ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2008 р.

Справа № 19/53

Господарський суд Івано - Франківської області в складі судді Максимів Т.В.

при секретарі судового засідання Гринюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом АТ "Український інноваційний банк" в особі Івано - Франківської філії, вул. Незалежності, 46, м. Івано-Франківськ, 76000

до відповідача ТзОВ "Радіоремсервіс", вул. Виговського, 2/1, м.Івано-Франківськ, 76000

про стягненння заборгованості в сумі 206000 грн. 00 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Совтус І.В.- представник, (довіреність № 230 від 26.10.06.)

від відповідача представники не з"явилися

Представнику позивача роз"яснено права та обов"язки, передбачені ст.20, 22 ГПК України.

Клопотань про здійснення технічної фіксації суду не подавалося.           СУТЬ СПОРУ: АТ "Український інноваційний банк" в особі Івано - Франківської філії звернулось в суд із позовом до ТзОВ "Радіоремсервіс" про стягнення заборгованості в сумі 206000 грн. 00 коп. за договором поруки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтвердив в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, хоча про розгляд справи повідомлений належним чином ухвалою суду від 04.04.08. про що свідчить підпис особи 11.04.08. на повідомленні №8070625 про вручення поштового відправлення та ухвалою від 15.04.08. про що свідчить підпис особи 19.04.08. на повідомленні №8196815.

Відповідачем направлено в судове засідання 05.05.08. клопотання про зупинення провадження у справі у зв"язку із оскарженням ним до Вищого адміністративного суду України постанови Львівського апеляційного господарського суду від 12.02.07. по справі № А-14/177 про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення ДПІ в місті Івано - Франківську №/0 від 22.08.06.                                                                                                     Розглянувши в судовому засіданні направлене відповідачем клопотання, суд вважає його таким що до задоволення не підлягає, так як із листа Вищого адміністративного суду України від 10.01.08. №БП - 4875 вбачається, що касаційне провадження по справі № А-14/177 не відкрито, отже підстави для зупинення провадження у справі №19/53, яка на даний час розглядається господарським судом відсутні. Крім того, відповідачем не обгрунтовано яким чином дані справи пов"язані між собою та як може рішення у справі №14/177 вплинути на даний спір.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Учасники спору вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвала про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві.

За таких обставин та відповідно до приписів, які встановлено ст.75 ГПК України, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю представника відповідача, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу та зібрані судом із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з"ясувавши всі обставини, на яких грунтуються його вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Відповідно до умов кредитної угоди №200118 від 08.08.01., Івано - Франківською філією АТ "Укрінбанк" надано ТзОВ "Спол - продукт" кредит в розмірі 32000 доларів США терміном на один рік.

22.08.01. вищевказаними сторонами укладено додаткову угоду №1 згідно якої, ліміт заборгованості збільшено до 44000 доларів США.

Відповідно до умов укладеної сторонами додаткової угоди №2 від 23.07.02. термін дії кредитної угоди продовжено до 25.12.02.

Пунктами 3.4; 3.5.1; 3.5.2. вищевказаної угоди встановлено, що позичальник зобов"язується погасити кредит в строк до 25.12.02., оплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 16% та 17% починаючи з 07.08.02., пеню в розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ за прострочку сплати кредиту та відсотків.

Для забезпечення виконання зобов"язань за кредитною угодою, сторонами укладено договір застави №Д-862 від 08.08.01., який нотаріально посвідчено приватним нотаріусом та згідно якого позичальником в заставу передано деревообробне обладнання.

У зв"язку з невиконанням ТзОВ "Спол - продукт" умов кредитної угоди, позивачем звернено стягнення на заставлене майно відповідно до умов договору застави від 08.08.01. Виконавчий напис приватного нотаріуса Макарчук А.А. від 27.12.02. на стягнення в сумі 44 473 долари США 27 центів та 1700 грн. передано для виконання в Державну виконавчу службу у Надвірнянському районі.

Як вбачається із пояснень представника позивача, на час здійснення виконавчого провадження більшість заставленого майна виявилась відсутньою. Заставлене майно, яке виявлено Державною виконавчою службою у Надвірнянському районі оцінено та передано на реалізацію. У зв"язку з тим, що реалізація майна не відбулась, а стягувачем - Івано - Франківською філією АТ "Укрінбанк" дане майно на баланс не прийнято, відповідно до постанови від 26.05.06. державною виконавчою службою виконавчий документ повернуто стягувачу.

19.06.06. вищевказаний виконавчий напис позивачем повторно пред"явлено до виконання Державною виконавчою службою, проте як встановлено виконавчою службою, заставодавець - позичальник ТзОВ "Спол - Продукт" відчужило заставлене майно (деревообробне обладнання), яке раніше перебувало під арештом.

Зважаючи на те, що заборгованість по кредитній угоді станом на 26.12.02. підлягала стягненню згідно вчиненого виконавчого напису нотаріуса від 27.12.02., позивач звернувся з позовом до господарського суду про стягнення з ТзОВ "Спол - Продукт" в сумі 120 947,97 грн., яка включала в себе заборгованість за період після вчинення виконавчого напису.                     Відповідно до рішення господарського суду від 17.02.05. стягнуто з боржника на користь позивача 120 947,97 грн. заборгованості за кредитною угодою. На виконання вищевказаного рішення видано наказ, який передано на виконання Державної виконавчої служби міста Івано - Франківська, проте даний наказ залишено без виконання через відсутність майна, на яке можна звернути стягнення.

04.09.06. між позивачем та відповідачем укадено договір поруки. Предметом якого є виконання поручителем - відповідачем в солідарному порядку з боржником ТзОВ "Спол - продукт" зобов"язань, які виникли з кредитної угоди №200118 від 08.08.01, укладеної між позивачем та ТзОВ "Спол - продукт" у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником до 01.11.06. передбачених вказаною угодою зобов"язань, у випадку виконання зобов"язань перед поручителем ТзОВ " Деревообробною фабрикою Бескид" на суму 206000,00 грн.

Відповідно до п.2.1. вищевказаного договору поручитель зобов"язувався виконати грошове зобов"язання боржника, яке визначено основним договором, включаючи неустойку

( відсотки, пеню), протягом п"яти банківських днів з моменту отримання зазначеної вимоги, або в іншому порядку визначеному сторонами.

Станом на 31.03.08.заборгованість по кредитній угоді №200118 від 08.08.01 склала 82 466,68 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 416456,73 грн.

Відповідно до рішення господарського суду Івано - Франківської області від 04.07.07. договір відчуження заставленого майна ТзОВ "Спол - Продукт" ( деревообробного обладнання) визнано недійсним, однак заставленого майна товариства є недостатньо для задоволення вимог позивача. Через відсутність іншого майна та коштів позичальника, за рахунок яких можливо задоволити вимоги позивача та враховуючи той факт, що постановою господароського суду Івано - Франківської області від 28.11.06. боржника - ТзОВ "Спол - Продукт" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, позивач вважає можливим задоволити свої вимоги шляхом стягнення коштів згідно договору поруки.

Відповідно до п.1.1. договору поруки від 04.09.06. відповідач відповідає за невиконання чи неналежне виконання позичальником зобов"язань, передбачених кредитним договором, у випадку виконання зобов"язань перед поручителем - ТзОВ "Деревообробною фабрикою "Бескид" в сумі 206000,00 грн.

04.03.08. відповідно до п.2.1. договору поруки від 04.09.06., позивач звернувся до відповідача з листом - вимогою про здійснення йому виплати згідно договору поруки, однак як вбачається з пояснень преставника позивача, відповідачем вищевказана вимога залишена без виконання.

Згідно ст. 15-16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.                                                                                                              Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.                                                            Згідно частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.                                                                                                              Як вбачається із приписів, які встановлено статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.                                                                                Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.                    Як визначено частиною 1 статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.                              Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'          язання боржником.                              Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.                                                                                          Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.                                                                                                              У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.                                                                                                              Доказів виконання зобов”язання щодо сплати заборгованості згідно договору поруки від 04.09.06. в сумі 206000 грн. та кредитної угоди №200118 від 08.08.01. укладеної між позивачем та ТзОВ "Спол - продукт" відповідач не подав, доводів позивача не спростував.                                        За наведених обставин, вимоги позивача щодо стягнення 206000 грн. є обгрунтованими і підлягають задоволенню.                                                                                                                         Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з ТзОВ "Радіоремсервіс", вул. Виговського, 2/1, м.Івано-Франківськ, 76000. код 23801145 на користь Івано - Франківської філії АТ "Український інноваційний банк", вул. Незалежності, 46 м. Івано - Франківськ, 76000, код 20535559 заборгованість в сумі 206000 грн., 2060,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат з інформаційно - технічного забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

рішення підписане 13.05.08

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________