ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2008 р.

№ 20/81

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:

Черкащенка М.М.,

суддів:

Рибака В.В.,

Михайлюка М.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –

Громадський С.О. - прокурор Ген. прокуратури України;

Бодак О.М.;

від відповідача –

Приходько О.Я.; Теймуразян Л.Ф.;

розглянувши матеріали

касаційного подання

Першого заступника прокурора Полтавської області

на постанову

Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 09.10.2007р.

у справі

№20/81 господарського суду Полтавської області

за позовом

Полтавського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Червонозаводської міської ради та Державного управління охорони навколишнього природного середовища

до

ВАТ "Укрнафта" в особі нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз"

про

стягнення 32 609,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Полтавський міжрайонний природоохоронний прокурор в інтересах держави в особі Червоногвардійської міської ради м.Червоногвардійськ та Державне управління охорони навколишнього природного середовища м.Полтава звернувся з позовом до ВАТ «Укрнафта»в особі нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз»про стягнення 32609,50 грн. збитків.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 10.07.2007 року прокурору в задоволенні позову відмовлено з підстав недоведеності позивачем кількості понаднормативних викидів газу в навколишнє середовище, що відсутній безпосередній причинний зв’язок між неправомірними діями відповідача (понаднормативними викидами ) і завданою шкодою навколишньому середовищу та вина відповідача в таких викидах.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 09.10.2007 року у справі № 20/81 зазначене судове рішення залишено без зміни.

У касаційному поданні Перший заступник прокурора Полтавської області Кириченко О.В. просить скасувати рішення та постанову зазначених судових інстанцій як такі, що прийняті при неповному з’ясуванні обставин справи ( стаття 43 Господарського процесуального кодексу ) з підстав, які викладені в поданні ; справу направити на новий розгляд до господарського суду Полтавської області.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку про наявність правових підстав для задоволення касаційного подання виходячи з наступного.

Головне управління «Полтаванафтогаз»ВАТ «Укрнафта»є екологічно небезпечним об’єктом ( а.с. 97 т.1).

З приводу понаднормативного забруднення навколишнього середовища між сторонами виник спір, що є предметом розгляду по даній справі.

Верховний Суд України в частині 3 пункту1 Постанови Пленуму від 29.12.1976 року № 11, з наступними змінами, «Про судове рішення»роз’яснив, що обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для справи, висновки суду є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте, місцевий та апеляційний господарські суди не дотримались наведених роз’яснень та вимог відповідно пункту 3 статті 84, пункту 7 статті 105 Господарського процесуального кодексу України.

Суди не вжили заходів для встановлення дійсних обставин справи та правовідносин сторін, що унеможливлює здійснення юридичних висновків, які ґрунтувались би на матеріалах справи.

Так, в технологічному регламенті на експлуатацію установки попередньої підготовки газу, який розроблено і затверджено НГВУ «Полтаванафтогаз»ВАТ «Укрнафта»зазначено, що гідроутворення на факельному амбрі це одна із основних причин, які можуть спричинити аварії і нещасні випадки на УППГ визначено як порушення технологічного процесу.

Тому доводи підприємства, що викиди на факельних амбрах є аварійними відповідно до технічного регламенту підприємства не відповідають дійсності ( а.с. 81, 102-109, т.1).

Саме ці обставини не враховувались судами при визначенні відсутності вини відповідача в понаднормативних викидах в атмосферу газу ( забрудненні навколишнього середовища).

Поза увагою судів залишена і та обставина, що розрахунки потужності наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря НГВУ «Полтаванафтогаз»ВАТ «Укрнафта»під час аварійного випадку спалювання газові суміші на факельному амбрі здійснені розрахунковим методом відповідно до п.6.6 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Мінекобезпеки України від 18.05.1995 року № 38, зареєстровано в Міністерстві юстиції 29.05.1995 року за № 157/693.

Ці та інші обставини не були предметом дослідження судів.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справ в касаційній інстанції не дають їй право встановлювати або вважати доведеними обставини справи, що не були встановлені судом першої та апеляційної інстанцій, справа підлягає передачі на новий розгляд.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання задовольнити.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 09.10.2007 року у справі № 20/81 та рішення господарського суду Полтавської області від 10.07.2007 року у справі № 20/81 скасувати.

Справу № 20/81 направити на новий розгляд до господарського суду Полтавської області.

Головуючий, суддя М.Черкащенко

Судді                                                                       В.Рибак

М.Михайлюк