ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 35/538

14.03.08

За позовом Комунального підприємства «Служба замовника житлово-комунальних послуг»Оболонського району м. Києва

до Малого приватного підприємства «Арфіл»

про стягнення 5 767,10 грн.

Суддя М.Є. Літвінова

Представники:

Від позивача:           Рога В.П. –предст. за довір. №50 від 17.01.2008р.

Від відповідача: Савчук М.В. –директор

Рішення прийняте 14.03.2008р., на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв‘язку з оголошеними в судовому засіданні перервами з 24.01.2008р. по 29.01.2008р., з 29.01.2008р. по 20.02.2008р., з 20.02.2008р. по 14.03.2008р.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Комунального підприємства «Служба замовника житлово-комунальних послуг»Оболонського району м. Києва до Малого приватного підприємства «Арфіл»про стягнення з відповідача на користь позивача 5 767,10 грн. боргу по платі за надані комунальні послуги, платі за утримання прибудинкової території та стягнення судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач взяті на себе згідно Договорів №12040 від 09.10.02, №12041 від 09.10.02 зобов’язання щодо сплати за надані комунальні послуги належним чином не виконував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2007р. було порушено провадження у справі №35/538, розгляд справи призначено на 27.12.2007р.

26.12.2007р. через Відділ діловодства Господарського суду м. Києва від відповідача надійшов відзив на позов з додатками.

В судовому засіданні 27.12.2007р. представником позивача були надані документи до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідачем були надані оригінали документів для огляду суду.

Відповідач проти позову заперечував та просив суд відмовити позивачу в задоволенні останнього повністю.

Ухвалою Господарського суду м. Києва № 35/538 від 27.12.2007р., на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 24.01.2008р.

В судовому засіданні 24.01.2008р. представником позивача та відповідачем були надані документи на виконання вимог ухвали суду №35/538 від 27.12.2007р.

В судовому засіданні 24.01.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва до 29.01.2008р.

До початку судового засідання, через Відділ діловодства Господарського суду м. Києва, від позивача надійшли пояснення по справі.

В судовому засіданні 29.01.2008р. відповідачем були надані письмові пояснення до матеріалів справи.

В судовому засіданні відповідачем були надані оригінали документів для огляду суду та представнику позивача.

В судовому засіданні представником позивача було надано клопотання про продовження строку вирішення спору у справі №35/538. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2008 року №35/538, на підставі ч.4 ст.69 ГПК України, строк вирішення спору у справі продовжений.

Відповідач не заперечував проти клопотання представника позивача про продовження строку вирішення спору у справі №35/538.

Судом було задоволено клопотання про продовження строку вирішення спору у справі №35/538.

Судом було оголошено про закінчення розгляду справи по суті та оголошено перерву до 20.02.2008р., для дослідження матеріалів справи, прийняття рішення у справі та виготовлення його повного тексту.

При дослідженні матеріалів справи, у суду виникла необхідність витребувати від сторін додаткові докази та письмові пояснення у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи було відкладено на 03.03.2008р.

26.02.2008р. через Відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли письмові пояснення з додатками, на виконання вимог ухвали суду від 20.02.2008р.

03.03.2008р. через Відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення з додатками, на виконання вимог ухвали суду від 20.02.2008р.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити останні в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість останнього.

Судом було оголошено перерву до 14.03.2008р., для дослідження матеріалів справи, прийняття рішення у справі та виготовлення його повного тексту.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін , Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2002 року між Комунальним підприємством «Служба замовника житлово-комунальних послуг»Оболонського району м. Києва (далі позивач) та Малим приватним підприємством «Арфіл»(далі відповідач) було укладено Договори на надання комунальних послуг та відшкодування витрат на утримання будинку та прибудинкової території №12040 та №12041 (далі Договори).

Відповідно до умов Договорів (п.п.1.1.), виконавець зобов’язуються надавати споживачеві послуги з теплопостачання, утримувати будинок та прибудинкову територію, а споживач зобов’язується здійснювати оплату за споживання і користування послугами та відшкодовувати експлуатаційні витрати на утримання будинку та прибудинкової території на умовах цих Договорів за приміщення, що знаходиться за адресою: вул. Вишгородська, 14.

Плата по цим Договорам вноситься споживачем на рахунок виконавця до 25 числа поточного місяця (п.п. 3.2. Договорів).

Згідно п.п. 3.3. Договорів, розмір щомісячного розрахунку за комунальні послуги встановлюється в залежності від фактичних витрат теплопостачання (пропорційно займаної площі) і холодної води, згідно тарифів постачальників комунальних послуг.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що в порушенні умов Договорів, відповідач взяті на себе зобов’язання, щодо сплати вартості комунальних послуг, належним чином не виконував.

Зокрема, загальна сума нарахувань за надані комунальні послуги по Договору №12040 з квітня 2001 року по травень 2007 року становить 6 187,96 грн.

Відповідачем за вказаний період було фактично сплачено грошові кошти в розмірі 2 657,35 грн.

Загальна сума нарахувань за надані комунальні послуги по Договору №12041 з лютого 2002 року по вересень 2007 року становить 7 737,57 грн.

Відповідачем за вказаний період було фактично сплачено грошові кошти в розмірі 3 277,44 грн.

У зв’язку з чим, заборгованість відповідача перед позивачем по Договору №12040 складає 1 306,97 грн.; по Договору №12041 –4 460,13 грн.

Позивачем на адресу відповідача були направлені претензії №360 від 05.04.2006р., №359 від 05.04.2006р. (наявні в матеріалах справи) з вимогою погасити існуючу заборгованість.

Проте зазначені повідомлення були залишені відповідачем без реагування.

Відповідач проти позову заперечував. У відзиві на позов зазначив наступне.

Між сторонами було підписано протоколи розбіжностей до Договору №12040 та Договору №12041 про надання комунальних послуг по нежитловому приміщенню по вул. Вишгородській, 14 у м. Києві, відповідно до яких вказані Договори вступили в сулу 25.03.2003р.

Таким чином, на думку відповідача, позовні вимоги про стягнення з останнього заборгованості за надані комунальні послуги по Договору №12040 за період з квітня 2001 року по березень 2003 року, та по Договору №12041 за період з лютого 2002 року по березень 2003 року, є необґрунтованими, оскільки в зазначені періоди між сторонами були відсутні договірні відносини.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення заборгованості за надані комунальні послуги по Договору №12040 в період з березня 2003 року по травень 2007 року, та по Договору №12041 в період з березня 2003 року по вересень 2007р., відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість останніх, з огляду на наступне.

За твердженням відповідача, останній належним чином виконував взяті на себе згідно Договорів зобов’язання щодо сплати за надані комунальні послуги.

На підтвердження вищевказаного, відповідачем до матеріалів справи були надані платіжні дорученнями за період з 07.04.2003р. по 22.11.2007р.

Крім того, відповідач зазначив, що за Договором №12041, останнім отримувались послуги тільки за постачання холодної води. Відносно послуг за теплопостачання (опалення приміщення), відповідач зауважив, що договір в цій частині між сторонами не укладався в зв’язку з відсутністю предмета договору.

Згідно протоколу розбіжностей до Договору №12041, в приміщенні, що розташоване за адресою: вул. Вишгородська, 14 в м. Києві, прилади опалення відсутні, послуги з теплопостачання відповідачу не надавались

Таким чином, по Договору № 12041 відповідач сплачував лише за постачання холодної води.

За період з 25.03.2003 по жовтень 2007р. відповідачеві були виставлені рахунки за постачання холодної води на 922,37 грн., які були оплачені з боку останнього.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вказує на відсутність заборгованості по сплаті за комунальні послуги.

Позивач в додаткових письмових поясненнях зазначив, що відповідно до роздруківки про заборгованість, заборгованість відповідача виникла в квітні 2001 року за Договором №12040 і становить -1306,97 грн., в лютому 2002 року за Договором №12401 становить – 4460,13 грн.

Відносно надання позивачем комунальних послуг в період з 04.2001р. по 09.2002 р. та з 02.2002р. по 09.2002р., то вказані послуги надавались фактично відповідачу, про що останній не заперечував.

Що стосується надання позивачем відповідачу послуг з теплопостачання за Договором №12041, то відповідно до акту №1-07/88 від 28 липня 2004 року СВП «Енергозбуд Київенерго»встановлено, що підвальні приміщення за адресою м. Київ, вул. Вишгородська, 14 в м. Києві, в яких знаходиться відповідач, числяться як опалювальні.

Відповідно до акту №7-03/313 від 28.03.2007р. АЕК «Київенерго»встановлено, що підвальні приміщення за адресою м. Київ, вул. Вишгородська, 14, числяться як опалювальні.

Відповідач у письмових поясненнях зазначив, що послуги з теплопостачання останньому не надавались у зв’язку з відсутністю приладів опалення (телекомунікаційного обладнання). Про відсутність приладів опалення прямо вказано не тільки в акті РЕК-3 Оболонського району від 22.11.1999р., а і в актах СВП «Енергозбут Київенерго»від 28.07.04 №1-07/88 та від 28.03.2007р. за №7-03/313.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами було укладено Договори на надання комунальних послуг та відшкодування витрат на утримання будинку та при будинкових територій №12040, №12041.

Датою підписання зазначених Договорів є 09 жовтня 2002р., крім того пунктом 8.1. Договорів передбачено що останні вступають в силу з 09.10.2002 року та діють по 30.12.2003р.

Проте, сторонами було надано суду, підписані та завірені печатками підприємств, протоколи розбіжностей до спірних Договорів, в яких п.8.1. Договорів в редакції відповідача декларує, що договір вступає в силу з 25.03.2003 року та діє до 30 грудня 2004р.

В ході розгляду справи, ані позивачем, ані відповідачем не було надано суду належних доказів та нормативних обґрунтувань щодо того, в якій саме редакції сторонами було погоджено умови вказаних Договорів, відповідно до зазначених протоколів розбіжностей.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті комунальних послуг за період з квітня 2001 року по травень 2007 року в розмірі 1306,97 грн. згідно Договору №12040 та за період з лютого 2002 по вересень 2007 року в розмірі 4 460,13 грн. згідно Договору №12041.

Однак, позивачем не надано суду відповідних доказів існування між сторонами договірних зобов’язань по спірним Договорам за період з квітня 2001 року по вересень 2002 року та з лютого 2002 року по вересень 2002 року.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за надані комунальні послуги по Договору № 12040 в період з квітня 2001 року по березень 2003 року, та по Договору № 12041 в період з лютого 2002 року по березень 2003 року, є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на те, що у вказані періоди між сторонами були відсутні договірні відносини.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за надані комунальні послуги по Договору №12040 в період з березня 2003 року по травень 2007 року, та по Договору №12041 в період з березня 2003 року по вересень 2007р. слід зазначити наступне.

Відповідачем до матеріалів справи було надано платіжні доручення за період з 07.04.2003р. по 22.11.2007р., з яких вбачається, що останнім здійснювались платежі за отримані комунальні послуги на підставі спірних Договорів.

Крім того, позивачем не було надано суду нормативно обґрунтованого розрахунку позовних вимог, а також відповідних доказів на підтвердження розміру суми боргу.

Посилання позивача на те, що відповідач не повністю сплачував за надані комунальні послуги згідно Договору №12041, а саме вираховував плату за опалення судом до уваги не приймаються, зважаючи на наступне.

На підтвердження надання позивачем відповідачу послуг з теплопостачання, позивачем були надані Акти №1-07/88 та №7-03/313, в яких зазначено, що підвальні приміщення за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 14, числяться як опалювальні.

Додані до матеріалів справи Акт №1-07/88 та Акт №7-03/313, відповідно до яких підвальні приміщення за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 14, числяться як опалювальні, не можуть бути сприйняті судом в якості належних доказів, оскільки вказані акти не підтверджують факту надання позивачем відповідачу послуг з теплопостачання.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не були надані суду належні докази на підтвердження викладеного в позові.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 5 767,10 грн. боргу по платі за надані комунальні послуги є не обґрунтованими, документально не підтвердженими та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя М.Є. Літвінова