ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 07/1322а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2008 р.

11год. 00хв., м. Черкаси

За позовом державної податкової інспекції у місті Черкаси

до приватного підприємства „Сільгоспагросервіс”

про стягнення 6092грн. 78коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Сиволовська О.І..

Представники сторін:

від позивача: Павленко М.В. - за довіреністю від 11.01.2008р., Піхота С.В. –за довіреністю від 10.04.2008р.

від відповідача: не прибули.

Заявлено позов про стягнення за рахунок активів відповідача в доход бюджету 6092грн. 78коп. податкового боргу станом на 26.01.2008р., у тому числі: 2463грн. 27коп. з податку на прибуток та 3629грн. 51коп. з податку на додану вартість.

У засіданні суду представники позивача позов підтримали з викладених у ньому підстав.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання суду, проте його представник в судове засідання не прибув.

Заперечень проти позову відповідач не подав.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд встановив наступне.

3 квітня 2001р. Черкаським міським виконавчим комітетом була проведена державна реєстрація відповідача як суб’єкта підприємницької діяльності-юридичної особи.

10 квітня 2001р. відповідач був узятий позивачем на облік як платник податків.

20 квітня 2001р. відповідач був зареєстрований позивачем в установленому порядку як платник податку на додану вартість.

Станом на 26.01.2008р. у відповідача утворився податковий борг у сумі 6092грн. 78коп., у тому числі:

2463грн. 27коп. з податку на прибуток, який виник внаслідок не сплати відповідачем в установлений строк 1783грн. 27коп. податкового зобов’язання з цього податку, самостійно нарахованого і узгодженого відповідачем за поданими ним позивачу податковими деклараціями з податку на прибуток за перший квартал 2006р. та за перше півріччя 2006р. і 680грн. штрафу, передбаченого пп. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону України від 21.12.2000р. №2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі –Закон №2181-ІІІ) за неподання податкових декларацій з податку на прибуток за три квартали 2006р., за одинадцять місяців 2006р., за 2006р. і за перший квартал 2007р., застосованого і узгодженого відповідачем за надісланим позивачем відповідачу по пошті рекомендованим листом з повідомленням про вручення податковим повідомленням-рішенням від 16.06.2007р. №/0.

3629грн. 51коп. з податку на додану вартість, який виник внаслідок не сплати відповідачем в установлений строк 2364грн. 86коп. податкового зобов’язання з цього податку, самостійно нарахованого і узгодженого відповідачем за поданими ним позивачу податковими деклараціями з податку на додану вартість за лютий, березень, червень 2006р., 1020грн. штрафу, передбаченого пп. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону №2181-ІІІ, за неподання податкових декларацій з податку на додану вартість за липень, серпень, вересень, жовтень 2006р, червень, липень 2007р., застосованого і узгодженого відповідачем за надісланими позивачем відповідачу по пошті рекомендованими листами з повідомленнями про вручення податковими повідомленнями-рішеннями від 26.09.2006р. №/0, від 02.11.2006р. №/0, від 12.12.2006р. №/0, від 02.08.2007р. №/0, від 17.09.2007р. №/0 а також 244грн. 65коп. штрафу, передбаченого пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону №2181-ІІІ за порушення граничних строків сплати узгоджених сум податкового зобов’язання з податку на додану вартість, застосованого і узгодженого за надісланими позивачем відповідачу по пошті рекомендованим листом з повідомленням про вручення податковими повідомленнями-рішеннями від 04.04.2006р. №/0, від 04.04.2006р. №/0.

Після 26.01.2008р. станом на день прийняття господарським судом цієї постанови відповідач вказану вище суму податкового боргу в розмірі 6092грн. 78коп. не погасив.

Згідно з п.1.1 ст. 1 Закону №2181-ІІІ платниками податків є юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Пункти 1.2 та 1.3 ст. 1 Закону №2181-ІІІ визначають термін „податкове зобов'язання” як зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України, а термін „податковий борг” як податкове зобов’язання, самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання.

Пункт 1.6 ст. 1 Закону №2181-ІІІ термін „примусове стягнення” визначає як звернення стягнення на активи платника податків у рахунок погашення його податкового боргу, без попереднього узгодження його суми таким платником податків.

Пункт 1.9 ст. 1 Закону №2181-ІІІ термін „податкове повідомлення” визначає як письмове повідомлення контролюючого органу про обов'язок платника податків сплатити суму податкового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Підпунктом 2.3.1 п.2.3 ст. 2 Закону №2181-ІІІ встановлено, що органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу, є виключно податкові органи, а також державні виконавці у межах їх компетенції.

Підпункт 3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону №2181-ІІІ передбачає можливість примусового стягнення за рішенням суду активів платника податків у рахунок погашення його податкового боргу. При цьому вказаний Закон не ставить у залежність можливість примусового стягнення податкового боргу за рішенням суду від вжиття контролюючим органом та органом стягнення передбачених чинним законодавством позасудових заходів з погашення податкового боргу.

Згідно з п. 5.1 ст. 5 Закону №2181-ІІІ податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Підпунктом 5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону №2181-ІІІ встановлено, що податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Відповідно до пп. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону №2181-ІІІ у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Контролюючий орган зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів від дня отримання скарги платника податків на його адресу поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. У разі коли контролюючий орган надсилає платнику податків рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий платник податків має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до контролюючого органу вищого рівня, а при повторному повному або частковому незадоволенні скарги –до контролюючого органу вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на нього.

Згідно з пп. 5.3.1 п.5.3 ст. 5 Закону №2181-ІІІ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пп. 4.1.4 п. 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації. У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Підпунктом 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону №2181-ІІІ встановлено, що платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Відповідно до пп. 17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону №2181-ІІІ у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов’язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов’язаний сплатити штраф у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, - у розмірі десяти відсотків суми податкового боргу;

при затримці від 31 до 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, - у розмірі п’ятдесяти відсотків суми податкового боргу;

Пункт 17.3 ст. 17 Закону №2181-ІІІ передбачає, що сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум.

Пункт 11 ст. 11 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” передбачає право органів державної податкової служби застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства позивач має право на примусове стягнення з відповідача заявленої у позові суми податкового боргу.

Таким чином, позов позивача підлягає задоволенню. Судовий збір у сумі 60грн. 93коп. підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути за рахунок активів приватного підприємства „Сільгоспагросервіс” (вул. Пастерівська, буд.11, кв.70, м. Черкаси, 18005, ідентифікаційний код 31423879):

- в доход Державного бюджету України через державну податкову інспекцію у м. Черкаси (вул. Хрещатик, буд. 235, м. Черкаси, ідентифікаційний код 34503595) –6092грн. 78коп. податкового боргу;

- в доход Державного бюджету України через державну податкову інспекцію у м. Черкаси (вул. Хрещатик, буд. 235, м. Черкаси, ідентифікаційний код 34503595) для зарахування на реєстраційний рахунок УДК у м. Черкаси №0002 в головному управлінні державного казначейства України в Черкаській області, МФО 854018, - 60грн. 93коп. судового збору.

Ця постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного господарського суду шляхом подання через господарський суд Черкаської області заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення постанови і апеляційної скарги - протягом двадцяти днів після подання такої заяви.

Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

У разі своєчасного подання заяви про апеляційне оскарження і неподання апеляційної скарги у встановлений строк, ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ                      Дорошенко М.В.