ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2008 р.

№ 11/122-07-3511

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйов О.В. –головуючий

Полянський А.Г.

Фролова Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Одеської залізниці

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду від 13.11.2007 року

у справі

№ 11/122-07-3511 Господарського суду Одеської області

за позовом

Одеської залізниці

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожник"

про

розірвання договору від 03.01.198 року, угоди від 14.02.1996 року та виселення

За участю представників сторін:

від позивача:

від відповідача:

Федоренко К. В. дов. від 20.02.2008

не з’явився

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.07.2007 року по справі № 11/122-07-3511 (суддя Власова С. Г.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.11.2007 року (головуючий суддя Петров М. С., судді Колоколов С. І., Разюк Г. П.), відмовлено Одеській залізниці в позові до ТОВ «Дорожник»про розірвання договору від 03.01.1989 року та угоди від 14.02.1996 року, укладеного з Дорожніми механічними майстернями Одеської залізниці та про усунення перешкод у здійсненні права повного господарського відання щодо двоповерхової будівлі площею 400 кв. м по вул. Заньковецька, 7/9 в м. Одеса у зв’язку з недоведеністю позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням та постановою, позивач Одеська залізниця звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить оскаржені рішення та постанову скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову. В касаційній скарзі заявник стверджує про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права.

Представник відповідача в судове засідання касаційної інстанції не з’явився, відзив на касаційну скаргу не надав, хоча про дату, час та місце розгляду касаційної скарги повідомлений заздалегідь належним чином. Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду касаційної скарги за наявними матеріалами в силу особливостей розгляду справи судом касаційної інстанції, передбачених ст. ст. 1115, 1117 ГПК України.

За згодою представника позивача в судовому засіданні касаційної інстанції 20.05.2008 року оголошені вступна та резолютивна частини постанови Вищого господарського суду України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 ГПК України Вищий господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Підставою для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 03.01.1989 року між Дорожніми механічними майстернями Одеської залізниці та кооперативом «Дорожник»був укладений договір, згідно з п. 1.1 якого з метою розширення випуску товарів народного споживання та задоволення власних потреб в робочому одязі сторони домовилися спільно побудувати швейну майстерню на території Дорожніх механічних майстерень Одеської залізниці та добудувати другий поверх складського приміщення. При цьому 80% згідно з п. 2.2 договору повинен внести кооператив готівкою, а 20% - позивач безготівково. Також договором передбачено право кооперативу після закінчення будівництва експлуатувати будівлю протягом 20 років безоплатно, сплачуючи комунальні послуги по факту споживання (п. 2.3 договору).

14.02.1996 року між ТОВ «Дорожник»та Дорожніми механічними майстернями Одеської залізниці укладена угода, якою з метою забезпечення залізниці робочим одягом та поліпшення матеріального забезпечення інвалідів сторони підтвердили свої зобов’язання по договору від 03.01.1989 року.

Відмовляючи в позові, суди першої та апеляційної інстанції відхилили посилання позивача на рішення Арбітражного суду Одеської області від 29.10.95р. по справі № 9/6/11, яким встановлено, що позивач за свій рахунок побудував швейну майстерню на території Дорожніх механічних майстерень та добудував 2 поверх складського приміщення, що свідчить про невиконання умов договору відповідачем.

При цьому місцевий та апеляційний господарські суд виходили з того, що в зазначеному вище рішенні арбітражного суду йдеться про здійснення робіт по реконструкції і капітальному ремонту добудови до цеху, фактично відбулося будування 2-поверхової добудови, а також здійснення реконструкції і капітального ремонту столярного цеху. В спірному ж договорі об’єктом будівництва є швейна майстерня та 2 поверх складського приміщення. Крім того, позивачем не наданий договір від 12.07.1989 року, зазначений у вказаному рішенні арбітражного суду. Також позивачем не доведено невиконання відповідачем замовлень на пошиття робочого одягу, оскільки позивач з відповідними замовленнями до відповідача не звертався.

Згідно із ст. 651 ЦК України, на яку посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Суд касаційної інстанції вважає, що під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції не вжито всіх заходів для повного та всебічного з’ясування обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, що є порушенням ст. 43 ГПК України.

Так, оцінюючи доводи позивача про невиконання відповідачем зобов’язань щодо будівництва швейної майстерні, суд виходячи з приписів ст.ст. 42, 43, 47, 33, 34, 38 ГПК України повинен був дослідити факт виконання відповідачем умов договору в частині фінансування будівництва в розмірі 80 %.

З цією метою судам слід було витребувати пояснення від відповідача щодо розташування приміщень, які підлягали будівництву, встановити, в яких саме приміщеннях в даний час розташований відповідач та на якій підставі, порівняти їх з приміщеннями, про виселення з яких заявлений позов, витребувати у відповідача та дослідити документи, пов’язані з виконанням відповідачем умов спірного договору.

Відсутність таких документів у позивача може свідчити саме про невиконання відповідачем зобов’язань за спірним договором. Тому відповідно до вимог ст. 38 ГПК України судам слід витребувати такі документи від відповідача та дати їм оцінку.

Невиконання цих дій судом першої інстанції призвело до порушення до зазначених вище норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду в силу положень ч. 1 ст. 11110 ГПК України. Допущені судом першої інстанції недоліки не були усунені судом апеляційної інстанції, тому постанова апеляційного господарського суду також підлягає скасуванню.

Оскільки встановлення обставин справи, збирання та оцінка доказів не входить до компетенції суду касаційної інстанції в силу положень ст. ст. 1115, 1117 ГПК України, справа підлягає передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Виходячи з викладеного, касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Під час нового розгляду суду першої інстанції слід врахувати викладене, встановити, чи займає відповідач спірне приміщення та на якій підставі, чи були ним виконані зобов’язання по спірному договору, зокрема, щодо фінансування 80% будівництва, витребувати докази на підтвердження цих обставин з врахуванням положень ст. ст. 34, 36, 38 ГПК України, та вирішити спір відповідно до законодавства.

Керуючись ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Одеської залізниці задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.11.2007 року по справі № 11/122-07-3511 Господарського суду Одеської області та рішення Господарського суду Одеської області від 16.07.2007 року по справі №11/122-07-3511 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Головуючий суддя О. В. Муравйов

Судді А. Г. Полянський

Г. М. Фролова