РІШЕННЯ

"14" квітня 2008 р.

Справа № 16/35-739

Господарський суд Тернопільської області

у складі

Розглянув справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід агропродукт" вул. Галицька, 174, м.Бучач, Бучацький район, Тернопільська область

до Приватне підприємство "Тернопільм'ясо" вул. Промислова 1, с.Острів, Тернопільський район, Тернопільська область

За участю представників сторін

Позивача: Заяць І.М. - юрисконсульт, довіреність №121 від 01.04.08р.

Відповідача: Не з'явився.

Суть справи: Ухвалою суду від 03 квітня 2008 року розгляд справи відкладено відповідно до п.п.1,2,3 ч.1 ст.77 ГПК України на 14 квітня 2008 року на 12 год. 00 хв. в межах строку, передбаченого ст. 69 ГПК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід агропродукт" вул. Галицька, 174, м.Бучач, Бучацький район, Тернопільська область звернулось до суду з позовом до Приватного підприємства "Тернопільм'ясо" вул. Промислова 1, с.Острів, Тернопільський район, Тернопільська область про стягнення 18225 грн. 50 коп. (в т.ч. 17826 грн. 96 коп. основного боргу та 398 грн. 54 коп. пені).

Як зазначив позивач в позовній заяві, підставою для звернення до суду з позовом до відповідача стало неналежне виконання зобов’язань щодо оплати за поставлену продукцію згідно договору без номера від 07.08.2007 року.

Відповідач витребуваного судом обґрунтованого відзиву на позов не подав, участь повноважного представника в засіданнях не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до ст.ст. 64, 77 ГПК України за юридичною адресою підприємства.

Учаснику судового процесу роз’яснено його права та обов’язки згідно ст.ст.20, 22, 81-1 ГПК України. Також роз’яснено наслідки відмови позивача від позову та укладення мирової угоди.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу відповідно до ст.81-1 ГПК України не проводилась за відсутності відповідного клопотання представника позивача.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

07 серпня 2007 року між ПП „Тернопільм’ясо”, надалі "Покупець", в особі директора Кіндрат С.Г., що діяв на підставі Статуту, з однієї сторони та ТОВ "Захід агропродукт", надалі „Постачальник”, в особі генерального директора Панькуш І.С., що діяв на підставі Статуту, з другої сторони було укладено договір без номера, згідно розділу 1 якого „Постачальник” зобов'язувався передати (поставити), а „Покупець” прийняти та оплатити на умовах, передбачених даним договором, м'ясо свиней живою вагою (надалі по тексту "Продукція").

Пунктами 2.1. та 2.2. Розділу 2 укладеного Договору сторони погодилися відповідно, що ціна продукції, вказується у накладних та кількість продукції орієнтовно на день підписання даного договору складає 500 голів та остаточно визначається згідно видаткових накладних та інших документів, що підтверджують факт відвантаження продукції (товарно-транспортні накладні, накладні, закупівельні акти та інше). Згідно п.4.2. розділу 4 Договору вартість кожної окремої партії визначається у видаткових накладних, які видаються "Постачальником" "Покупцю".

Згідно п.3.2. розділу 3 Договору продукція поставляється партіями згідно з заявками Покупця. Заявка може бути передана "Постачальнику" поштою, факсимільним зв'язком або електронною поштою або телефоном. Пунктом 5.1. розділу 5 даного Договору передбачено, що "Покупець" зобов'язаний здійснити оплату вартості отриманої (заявленої) партії Товару, який поставляється "Постачальником" протягом 3-ох днів з моменту поставки.

На виконання розділу 1 укладеного Договору позивач відпустив відповідачу по накладних, а останній отримав Продукцію в кількості 9077 кг на загальну суму 69207 грн. 72 коп. Продукція була поставлена двома партіями, а саме:

І партія: позивач передав, а відповідач отримав згідно:

- накладної №о255 від 19.09.07р. та приймальної квитанції №00169 від 19.09.07р., через представника Венета В.В., молодняк від 7 міс. в кількості 3226 кг за ціною 8 грн. 10 коп. на суму 26130 грн. 50 коп.

- накладної №о264 від 26.09.07р. та приймальної квитанції №00173 від 26.09.07р. молодняк від 7 міс. в кількості 2468 кг за ціною 8 грн. 10 коп. на суму 19990 грн. 80 коп.

Загальна сума першої поставки становила 46121 грн. 30 коп.

ІІ партія: позивач передав, а відповідач отримав згідно:

- накладної №о382 від 24.10.07р. та приймальної квитанції №00197 від 24.10.07р., через представника Купальська О.І., молодняк від 7 міс. в кількості 3103 кг за ціною 7 грн. 44 коп. на суму 23086 грн. 32 коп.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобов’язання, а саме зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не в повній мірі виконав взяті на себе зобов'язання згідно Договору щодо оплати отриманої Продукції та провів часткову проплату по двох партіях. Так, як зазначає позивач, згідно платіжного доручення №905 від 03.10.07р. відповідачем було перераховано на рахунок позивача - 11000 грн. та платіжного доручення №938 від 23.10.07р. - 32121 грн. 40 коп., що разом становить 43131 грн. 40 коп. Залишок заборгованості відповідач так і не сплатив і тому станом на 28.12.07р. борг по першій партії поставки Продукції становить 2999 грн. 90 коп.

По другій партії згідно платіжного доручення №977 від 07.11.07р. відповідачем було перераховано на рахунок позивача - 8258 грн. 73 коп. Залишок заборгованості відповідач так і не сплатив і тому станом на 28.12.07р. борг по другій партії поставки продукції становить 14827 грн. 59 коп.

Загальна сума заборгованості по двох партіях станом на 28 грудня 2007 року становить 17827 грн. 49 коп. Однак, позивач заявив до стягнення 17826 грн. 96 коп., що є його правом.

На день слухання справи в судовому засіданні 14.04.2008 року відповідач будь-яких доказів сплати суми боргу перед позивачем не надав, заявлену до стягнення суму заборгованості не оспорив.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 17826 грн. 96 коп. боргу по оплаті вартості поставленої продукції згідно укладеного Договору без номера від 07.08.2007 року підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи та не оспорені відповідачем.

Розділом 6 укладеного Договору передбачена відповідальність сторін.

У відповідності до статті 230 Господарського кодексу України № 436-ІУ від 16 січня 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. Згідно частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно частини 6 статті 232 Господарського процесуального кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язань, якщо інше не встановлено законодавством або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Закон України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” № 543/96-ВР від 22 листопада 1996 року з наступними змінами регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань. Статтею 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” передбачено, що «платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін”. А згідно статті 3 вказаного Закону „розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно пункту 6.2. розділу 6 укладеного Договору сторони передбачили, що у випадку порушення термінів оплати, передбачених даним договором, "Покупець" сплачує "Постачальнику" пеню в розмірі із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ річних від суми простроченого платежу за кожен день його прострочення.. В зв'язку з неналежним виконанням умов договору в частині оплати отриманого товару, позивачем нараховано відповідачу пеню в сумі 398 грн. 54 коп., яка підлягає до стягнення в зазначеній сумі.

При таких обставинах та відповідно до вимог ст.ст.33,34 ГПК України, ст.ст.509, 526 Цивільного кодексу України, позовні вимоги позивача на суму 17826 грн. 96 коп. боргу та 398 грн. 54 коп. пені підлягають задоволенню як обґрунтовано заявлені, неоспорені відповідачем та такі, що не суперечать чинному законодавству.

Судові витрати понесені позивачем при поданні позову, згідно ст.49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43,49, 84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Приватного підприємства „Тернопільм’ясо” с.Острів, Тернопільська область, ідентифікаційний код 33622226, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Захід агропродукт” вул. Галицька 174, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, ідентифікаційний код 31877853 – 18225 грн. 50 коп. заборгованості (в т.ч. 17826 грн. 96 коп. основного боргу та 398 грн. 54 коп. пені) та 182 грн. 26 коп. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в повернення сплачених судових витрат.

Видати наказ.

3.Рішення надіслати сторонам по справі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного

строку з дня його прийняття (підписання).

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати

апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Суддя

Рішення підписано: 21.04.2008 року.