СУД
Ухвала

Іменем України

05
березня 2008 року

Справа
№ 2-6/15437-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді
Лисенко В.А.,

суддів
Фенько Т.П.,

Ткаченка М.І.,

секретар
судового засідання                                        Запорожець Т.О.

за участю
представників сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився,

розглянувши
апеляційну скаргу
Кримського управління з питань банкрутства Міністерства економіки та з питань
Європейської інтеграції України на постанову господарського суду Автономної
Республіки Крим (суддя  Шкуро В.М.) від
27.11.2008 по справі № 2-6/15437-2007А

за
позовом           фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, місто Сімферополь, 95050)

до           Кримського
управління з питань банкрутства Міністерства економіки та з питань Європейської
інтеграції України (вул. Київська, 81, каб. 401, місто Сімферополь, 95034)

про
скасування розпорядження

ВСТАНОВИВ:

Фізична
особа - підприємець ОСОБА_1. звернулася до господарського суду Автономної
Республіки Крим з позовом про скасування розпорядження Кримського управління з
питань банкрутства Міністерства економіки України „Про усунення порушень
ліцензійних умов ведення господарської діяльності арбітражним керуючим
(розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) № 43 від 17.11.2006.

Позовні
вимоги мотивовані відсутністю правових підстав для видання оспорюванного
розпорядження, оскільки виявлені перевіркою порушення були усунути до його
видання. Крім того, оспорюване розпорядження в порушення вимог Порядку контролю
за додержанням ліцензійних умов провадження господарської діяльності
арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів),
затвердженого наказом Державного комітету України з питань регуляторної
політики та підприємництва Міністерства економіки та з питань європейської
інтеграції України № 22/35 від 13.02.2002, оформлено у вигляді попередження та
не містить переліку порушень, які необхідно усунути, і строків для їх усунення.

Відповідач
позов не визнав. У відзиві на позовну заяву зазначив, що норми Порядку контролю
за додержанням ліцензійних умов провадження господарської діяльності
арбітражних керуючих не забороняють органу ліцензування виносити розпорядження
про усунення порушень ліцензійних умов з попередженням про недопущення в
подальшій діяльності виявлених порушень. Також названий Порядок не визначає
конкретної форми та змісту розпорядження та не встановлює конкретні строки
виконання розпорядження.

Постановою
господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.11.2007 (суддя Шкуро  В.М.)
у справі №  2-6/15437-2007А позов
задоволено.

Визнано
протиправним та скасовано розпорядження Кримського управління з питань
банкрутства Міністерства економіки „Про усунення порушень ліцензійних умов
ведення господарської діяльності арбітражним керуючим (розпорядником майна,
керуючим санацією, ліквідатором)" № 43 від 17.11.2006.

Стягнуто
з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
судові витрати по оплаті державного мита у сумі 3,40 грн.

Постанова
суду мотивована тим, що відсутні правові підстави для винесення спірного
розпорядження.

Не
погодившись з постановою суду, Кримське
управління з питань
банкрутства  міністерства
економіки та з питань європейської  інтеграції  України
направив апеляційну скаргу.

Доводи
апеляційної скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції неправильно
застосував положення Порядку контролю за дотриманням  ліцензійних умов здійснення  господарської діяльності  арбітражних керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого
наказом  Державного комітету
України з питань  регуляторної політики і
підприємництва і Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції
України від 13.02.2002  № 22/35 (далі
-Порядок).

Кримське  управління з питань банкрутства не
погоджується  з висновком господарського
суду щодо застосування пункту 6.1 Розділу 6 Порядку. Порядок контролю не
містить  обов'язковість  приписів в розпорядженні щодо усунення
виявлених перевіркою  порушень  ліцензійних умов, і, як наслідок,  також спосіб їх усунення  та строк необхідний  для цього. Стаття 20 Закону України „Про
ліцензування  певних видів господарської
діяльності” № 1775-III від 01.06.2000  не
містить умови  невидавання  розпорядження
в разі добровільного  усунення
виявлених порушень ліцензійних умов ліцензіатом, а також не містить
обов'язку  органу контролю  вказувати спосіб та строки  усунення ліцензіатом порушень ліцензійних
умов. Насамперед, згідно з частиною 13 статті 20 Закону України „Про
ліцензування певних видів господарської діяльності” № 1775-III від
01.06.2000   передбачено обов'язок  органу
ліцензування видати розпорядження про усунення порушень ліцензійних
умов, або прийняти рішення щодо анулювання ліцензії. Таким чином,  зазначеною нормою передбачений виключний   перелік
обов'язків органу ліцензування в разі виявлення порушень  і складання акту.  Стаття 20 Закону передбачає  обов'язок ліцензіата  повідомити орган ліцензування про усунення
порушень в строк, установлений у розпорядженні. Більш детальніше доводи вказані
у скарзі.

У
відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої
інстанції без змін, а скаргу -без задоволення.

Розпорядженням
заступника голови судової палати Севастопольського апеляційного господарського
суду від 05.03.2008 змінено склад судової колегії, суддю Котлярову О.Л.
замінено на суддю Фенько Т.П.

В
судове засідання представники сторін не з'явились, про час та місце розгляду
апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Судова
колегія розглядає справу за відсутністю сторін, оскільки відповідно до частини
4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове
засідання сторін або інших осіб, належним чином повідомлених про дату, час і
місце апеляційного розгляду, не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши
постанову суду першої інстанції відповідно до статей 195, 196 Кодексу
адміністративного судочинства України, судова колегія встановила таке.

Підприємець
ОСОБА_1. здійснює діяльність арбітражних керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) на підставі ліцензії серії НОМЕР_1(а.с. 5).

Кримським
управлінням з питань банкрутства Міністерства економіки України (далі - орган
контролю) проведена планова перевірка дотримання арбітражним керуючим ОСОБА_1.
ліцензійних умов провадження і господарської діяльності арбітражних керуючих.
За результатами планової перевірки складено відповідний акт № 36 від 03.11.2006
(а.с. 6-9). У подальшому на підставі акту 17.11.2006 Кримським управлінням з
питань банкрутства Міністерства економіки України видане розпорядження „Про
усунення порушень ліцензійних умов ведення господарської діяльності арбітражним
керуючим розпорядником майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 43 (надалі
-розпорядження) (а.с.12).

У
розпорядженні зазначені наступні, із встановлених актом, порушення ліцензійних
умов:

при
виконанні повноважень розпорядника майна та ліквідатора Товариства з обмеженою
відповідальністю „Гвардійське" арбітражний керуючий ОСОБА_1. невірно
визначила кількість голосів Сімферопольського районного центру зайнятості через
помилкове включення розміру вимог 6-ї черги до складу голосів;

при
виконанні повноважень розпорядника майна КСП „Колгосп „Більшовик"
арбітражний керуючий ОСОБА_1. також невірно визначила кількість голосів
Кримського державного підприємства „Універсал-Авіа" через помилкове
включення розміру вимог 6-ї черги до складу голосів;

при
виконанні повноважень ліквідатора АТЗТ „Атлант-Холдінг" арбітражний
керуючий ОСОБА_1. із запізненням на 29 днів опублікувала у офіційних друкованих
органах відомості про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Розпорядження
містить попередження арбітражного керуючого ОСОБА_1. в подальшій діяльності не
допускати аналогічних (повторних) порушень ліцензійних умов ведення
господарської діяльності, які були допущені у справах про банкрутство
Товариства з обмеженою відповідальністю „Гвардійське", КСП „Колгосп Більшовик"
та АТЗТ „Атлант-Холдінг".

Статтею
19 Конституції України встановлено обов'язок органів державної влади діяти
тільки на підставах, у межах повноважень і способів, які передбачені
Конституцією і законами України.

Відповідно
до пункту 6.1 Розділу 6 Порядку контролю за додержанням ліцензійних умов
провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Державного комітету
України з питань регуляторної політики та підприємництва Міністерства економіки
та з питань європейської інтеграції України № 22/35 від 13.02.2002 (далі -
Порядку контролю), орган контролю не пізніше десяти робочих днів з дати
складання акта перевірки порушень ліцензійних умов видає розпорядження про
усунення порушень ліцензійних умов або орган ліцензування приймає рішення про
анулювання ліцензії.

Зі
змісту наведеної норми слідує, що розпорядження в обов'язковому порядку має
містити приписи щодо усунення виявлених перевіркою порушень ліцензійних умов,
а, як наслідок, також спосіб їх усунення та строк необхідний для цього. Адже за
відсутності вказівки на спосіб і строк усунення порушень, втрачається сама
можливість контролю за виконанням розпорядження ліцензіатом. До того ж на
необхідність встановлення у розпорядженні строку для усунення порушень є
імперативна вказівка у частині 14 статті 20 Закону України „Про ліцензування
певних видів господарської діяльності" № 1775-III від 01.06.2000.

І
хоча у розпорядженні є посилання на статтю 20 Закону України „Про ліцензування
певних видів господарської діяльності" № 1775-III від 01.06.2000, але у
ньому не зазначені спосіб, у який має бути усунуте порушення ліцензійних умов
та строк для їх усунення, а міститься лише попередження на майбутнє.

На
цій підставі суд першої інстанції
правильно встановив  порушення в
даному випадку суб'єктом владних повноважень - Кримським управлінням з питань
банкрутства Міністерства економіки України, як органом контролю, способу своєї
діяльності, який полягає у прийнятті лише правомочних розпоряджень, які б
відповідали вимогам, що пред'являються нормативними актами до таких документів.

Окрім
викладеного, пунктом 6.2 Розділу 6 Порядку контролю передбачено, що у разі
усунення виявлених перевіркою порушень у десятиденний термін та надання органу
контролю відповідних документів розпорядження про усунення порушень ліцензійних
умов не видається.

Листом
від 08.11.2006 вих. № 339, який одержано управлінням 08.11.2006 (а.с.10)
позивач повідомив орган контролю про усунення порушень в частині визначення кількості
голосів Сімферопольського районного центру зайнятості шляхом їх перерахування,
про що кредитора було повідомлено листом від 07.11.2007 вих. № 337 (а.с.27). В
подальшому у роботі комітету кредиторів Сімферопольський районний центр
зайнятості приймав участь із зменшеною кількістю голосів, що видно з протоколу
№9 від 11.01.2007р. (а.с.28).

Стосовно
запізнення з публікацією відомостей про визнання АТЗТ „Атлант-Холдінг"
банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, позивач не погодився, що це є
порушення строків, посилаючись на відсутність у частині 4 статті 39 Закону
України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" № 2343-XII від 14.05.1992 (далі -Закон) вказівки на будь-які
строки публікації відповідного оголошення.

Згідно
частини 4 статті 39 Закону у офіційних друкованих органах має бути опубліковане
повідомлення про поновлення провадження у справі про банкрутство, що є
наслідком розірвання мирової угоди, а не визнання боржника банкрутом, позаяк
боржник АТЗТ „Атлант-Холдінг" був визнаний банкрутом постановою
господарського суду Автономної Республіки Крим від 08.07.2004 (а.с.36-40).

Тому
судова колегія  погоджується з висновком
суду першої інстанції, що визначений у частині 3 статті 23 Закону п'ятиденний
строк для опублікування відомостей про визнання боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури не може застосовуватися до публікації згідно частини 4
статті 39 Закону повідомлення про поновлення провадження у справі про
банкрутство. Отже зазначене у розпорядженні як порушення ліцензійних умов
запізнення із публікацією насправді не є порушенням.

Можливість
усунення порушень у справі про банкрутство КСП „Колгосп „Більшовик"
взагалі відсутня внаслідок припинення провадження у справі до видання спірного
розпорядження, про що орган контролю було повідомлено ліквідатором ОСОБА_1.
08.11.2006 у встановленій формі (а.с.35). Це унеможливлює видання 17.11.2006
органом контролю розпорядження про усунення вказаного порушення ліцензійних
умов.

Щодо
неправильного визначення кількості голосів у справі про банкрутство Товариства
з обмеженою відповідальністю „Гвардійське", то усунення виявлених
перевіркою порушень згідно пункту 6.2 Розділу 6 Порядку контролю взагалі
виключає саму можливість видання органом контролю будь-якого розпорядження про
усунення порушень ліцензійних умов.

Згідно
статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а стаття 16
Цивільного кодексу України передбачає право особи на звернення до суду за
захистом свого особистого немайнового чи майнового права і інтересу. Частиною 2
статті 16 Цивільного кодексу України, частиною 2 статті 20 Господарського
кодексу України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема
це визнання незаконним та скасуванні акту індивідуальної дії, виданий органом
державної влади.

Зважаючи
на порушення Кримським управлінням з питань банкрутства Міністерства економіки
України при прийнятті оскаржуваного
розпорядження,  конституційної норми
щодо  обов'язку органів державної
влади діяти тільки на підставах і у спосіб, які передбачені    Конституцією    і
законами    України,    суд
першої інстанції  дійшов
правильного висновку    про
протиправність   розпорядження   „Про
усунення   порушень   ліцензійних
умов   ведення господарської   діяльності
арбітражним   керуючим   (розпорядником   майна,
керуючим санацією, ліквідатором) № 43 від 17.11.2006, та, як наслідок,
необхідності його скасування.

Доводи
апеляційної скарги не приймаються до уваги, оскільки вони спростовуються  обставинами справи.

Згідно
статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної
інстанції  залишає  апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову чи  ухвалу суду  без змін, якщо визнає, що суд  першої інстанції  правильно встановив обставини справи і
прийняв судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального
права.

На
підставі такого судова колегія залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін.

Керуючись статтями 195,
196, 198 (пункт 1), 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Кримського управління з питань банкрутства Міністерства економіки та з
питань Європейської інтеграції України залишити без задоволення.

Постанову
господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.11.2007 у справі №
2-6/15437-2007А залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу
може бути оскаржено в порядку і строки, передбачені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.А.
Лисенко

Судді
Т.П. Фенько

М.І. Ткаченко