ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.08

Справа №АС13/575-07нр.

Господарський суд Сумської області у складі:

головуючого судді:                     Гудима В.Д.

при секретарі судового засідання:           Сугоняко Н.В., розглянув справу

за позовом управління Пенсійного фонду України в Глухівському районі

до відповідача – відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Глухів

про стягнення 1240 грн. 13 коп.

За участю представників сторін:

Від позивача – предст. Нездоймишапка О.О.

Від відповідача – предст. Сергієнко В.П. (дов. № 01-5 від 03.01.08р.)

Суть спору: позивач просить суд визнати зобов’язати відповідача вчинити дії по підписанню Акта щомісячної звірки витрат особових справ потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на пенсії, у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з квітня 2006 року по вересень 2007 року у кількості однієї особи, згідно списку пенсіонера, якому виплачено пенсії, що додається та Акти звірки відносно громадянина Худан Володимира Михайловича з квітня 2006 року по вересень 2007 року.

Постановою господарського суду Сумської області від 03.12.07 р. позов задоволено повністю шляхом зобов’язання відповідача вчинити дії по підписанню Акта щомісячної звірки витрат особових справ потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії, у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з квітня 2006 року по вересень 2007 року у кількості однієї особи, згідно списку пенсіонера, якому виплачено пенсії, що додається та Акти звірки відносно громадянина Худан Володимира Михайловича з квітня 2006 року по вересень 2007 року.

Відповідачем було подано апеляційну скаргу № 543 від 25.12.07 р. на постанову господарського суду Сумської області від 03.12.07 р.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.03.08 р. апеляційну скаргу відповідача задоволено частково, постанову господарського суду Сумської області скасовано, справу направлено до Господарського суду Сумської області на новий розгляд в іншому складі відповідно до п. 6 ч.1 ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач подав заяву про зміну позовних вимог № 2061/8-08 від 5.05.08р. в якій просить суд стягнути з відповідача 1240 грн. 13 коп. заборгованості по відшкодуванню виплаченої пенсії по актом звірки відносно громадянина Худана Володимира Михайловича з квітня 2006 року по вересень 2007 року.

Відповідач проти змінених позовних вимог заперечує повністю та просить суд відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Відповідно до ст. 15 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 23.09.1999 року №1105-XIV страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Згідно з пп. “г” та “д”п.1 ст. 21 Закону Фонд зобов‘язаний в установленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівнику внаслідок ушкодження здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання.

Відповідно до абзацу 2 ст. 2 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, особи, право яких на відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов’язаних з виконанням ними трудових обов’язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасних випадків відповідно до Закону.

Відповідно до п. 2 ст. 7 Закону України “Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 22.02.2001 року № 2272-ІІІ Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4 та зареєстрованого 16.05.2003 року в Міністерстві юстиції України, визначено механізм відшкодування Фондом на централізованому рівні витрат Пенсійного фонду, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, разом з відділенням виконавчої дирекції Фонду складають Акт щомісячної звірки витрат особових справ потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі-Акт), в якому визначають загальну суму витрат. На підставі Акту узгоджується довідка про відшкодування, згідно з якою на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, Фонд перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 10 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування” особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв‘язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви з усіма необхідними документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону, переведення з одного виду пенсії на інший проводиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами. Призначення пенсій по інвалідності та трудовому каліцтву і продовження її виплати проводилось по Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не здійснено відшкодування виплаченої пенсії за актами звірки за період з квітня 2006 року по вересень 2007 року, відповідно однієї особи –Худан Володимира Михайловича, що отримав трудове каліцтво 14.10.1984 року в установі ОЕ-256/20 Вологодської області РФ, внаслідок якого потерпілого визнано інвалідом третьої групи, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість в сумі 1240 грн. 13 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, відповідно до рішення Глухівського відділу соціального захисту населення від 14.03.1991 року Худан Володимиру Михайловичу було призначено пенсію по трудовому каліцтву, яка, як зазначив позивач, виплачується по теперішній час ПФУ в Глухівському районі.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог посилається на те, що позивач повинен вирішувати питання відшкодування пенсій інвалідам, які отримали трудове каліцтво на території держав СНД і колишнього Радянського Союзу згідно Міжнародних угод в галузі забезпечення.

Господарський суд вважає посилання відповідача про поширення на спірні відносини положень Угоди про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, завданої працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків, підписаної 09.09.94 між частиною держав колишнього СРСР не обґрунтованими.

Так, статтею 2 цієї Угоди передбачено, що відшкодування шкоди, завданої працівнику внаслідок трудового каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (у тому числі при настанні втрати працездатності в результаті нещасного випадку на виробництві, пов'язаного з виконанням працівниками трудових обов'язків, після переїзду потерпілого на територію іншої сторони), смерті здійснюється роботодавцем сторони, законодавство якої поширювалось на працівника в момент одержання каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті. Роботодавець, відповідальний за завдання шкоди, здійснює її відшкодування відповідно до свого національного законодавства.

Зі змісту цієї норми випливає, що вона регулює інші відносини, а не ті, які є предметом спору в нашій справі та пов'язані з відшкодуванням витрат ПФУ, понесених у зв'язку з виплатою пенсій особам, які стали інвалідами внаслідок нещасного випадку на виробництві на території інших республік СРСР до проголошення Україною незалежності.

Відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення від 13.03.92 пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць даної угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні розрахунки між державами можуть проводитися лише на підставі двосторонніх договорів.

Таким чином, страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, яка стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, а в разі виплати такої органами Пенсійного фонду України - відшкодувати останньому витрати, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Враховуючи вищевикладені обставини, господарський суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 1240 грн. 13 коп. заборгованості по відшкодуванню виплаченої пенсії по актам звірки відносно громадянина Худана Володимира Михайловича з квітня 2006 року по вересень 2007 року є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

С У Д ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Глухів (41400, Сумська область, м. Глухів, вул. Шевченка, 10, код 24014366) на користь Управління Пенсійного фонду України в Глухівському районі, Сумська область, м. Глухів, вул. Києво – Московська, 8 (п/р , в Глухівському відділенні Ощадбанку № 241, МФО 337643, код 21129755) 1240 грн. 13 коп. заборгованості, видати виконавчий лист після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ                                                                                 В.Д.Гудим