ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.08
Справа № 21/204

Господарський суд Львівської області у
складі:

Головуючого судді
Масловська Л.З.

при секретарі Зубачик
Н.

За
позовною заявою: приватного
підприємства “Санні”, м. Львів,

до
відповідача -1:  Львівська міська рада, м.Львів

відповідача
-2:       фізичної особи -підприємця ОСОБА_1,
м. Львів,

відповідача
-3:       фізичної особи -підприємця ОСОБА_2,
м. Львів,

відповідача
-4:       фізичної особи -підприємця ОСОБА_3,
м. Львів,

відповідача
-5:        фізичної особи -підприємця ОСОБА_4,
м.Львів,

про
зобов'язання демонтувати встановлені малі архітектурні форми;

За
позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору -товариства з обмеженою
відповідальністю “Біля Універмагу”, м. Львів,

до
відповідача: фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1, м. Львів,

про
визнати недісним договору оренди від 21.09.2004р. та зобов'язання звільнити дах
нежитлового приміщення.

за участю
представників сторін:

від позивача             -Перунов В.-представник

від відповідачів
-  ОСОБА_5- представ.,
ОСОБА_3-спд.

Третьої особи           -Фігель Ю.О. -представ.

Суть
спору: Позовну заяву
подано приватним підприємством “Санні”, м. Львів, до відповідача -1 - Львівська
міська рада, м.Львів, відповідача -2 - фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м.
Львів, відповідача -3 - фізичної особи -підприємця ОСОБА_2, м. Львів,
відповідача - 4 - фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Львів, відповідача -5
- фізичної особи -підприємця ОСОБА_4, м. Львів, про визнання недійсним
договорів оренди від 21.09.2004 року та від 03.03.2005 року та зобов'язання
демонтувати встановлені малі архітектурні форми; а також позовної заяви третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору -товариства з обмеженою
відповідальністю “Біля Універмагу”, м. Львів, до відповідача фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1, м. Львів, про визнання недійсним договору оренди від
21.09.2004р. та зобов'язання звільнити дах нежитлового приміщення.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 09.07.2007 р. порушено провадження у справі та
призначено розгляд справи на 13.09.2007 р. Розгляд справи неодноразово відкладався
з мотивів, зазначених в ухвалах суду від 13.09.2007 р., 11.10.2007 р.,
06.11.2007 р., 14.11.2007 р., 20.11.2007 р., 27.11.2007 р., 21.12.2007 р.,
15.01.2008р., 29.01.2008р., 21.02.2008р., 06.03.2008р.,
21.03.2008р.,24.03.2008р..

Представникам
роз'яснено їх права згідно зі ст. 22 ГПК України. У відповідності до ст. 75 ГПК
України справа слухається за наявними у ній доказами.

У
судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у
позовній заяві. Ствердив, зокрема, що позивач є власником не житлових
приміщень, розташованих за адресою м. Львів, вул. В.Великого, 59б. Відповідачі
без дозволу власника встановили на даху приміщень малі архітектурні форми та
ятки, чим перешкоджають у реалізації позивачем права власності, проведення ремонту
належних йому приміщень. Знести малі архітектурні форми відповідачі
відмовляються. В судове засідання подав уточнення позовних вимог та просить та
просив залучити до участі у справі приватних підприємців ОСОБА_1 та ОСОБА_4.
Просить позов задоволити.

Представник
третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору частково
заперечив вимоги позивача та підтримав свої вимоги з мотивів, зазначених у
позовній заяві. Ствердив, зокрема, що позивач не має права вимоги до фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1, оскільки така розмістила малі архітектурні форми та
ятки не на даху приміщень позивача, а на даху не житлових приміщень, власником
яких є третя особа. В судове засідання подано уточнення позовних вимог в
частині визнання недійсним договору оренди від 21.09.2004р. З тих самих
підстав, що й позивач просить задоволити позов щодо вказаних підприємців.

Представник
відповідача-1 проти позову заперечив, ствердивши, що між відповідачами
приватними підприємцями та Львівською міською радою укладено договори оренди
землі. Відповідно до вимог ст.7 Закону України “Про розмежування земель
державної та комунальної власності” до земель комунальної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст належать усі земельні ділянки в межах
населених пунктів, крім земель приватної власності та земель віднесених до
державної власності. Спірна земельна ділянка знаходиться у комунальній
власності, тому право розпоряджатися нею має лише відповідач-1. Тому просить у
задоволенні позову відмовити.

Відповідач
ОСОБА_3, позов заперечив, пояснивши, що 03.03.2005 р. між ОСОБА_2 та Львівською
міською радою укладено договір про земельний сервітут площею 0,0057 кв.м.
терміном дії на три роки. На цій земельній ділянці і розміщено спірну малу
архітектурну форму. Також ОСОБА_3 зазначив, що на даний час саме він
використовує належну ОСОБА_2 малу архітектурну форму для здійснення
підприємницької діяльності. Відзиву по справі, однак, не надав. Просить у
задоволенні позову відмовити.

Інші
відповідачі вимог ухвал суду не виконали, відзивів по справі не надали, участь
уповноважених представників у судових засіданнях не забезпечили, хоча належним
чином повідомлялись про час та місце слухання справи.

У
відповідності до ст. 4-3 ГПК України господарським судом створено сторонам та
іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення
фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, зокрема, у
відповідності до ч. 1 ст. 38 ГПК України господарський суд витребував докази
від підприємств та організацій не залежно від їх участі у справі, вимагав
участі у процесі посадових осіб та інших працівників підприємств, органів
місцевого самоврядування, а саме управління земельних ресурсів, управління
архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради, ОКП ЛОР БТІ та
ЕО,  для дачі пояснень з питань, що
виникають під час розгляду справи.

Управління
земельних ресурсів у місті Львові надало пояснення, в якому вказали, що в
управлінні відсутня інформація про проведення відповідачами державної
реєстрації договорів оренди землі із Львівською міською радою.

Розглянувши
подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін та
третіх осіб, суд встановив.

10.06.2003р.
ПП «Санні» на підставі договору купівлі-продажу № 88/08 набуло нерухоме майно:
зал ресторану площею 858,9 м2; складські приміщення площею 1734 м2;
площадку-споруду площею 1379,3 м2 ; павільйон міні-ринку площею
1207,9 кв.м.  Зазначене майно знаходиться
по вул. В.Великого, 59Б у м. Львові.

Згідно
до п. 1.3. договору купівлі-продажу від 10.06.2003р. право власності на об'єкт
купівлі-продажу перейшло до ПП «Санні»з дати підписання акту приймання-передачі
- з 20.11.2003р. Право власності ПП «Санні» підтверджується також витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17368469 від 15.01.2008р. В

Третя
особа є власником не житлових приміщень загальною площею 233,9 кв.м.,
розташованих за адресою м. Львів, вул. Кн. Ольги, 106, що підтверджується
витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.11.2007 р.. З
договору №22/07 купівлі-продажу не житлових приміщень шляхом викупу від
09.10.2007 р. випливає, що ці приміщення складаються з літ. “Б” площею 70,3
кв.м., літ. “В” площею 51,7 кв.м., літ. “Г” площею 52,2 кв.м., літ. “Д” площею
59,7 кв.м.. Листом Обласного комунального підприємства “Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки” №370 від 13.12.2007 р. підтверджується, що
ці приміщення становлять одноповерхову окремо стоячу будівлю.

Згідно
із ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК
України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом.

Як
вбачається з плану території та позовних заяв, над приміщеннями позивача другим
ярусом розміщені малі архітектурні форми в яких здійснюють свою діяльність
фізичні особи -підприємці ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4; а над
приміщеннями третьої особи, яка заявляє самостійні вимог на предмет спору
розміщено (частково) малу архітектурну форму фізичної особи -підприємця ОСОБА_1

Доказів
одержання відповідачами згоди у власників на використання даху вказаних не
житлових приміщень суду не надано. Приватні підприємці посилаються на те, що їх
малі архітектурні форми розміщені на підставі договорів оренди землі, укладених
із Львівською міською радою. Однак, як випливає з матеріалів справи та
підтверджується довідкою та уточненою довідкою до актів обстеження Обласного
комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки”
№ 77, 85 відповідно від 06.03.08р. та 13.03.2008р., спірні малі архітектурні
форми розміщені на даху нежитлових приміщень позивача та третьої особи, а не на
договір оренди земельної ділянки від 21.09.2004 року укладений між фізичною
особою -підприємцем ОСОБА_1та Львівською міською радою. Станом на дату
вирішення справи судом строк оренди землі ОСОБА_2 за вказаним договором
закінчився. Отже, провадження стосовно даної вимоги слід припинити у зв'язку з
відсутністю предмету спору.

З
пояснень позивача та третьої особи випливає, що самовільне, без згоди
власників, розміщення на дахах не житлових приміщень малих архітектурних форм
перешкоджає здійсненню ними правомочностей власників, проведення ремонтних
робіт тощо.

Згідно
із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У
відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на власний розсуд, вчиняючи щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону, та додержуючись моральних засад
суспільства.

У
відповідності до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно
від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У
відповідності до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Також
суд дійшов висновку про під ставність вимог Позивача та третьої особи про
визнання договору оренди земельної ділянки від 21.09.2004 року укладений між
фізичною особою -підприємцемОСОБА_1та Львівською міською радою з огляду на
наступне:

Відповідно
до ст.  79 ЗК України, земельна ділянка -
це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування,
з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється
в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і
багаторічні насадження, які на ній знаходяться.

Відповідно
до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на
договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею
15 цього закону визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт
оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату;
умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в
оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі
земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві;
існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення
сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи
його частини; відповідальність сторін.

Відсутність
у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а
також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для
відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору
недійсним відповідно до закону.

Як
вбачається наведеного вище, об'єктом оренди договору є не земельна ділянка, а
частина даху приміщень, що належать на праві власності Позивачу. Таким чином
об'єкт оренди не відповідає вимогам ст. 79 ЗК України.

Відповідно
до статті 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має його
власник, або особа, якій належать майнові права. З огляду на те, що
орендодавцем за договором виступала особа не наділена правомочностями власника,
суд дійшов висновку про те, що його укладено без дотримання та укладений без
дотримання вимог щодо чинності правочину встановлених у частині першій статті
203 Цивільного кодексу України. Тому, такий договір підлягає визнанню недійсним
на підставі частини першої статті 215 Цивільного кодексу України.

Суд
також зазначає, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі»,
договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Як
встановлено вище, така реєстрація не проводилась, а тому у ПП ОСОБА_1 відсутні
права, що виникають з спірного договору оренди.

Крім
того, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання недійсним
договору земельного сервітуту від 03.03.2005 року, укладеного між Львівською
міською радою та ПП ОСОБА_2 слід провадження
у справі припинити, у відповідності до ст.80 ГПК України, у зв'язку із
закінченням строку, на який його було укладено.

Відповідно
до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачі у
встановленому законом порядку не довели підставності використання майна
позивача та третьої особи. Таким чином, позов приватного підприємства “Санні”
та третьої особи слід задоволити повністю.

Керуючись
ст.ст.321, 328, 387 ЦК України, ст.ст. 33, 41, 42 43, 49, 80, 82-85 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов приватного підприємства “Санні”
задоволити частково.

2.          Припинити провадження у справі в
частині вимоги про визнання недійсним договору про земельний сервітут від
03.03.2005р., укладений між Львівською міською радою та ПП ОСОБА_2

3.          Зобов'язати ПП ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), ПП
ОСОБА_2(АДРЕСА_2) ПП ОСОБА_3 (АДРЕСА_3) та ПП ОСОБА_4 (АДРЕСА_4) звільнити дах
будівлі шляхом демонтажу малих архітектурних форм, що знаходиться за адресою:
м. Львів, вул. В.Великого, 59Б.

4.          Стягнути з ПП ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), ПП
ОСОБА_2(АДРЕСА_2) ПП ОСОБА_3 (АДРЕСА_3) та ПП ОСОБА_4 (АДРЕСА_4) на користь
приватного підприємства “Санні” (м. Львів, вул. В.Великого, 59б) солідарно 85
грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

5.          Позов товариства з обмеженою
відповідальністю “Біля Універмагу” задоволити повністю.

6.          Визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки від 21.09.2004 року укладений між фізичною особою
-підприємцемОСОБА_1та Львівською міською радою.

7.          Зобов'язати фізичну особу -підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) демонтувати малу архітектурну форму та ятки, розташовані за
адресою м. Львів, вул. Кн. Ольги, 106 на даху нежитлових приміщень товариства з
обмеженою відповідальністю “Біля Універмагу”.

8.          Стягнути з фізичних осіб
-підприємців  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), ПП
ОСОБА_2(АДРЕСА_2) ПП ОСОБА_3 (АДРЕСА_3) та ПП ОСОБА_4 (АДРЕСА_4) на користь
товариства з обмеженою відповідальністю “Біля Універмагу” (м. Львів, вул.
В.Великого, 59б) соділарно - 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Накази
видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Суддя
Масловська Л.З.