ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.08                                                                                 Справа № 7/106.

Суддя Шеліхіна Р.М.,розглянувши матеріали справи за позовом

Луганського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Луганського відділення Донецької залізної дороги, м. Луганськ

І-го відповідача ДВАТ шахти ім. Артема, м. Артемівськ Луганської області

ІІ-го відповідача ДП "Луганськпогрузтранс", с. Ювілейне Луганської області

про стягнення 1152 грн. 00 коп.

при секретарі судового засідання Маценко О.В.

в присутності представників сторін:

від заявника –представник не прибув;

від позивача –Кулєшова О.О., довіреність від 10.11.07 №71-01/4217;

від 1-го відповідача –Попельнуха В.І., довіреність від 21.01.08.№ 03/5-24;

від 2-го відповідача –представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Суть спору: про стягнення 1152 грн. 00 коп. штрафу за невиконання плану перевезень.

Представник 1-го відповідача відзиву на позовну заяву не надав, участі компетентного представника не забезпечив.

Представник 2-відповідача відзивом від 05.05.08. № 07/394 заперечив проти позову, у зв’язку з тим, що позивачем здійснено розрахунок штрафу на підставі затверджених наказом Міністерства транспорту України ставок за користування вагонами та контейнерами залізниці від 02.02.99. № 53,від 25.02.99. №113, які рішенням Вищого арбітражного суду України по справі № 3/38 від 01.11.99 визнані недійсними, що унеможливлює застосування вказаної статті.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що належною назвою 2-го відповідача є Державне відкрите акціонерне товариство підприємство «Шахта ім. Артема»- дочірнього підприємства ДХК «Луганськвугілля».

Позивачем до суду надано Наказ Міністерства транспорту України від 29.03.99.№ 176 , яким зазначено що з 01.07.99 Луганській відділок Донецької залізниці реорганізовано в Луганське регіональне представництво Донецької залізниці на правах відокремленого структурного підрозділу Донецької залізниці. Та п.2 зазначеного Наказу встановлено, що Донецька залізниця є правонаступником майнових прав і обов’язків реорганізованих відділків.

Наказом по Донецькій залізниці № 228/н від 15.05.00 Луганське регіональне представництво Донецької залізниці з 01.06.00 реорганізовано шляхом перетворення у Луганську дирекцію залізничних перевезень Донецької залізниці.

Згідно зі статтею 25 ГПК України в разі вибуття однієї з сторін у спірному або встановленому рішенням господарського суду правовідношенні внаслідок реорганізації підприємства чи організації господарський суд здійснює заміну цієї сторони її правонаступником, вказуючи про це в рішенні або ухвалі. Усі дії, вчинені в процесі до вступу правонаступника, є обов’язковими для нього в такій же мірі, в якій вони були б обов’язковими для особи, яку він замінив. Правонаступництво можливе на будь-якій стадії судового процесу.

За таких обставин, необхідно здійснити заміну позивача Луганського відділення Донецької залізниці його правонаступником Державним підприємством "Донецька залізниця", м. Донецьк, вул. Артема, 68, в особі Луганської дирекції залізничних перевезень, м. Луганськ, вул. Кірова, 44.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно зі ст. 106 Статуту Залізниць і наказу № 174 від 08.05.98 за користування над встановлені строки вагонів поданих під навантаження та вивантаження або перевантаження засобами вантажовідправника або вантажоотримувача, з останніх стягується штраф. Відповідно до облікової картки № Н/75 у зв’язку з тим, що відповідачем не було виконано план перевезень по станції Кіпучая, останньому за вересень 1998р. нарахований штраф у розмірі 1152 грн. 00 коп.

Оцінивши матеріали справи та доводи позивача у їх сукупності, суд, прийшов до наступного.

Позивач при зверненні з даним позовом до суду посилається на норми Статуту залізниць України, які передбачали нарахування відповідного штрафу за невиконання відповідачем плану перевезень.

Діюча редакція статті 119 Статуту залізниць України передбачає, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портів, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата.

Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Тобто діюча редакція Статуту не містить такого поняття, як невиконання плану перевезень та штраф за нього.

Частиною 2 ст. 5 ЦК України визначено, що якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, що втратив силу, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов’язків, які виникли після моменту набрання ним сили.

Відповідно до статті 8 ЦК України цивільні відносини, не врегульовані цим кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, регулюються тими правовими нормами, які регулюють схожі за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

При неможливості застосування аналогії закону для регулювання цивільних правовідносин, вони регулюються відповідно загальними принципами цивільного законодавства (аналогія права).

Як було вказано вище, нормативний акт, на підставі якого позивач нарахував штрафні санкції на цей час не діє, в той же час положеннями діючого Статуту залізниць, нарахування штрафу за понаднормативне користування вагонами або невиконання плану перевезень не передбачено.

Також вказані правовідносини не врегульовані загальними принципами цивільного законодавства. Тобто у даному випадку неможливо застосувати ані аналогію закону ані аналогію права.

Приймаючи до уваги викладене, у задоволенні позову слід відмовити.

Питання щодо розподілу судових витрат не вирішується, оскільки прокурор звільнений від їх сплати.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1.          У задоволені позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання - 20.05.2008.

Суддя Р.М.Шеліхіна