення, тобто порушення права позивача.

При пред'явленні позову прокурор обґрунтовано послався на приписи ст. 60 КАС України.

Керуючись ст. 71, ст. 160, ст. 162, ст. 163, ст. 167, ст. 186, ст. 254, пунктом 6 розділу 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Бандурівського споживчого товариства, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Бандурівка, вул. Леніна, 40 (р/р 321 в ФАКБ УСБ в Кіровоградській області, МФО 323293, ) на користь Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції, 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Пролетарська, 17 (р/р 0014 в ГУДКУ у Кіровоградській області, МФО 823016, ідентифікаційний код 24146085) - штрафних санкцій в сумі 2 966 грн. 50 коп.

Після набрання судовим рішенням законної сили, за заявою стягувача, буде виданий виконавчий лист.

Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову в порядку і строки відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України. Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанову виготовлено в повному обсязі 26.05.2007 року.

Суддя

Ю. І. Хилько