ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.04.2008

Справа №2-27/3121-2006

За позовом – ВАТ “Керченський металургійний комбінат”, м. Керч, вул.. В. Белик, 12, ( ЗКПО 00191493)

До відповідача – ДПІ в м. Керч АР Крим, м. Керч, вул. Борзенько, 40.

Треті особи – 1. Керченську міську Раду, м. Керч.

2)          Управління земельних ресурсів, м. Керч;

3)Фонд майна АРК, м. Сімферополь;

4)ЧПКП “Медсервіс”, м. Керч,

5) Фірма «Воля», м. Керч;

6) Фірма «Реал-Інвест» м. Керч,

7) СПД Лаврушко Т.Г., м. Керч;

8) СПД Пігасін Ю.Г., м. Керч;

9) СПД Виноградов І.А., м. Керч;

10) СПД Цуканова, м. Керч;

11) ТОВ «Восточний Крим», м. Керч;

12) ТОВ «Крим-Донбасс», м. Керч.

Про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Пономаренко Н. О.

Від позивачів – Нормберг, дор. у справі.

Від відповідача – не з’явився.

Треті особи - 1. не з’явився.

2. не з’явився.

3. не з’явився.

4. не з’явився.

5. не з’явився.

6. не з’явився.

7. не з’явився.

8. не з’явився.

9. не з’явився.

10. не з’явився.

11. не з’явився.

12. не з’явився.

Сутність справи: Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача Керченська МДПІ, м. Керч про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що території приборобудівельного виробництва ВАТ “Керченський металургійного комбінату” з дозволу податкового керуючого Кургузовой О. В., призначеної наказом ДПІ в м. Керч від 31.10.2001 р. №79, було продано ряд будівель і споруд третім особам. Всього загальна площа під проданими будинками і спорудами складає під промисловою площадкою 8,0527 га., і санітарна зона площею 2, 14 га. Відповідно до ст.. 15 Закону України “Про плату за землю” власники землі і землекористувачі сплачують земельний податок з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Таким чином, позивач вважає, що оплата земельного податку, що знаходиться під проданими будівлями і спорудами не є обов’язком позивача. З дня виникнення права власності або права користування земельними ділянками, тобто з моменту придбання права на будинки і споруди, власники земельних ділянок або землекористувачі забов’язані сплачувати земельні податки.

Відповідач у відзиві на позов повідомив про те, що відповідно до наданих позивачем розрахунків по земельному податку за 2004 р. і 2005 р. встановлена різниця у розмірі 10,1927 га. Відповідач вказує, що позивачем в розрахунку земельного податку за 2005 р. не були задекларовані земельні ділянки під промисловою площадкою по вул. Вокзальне шосе, 28/ вул. Еременко, 7, загальною площею 8, 0527 га. і санітарною зоною площею 2, 14 га. На момент проведення перевірки, позивач не обчислив земельний податок за вищевказані земельні ділянки з 01.01.2005 р. по 30.05.2005 р. Позивачем також не надано правовстановлюючих документів, що підтверджували би відвод земельних ділянок від позивача до третіх осіб.

За думкою відповідача, власники землі і землекористувачі сплачують земельний податок з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою податок сплачується за фактичний період знаходження землі у власності або користуванні в поточному році. Оскільки, за думкою відповідача, позивач на момент перевірки являвся власником вищевказаних земельних ділянок ( право власності не було припинено ), то йому слідувало би надати до відповідача розрахунок за данні земельні ділянки і сплатити земельний податок.

Третя особа №5 у поясненнях по справі повідомила про те, що нею було придбано 12.09.2003 р. у позивача по справі будівлю по договору купівлі – продажу і розпочато оформлення землі під цим будинком, а саме отримано всі дозволи і замовлено у ТОВ “Земля” проект відводу земельної ділянки. У той час, коли документи по землі були на стадії оформлення, у відношенні третьої особи №5 проводилася планова податкова перевірка, по результатам якої 23.12.2005 р. було донараховано податок на землю під придбаним будинком, з моменту придбання і до закінчення перевіряємого періоду ( з вересня 2003 р. по вересень 2005 р. ). Третя особа №5 сплатила по результатам перевірки 4275,00 грн. податку на землю, а також сплатила податок на землю за всі послідуючі місяці ( з жовтня 2005 р. по квітень 2006 р. ) до дати підписання договору оренди на земельну ділянку. З квітня 2006 р. підприємство своєчасно платило орендну плату за використовуєму ним земельну ділянку.

Оскільки в ході розгляду справи виникли питання, потребуючі спеціальних знань, суд дійшов висновку про призначення по справі судово – бухгалтерської експертизи, яку доручив ТОВ “Кримське експертне бюро”, про що було винесено ухвалу від 07.11.2006 р.

Від експертної установи матеріали справи були повернені з висновком №137/06 судово – економічної експертизи.

Кодекс адміністративного судочинства України набрав чинності з 1 вересня 2005 року за винятком, встановленим пунктом 2 цього розділу.

Відповідно до п. 6 Розділу VII ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ КАСУ до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року ( 1798-12 ), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Касаційний перегляд рішень за такими справами здійснює Вищий адміністративний суд України за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.. 3 КАСУ права адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАСУ компетенція адміністративних судів поширюється на зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Предметом розгляду даної справи є визнання недійсним податкового повідомлення – рішення.

При таких обставинах справи, суд ухвалою від 16.11.2007 р. провадження по справі поновив та розпочав розгляд справи у відповідності до норм КАСУ.

Відповідно до наданого висновку № 137/06 судово-економічної експертизи від 29.08.2007р. та пояснень експерта Жіліной А.Г., висновки перевіряючих Керченської МДПІ, що викладені в акті перевірки № 45 «т»/23.1/00191493 от 28.07.2005р., на підставі якого було винесено рішення, що оспорюється, підтверджуються в сумі 217,60 грн. та не підтверджуються в сумі 36 841,11 грн.

Відповідач по справі заперечував про використання висновку № 137/06 судово-економічної експертизи від 29.08.2007р, як доказів при розгляді даної справі з мотивів, викладених у запереченнях на висновок № 137/06 судово-економічної експертизи від 29.08.2007р від 30.11.2007р.,наданого в судовому засіданні.

Позивач клопотанням від 01.04.2008 р. просить суд залучити до матеріалів справи копії рішень Керченського міської ради про передачу земельних ділянок.

Суд дійшов висновку вказане клопотання задовольнити.

Відповідач у поясненнях на позов проти позовних вимог заперечує.

Також клопотанням від 09.04.2008 р. відповідач просить справу розглянути за відсутністю свого представника за наявними у неї матеріалами з урахуванням наданих пояснень.

Суд дійшов висновку вказане клопотання задовольнити.

Треті особи №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 явку представників в судове засідання не забезпечили, витребувані судом документи не представили, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Заслухавши представника позивача та дослідивши докази по справі, суд, -

ВСТАНОВИВ

В період с 30.05.05р. по 10.06.2005р. на ВАТ «Керченський металургійний комбінат» була проведена позапланова виїзна документальна перевірка.

На підставі даної перевірки був складений акт № 45 «т»/231/00191493 від 28.06.2005р.

Було встановлено, що ВАТ «КМК» було не сплачено до бюджету земельний податок у розмірі 37058,70грн.

На підставі цього акту ВАТ «КМК» відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 02.08.05р. про сплату донарахованого податку на землю у розмірі 37058,70 грн.

На підставі рішення виконкому Керченської міської ради №397 від 12.03.1993р. Орендному підприємству Керченського металургійного комбінату на ім’я Войкова була надана в постійне користування земельна ділянка, площею 255,194га, на яку потрібно було оформити державний акт на право постійного користування земельною ділянкою.

Рішенням виконкому Керченської міської ради №610 від 14.06.1996р. Орендному підприємству Керченського металургійного комбінату на ім’я Войкова внесені зміни в відведені земельні ділянки. Загальна площа земельної ділянки, що була надана в постійне користування, після внесених змін, склала 166,11 га.

Відповідно до Декрету КМУ №57-93 від 20.05.1993р. АП Керченського металургійного комбінату на ім’я Войкова було перетворено в ВАТ «Керченський металургійний комбінат».

Як вибачається з матеріалів справи, переоформлення земельної ділянки, наданої в постійне користування АП Керченського металургійного комбінату на ім’я Войкова, ВАТ «КМК» не здійснило.

В період з 2002р. по 2004р.,заздалегідь одержавши|отримавши| дозвіл податкового керівника Кургузовой О.В., призначеною наказом ДПІ м.Керч от 31.10.2001р. за №79, були продані будівлі, розташовані за адресою: м.Керч, вул.Вокзальне шосе,28/Єрьоменко,7. Нерухоме майно, розташоване за вказаною адресою займало земельну ділянку загальною площею промисловий майданчик-8,0527га., санітарна зона-2.14 га, а саме.

14.03.2002р. між ВАТ «КМК» та ПП Пігасін Ю.Г. був укладений договір купівлі -продажу №1562-20, адміністративного корпусу літ. «А», загальною площею- 1 383,7кв.м., площа земельної ділянки-0,380га.

14.03.2002р. між ВАТ «КМК» та ППКП «Мед-Сервис» був укладений договір купівлі -продажу №1561-20, передані будівлі займають земельну ділянку площею-2,6795га.

24.05.2002р. на підставі договіру купівлі -продажу №1693-20, який був укладений між ВАТ «КМК» та ППКП «Мед-Сервис»., були передані будівлі, площею- 130,3 кв.м. та 255,1кв.м., площа земельної ділянки-не вказана.

30.09.2002р. між ВАТ «КМК» та ПП Пігасін Ю.Г. був укладений договір купівлі -продажу №1936-20, передана будівля площею- 437кв.м.., площа земельної ділянки-не вказана.

11.11.02р.за договором № 1980-19 передана будівля літера «П» ТОВ «Крим-Донбас», площа будівлі та земельної ділянки в договорі не вказана.

16.01.03р. за договором фінансової оренди № 2026-20, з обов’язковою передачею у власність орендарю, після закінчення строку оренди ТОВ «Крим-Донбас» передана будівля на земельної ділянки площею-0,5га.01.06.2004р. за договором купівлі-продажу ТОВ «Воля» передана зруйнована будівля під літерою «С», площа земельної ділянки не вказана.

12.08.03р.за договором № 3111 передана будівля літера «З» фірма «Воля», площа будівлі -1071,1 кв.м..площа земельної ділянки в договорі не вказана.

09.10..02р. за договором передана будівля літера «С» фірма «Реал-Інвест», площа будівлі-787,5 кв.м., площа земельної ділянки в договорі не вказана.

23.04.03р. за договором передані будівлі площею літ. «І»33 кв.м.. та літ. «Ж»333 кв.м. СПД Лаврушко Т.Г.

21.12.04р. за договором СПД Виноградов І.А. передан а будівля під літ. «Н», площею 2065,8 кв.м.

23.04.03р . за договором СПД Цукановой була передана будівля літ. «Е», площею2521,6 кв.м.

18.03.05р. ТОВ «Південний Крим» за договором була передані битовки під літ. «Б», площею 747,7 кв.м.

Як вибачається з матеріалів справи з боку позивача були неодноразові звернення до начальника ДПІ в м. Керч, начальника Управління земельних ресурсів, голови комісії по земельним питанням Керченської міської ради, міського голови, про вирішення питання про зменшення площі земельної ділянки, яка використовується ВАТ «КМК», в зв’язку з відчуженням частини будівель. (листи за № 1/2312 від.04.11.04р., 1/262 від 02.12.2004р., 1/200 від 12.11.2004р., 1/65 від 17.02.2005р.,1/164 від 05.04.205р., 1/269 від 08.12.2004р., 1/247 від 18.11.2004р., 41/36 від 13.07.2004р., 1/196 від 29.09.2004р.,10/1042 від 23.09.2004р.,1/230 від 04.11.2004р., 1/232 від 04.11.2004р., 1/246 від 18.11.2004р. ).

Як вибачається з матеріалів справи, особи, що набули право власності на вищевказані будівлі несвоєчасно, проте звернулися до Керченської міської ради по належному оформлені земельних ділянок, на яких розташовані дані споруди та будівлі, а саме.

Земельна ділянка площею 1,1757га, що розташована за адресою: м.Керч, по вул..Єременка,7, була передана в користування ПВКП «Мед-Сервис» за договором оренди земельної ділянки за № 7483від 03.12.2001р.

Дозволом за № 3-697/2 від 21.05.2004р., Керченським міським головою був наданий дозвіл на розроблення технічної документації по переходу права користування земельною ділянкою площею 1,3 га, що розташована за адресою м.Керч, вул..Єременко,7 СПД Зурабян Г.Г.

Земельна ділянка площею 1,0757 га,, що розташована за адресою по вул..Єременко,7 в м.Керч, була надана в оренду громадянам Зурабян К.Г. та Зурабян О.М. за договором оренди від 22.07.2005р. (пізніше на земельну ділянку був отриманий вищевказаними особами державний акт на право власності на земельну ділянку ).

Земельна ділянка, площею 2.2502га, що розташована за адресою: м.Керч, по вул..Єременка,7, була передана в користування ТОВ «Східний Крим» за договором оренди земельної ділянки від 09.02.2006р.

ВАТ «КМК» отримало в користування земельну ділянку площею 63,5568 за адресою: м.Керч, вул..Белік,12 за договором №2986 від 17.04.2006р.

Рішенням 9 сесії 5 скликання Керченської міської ради від 27.11.2006р. земельна ділянка на якої розташовані виробнічо-складський комплекс, що належить гр..Лаврушко Т.Г., за адресою вул..Єременка,7 в м.Керчі була їй передана в оренду.

Відповідно до висновку судебно –економичної експертизи по дійсної справі, № 137|06 від 29.08.2007р. висновки перевіряючи Керченської МДПІ, що викладені у акті позапланової перевірки, з урахуванням бухгалтерських даних та податкової звітності третіх осіб, що залучені до справи, підтверджуються тільки на суму 217,60 грн., та не підтверджуються на суму 36 841,11 грн.

Також в матеріалах справи є акт перевірки ТОВ «Воля», а саме.

На підставі направлення від 14.11.05р. за № 690/23-8/200 виданого Керченської МДПІ головним державним податковим ревізором –інспектором, по взаємовідносинам з правоохоронними органами відділу контрольно-перевірочної роботи, ратником податкової служби 11 рангу Керченської МДПІ Ходжаметової З.Р., головним податковим ревізором-інспектором відділу документальних перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб, ратником податкової служби 11 рангу Бордюг І.Ю. проведена планова виїздна комплексна документальна перевірка фінансової діяльності ТОВ «Воля», на підставі якої був складений акт № 281/23-8/31929120 від 23.12.2005р., відповідно до якого було виявлено у тому числі й не нарахування податку на землю, на якої розташована будівля літейного цеху літера «З», площею 1071,1 кв.м., за адресою м. Керч, вул..Єрьоменко,7. Вищеназвана будівля була придбана ТОВ «Воля» відповідно до договору купівлі-продажу №3111 від.12.08.03р. у ВАТ «Керченський металургійний комбінат». Було донараховано земельний податок за період з 13.08.2003р. по 30.09.2005р., який й було сплачено ТОВ «Воля».

тобто період перевірки третьої особи і позивача по справі співпадає – з 01.01.2005 р. по 30.05.2005 р.

Питання, пов'язані із землею регламентуються Конституцією України, Законами України «Про оренду землі», «Про плату за землю» та таке інше.

Згідно ст.125 ЗК України право власності або користування земельною ділянкою виникає тільки після отримання правовстановлюючого документа.

Згідно ст.126 ЗУ України, такими документами є або державний акт на землю або договір оренди.

Згідно ст.120 ЗК України, під час переходу права власності на будівлю і споруду, право користування на земельну ділянку може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди.

Стягування плати за землю здійснюється на підставі Закону України «Про плату за землю».

Відповідно до ст..2 Закону України «Про плату за землю» користування землею є платним. Плата за землю стягується у вигляді або орендної платні або у вигляді податку на землю.

Відповідно до ст..5 Закону України «Про плату за землю» об’єктом сплати за землю є земельна ділянка (пай), які знаходяться у власності або користуванні, у тому випадку й у оренді.

Згідно ст..15 Закону України «Про плату за землю» земельний податок сплачується с дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою, земельний податок також сплачується з урахуванням фактичного періоду знаходження землі у власності або користуванні.

Як вказано у ст..13 Закону України «Про плату за землю», підставою для нарахування податку на землю є дані Державного земельного кадастру.

Відповідно до ст..193 ЗК України, Державний земельний кадастр - це єдина державна система земельно-кадастрових робіт, яка встановлює процедуру визнання факту виникнення або припинення права власності і права користування земельними ділянками та містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим цих ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів. Державний земельний кадастр є основою для ведення кадастрів інших природних ресурсів.

Але відповідно роз’яснень, наданих листом ДПА України від 17.12.03р за № 6398/в/17-0515, при переході права власності або користування на будівлю, споруду, власник обов’язаний оформити право власності або користування на земельну ділянку на якої розміщена споруда, будівля у законом установленому порядку, проте обов’язок сплачувати земельний податок виникає з моменту переходу права власності або користуванням будівлею, спорудою.

Таким чином, як вибачається з матеріалів справи, з боку позивача не вибачається правопорушень чинного законодавства, відповідно до сплати податку на землю, оскільки третя особа з моменту придбання нерухомого майна позивача є платником земельного податку, проте з боку відповідача були допущені порушення вимог чинного законодавства про проведення перевірок, а саме.

Відповідно до ст. 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” Позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з таких обставин:

1) за наслідками перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків законів України про оподаткування, валютного законодавства, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту;

2) платником податків не подано в установлений строк податкову декларацію або розрахунки, якщо їх подання передбачено законом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податковій декларації, поданій платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту;

4) платник податків подав у встановленому порядку скаргу про порушення законодавства посадовими особами органу державної податкової служби під час проведення планової чи позапланової виїзної перевірки, в якій вимагає повного або часткового скасування результатів відповідної перевірки;

5) у разі виникнення потреби у перевірці відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту;

6) проводиться реорганізація (ліквідація) підприємства;

7) стосовно платника податків (посадової особи платника податків) у порядку, встановленому законом, податковою міліцією заведено оперативно-розшукову справу, у зв'язк у з чим є потреба у проведенні позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності такого платника податків;

8) у разі, коли вищестоящий орган державної податкової служби в порядку контролю за достовірністю висновків нижчестоящого органу державної податкової служби здійснив перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або висновків акта перевірки, складеного нижчестоящим контролюючим органом, та виявив їх невідповідність вимогам законів, що призвело до ненадходження до бюджетів сум податків та зборів (обов'язкових платежів).

Позапланова виїзна перевірка в цьому випадку може ініціюватися вищестоящим органом державної податкової служби лише у тому разі, коли стосовно посадових або службових осіб нижчестоящого органу державної податкової служби, які проводили планову або позапланову виїзну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або порушено кримінальну справу;

9) платником подано декларацію з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а в інших випадках - за рішенням суду.

Позапланова виїзна перевірка може здійснюватися лише на підставі рішення суду. Орган державної податкової служби, який ініціює проведення позапланової виїзної перевірки, подає до суду письмове обґрунтування підстав такої перевірки та дати її початку і закінчення, склад осіб, які будуть проводити таку перевірку, документи, які відповідно до частини шостої цієї статті свідчать про виникнення підстав для проведення такої перевірки, інформацію про вид та кількість перевірок, проведених органами державної податкової служби щодо суб'єкта господарської діяльності та наслідки таких перевірок за попередні три роки, а також на вимогу суду - інші відомості. У розгляді питання про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки мають право брати участь представники суб'єкта господарської діяльності. Повідомлення про місце, дату та час розгляду питання про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки направляється не пізніше ніж за три робочі дні до дати такого розгляду.

Відповідно до п. 2.6 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженого наказом ДПА України №253 від 21.06.2001 р. податкове повідомлення-рішення (далі - податкове повідомлення) - це рішення керівника податкового органу (його заступника) щодо виявленого перевищення (заниження) бюджетного відшкодування або відмови у наданні бюджетного відшкодування, а також обов'язку платника податків: сплатити нараховану або донараховану суму податкового зобов'язання; сплатити суми застосованих штрафних (фінансових) санкцій (у тому числі пеню за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності) за порушення податкового законодавства та інших нормативно-правових актів, що приймаються за результатами перевірок платника податків (у т.ч. камеральних); сплатити суми штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженого податкового зобов'язання; сплатити штраф за самостійне відчуження активів, які перебувають у податковій заставі та потребують обов'язкової попередньої згоди податкового органу на таке відчуження.

Оскільки, як встановлено судом, вищевказана позапланова виїзна перевірка позивача по справі була проведена безпідставно, а на підставі даної перевірки був складений акт № 45 «т»/231/00191493 від 28.06.2005р., який є незаконним, то підлягає скасуванню прийняте на підставі вказаного акту перевірки податкове повідомлення-рішення №/0 від 02.08.05р. про сплату донарахованого податку на землю у розмірі 37058,70 грн.

Згідно статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача – орган публічної влади , який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії

Відповідачем вказане належним чином зроблено не було.

Відповідно до п. 11 ст. 171 КАСУ резолютивна частина постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

В даному випадку, приймаючи до уваги той факт, що опублікуванню належить постанова суду, яка виноситься по справі, результати якого зачіпають права і інтереси широкого кола осіб, суд дійшов висновку про те, що спор, який виник між сторонами по справі зачипає тільки їх інтереси. Результат розгляду даного спору носить локальний характер. Таким чином, суд не баче ніякої необхідності в опубліковані результатів розгляду даної справи.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна і резолютивна частини постанови проголошено 09.04.2008 р.

Постанову у повному обсязі складено 14.04.2008 р.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2 Скасувати податкове повідомлення – рішення Керченської міжрайонної державної податкової інспекції АР Крим №/0 від 02.08.05р. у розмірі 37058,70 грн.

3. Стягнути з Державного бюджету України (р/р 0002 у банку отримувача: Управління Державного казначейства в АР Крим, отримувач: Держбюджет м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 34740405 ) на користь відкритого акціонерного товариства «Керченський металургійний комбінат», м. Керч, вул.. В. Белик, 12, ( ОКПО 00191493, банківські реквізити не відомі ) 3,40 грн. судового збору.

4. Повернути з Державного бюджету України (р/р 0002 у банку отримувача: Управління Державного казначейства в АР Крим, отримувач: Держбюджет м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 34740405 ) на користь відкритого акціонерного товариства «Керченський металургійний комбінат», м. Керч, вул.. В. Белик, 12, ( ОКПО 00191493, банківські реквізити не відомі ) зайво сплачену суму судового збору у розмірі 81,60 грн.

Виконавчий документ видати після вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно винесено.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.