ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2008 р.

№ 36/353

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кривди Д.С.,

суддів                       Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача: не з’явився

від відповідача: Філон В.І.

розглянувши касаційну скаргу Комунального підприємства по будівництву і експлуатації паркінгів, гаражів, автостоянок для транспорту “Автопарк-Сервіс” Святошинського району

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2008р.

у справі № 36/353 Господарського суду м. Києва

за позовом Прокурора Святошинського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Комунального підприємства по будівництву і експлуатації паркінгів, гаражів, автостоянок для транспорту “Автопарк-Сервіс” Святошинського району

третя особа, без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління земельних ресурсів Київської міської ради (київської міської державної адміністрації)

про звільнення незаконно займаної земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Святошинського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства по будівництву і експлуатації паркінгів, гаражів, автостоянок для транспорту “Автопарк-Сервіс” Святошинського району про зобов’язання відповідача звільнити незаконно зайняту земельну ділянку площею 0,14га розташовану за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 18-А.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 20.11.2007р. (суддя Т.Ю.Трофименко) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням Господарського суду м. Києва від 20.11.2007р., прокурор Святошинського району міста Києва вніс апеляційне подання.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2008р. (судді: О.А.Моторний, В.В.Кошіль, О.В.Вербицька) апеляційне подання прокурора Святошинського району міста Києва задоволено, рішення Господарського суду м. Києва від 20.11.2007р. скасовано, позовні вимоги задоволено, зобов’язано Комунального підприємства по будівництву і експлуатації паркінгів, гаражів, автостоянок для транспорту “Автопарк-Сервіс” Святошинського району звільнити земельну ділянку площею 0,14га розташовану за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 18-А, стягнуто з Комунального підприємства по будівництву і експлуатації паркінгів, гаражів, автостоянок для транспорту “Автопарк-Сервіс” Святошинського району на користь державного бюджету України 127,50 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2008р., Комунальне підприємство по будівництву і експлуатації паркінгів, гаражів, автостоянок для транспорту “Автопарк-Сервіс” Святошинського району подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2008р. та залишити в силі рішення Господарського суду м. Києва від 20.11.2007р., мотивуючи свою вимогу тим, що господарським судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального права.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Комунального підприємства по будівництву і експлуатації паркінгів, гаражів, автостоянок для транспорту “Автопарк-Сервіс” Святошинського району не підлягає задоволенню.

Господарським судом встановлено:

Земельна ділянка площею 0,14га розташована за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 18-А є комунальною власністю.

27.07.2007р. Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у місті Києві проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, про що було складено акт № А1199/46, яким було встановлено, що відповідач використовує земельну ділянку площею 0,14га під автостоянку по вул. Симиренка, 18-а у Святошинському районі м. Києва без правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності або право користування зазначеною земельною ділянкою.

Підстави набуття права на землю встановлені ст. 116 ЗК України, згідно ч. 1 якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Таким чином, прриписами даної правової норми встановлено, що, зокрема, юридичні особи набувають права користування земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням за рішенням органів самоврядування.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Документи, що посвідчують право на земельну ділянку визначені ст. 126 ЗК України, згідно якої право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Проте, господарським судом встановлено, що у відповідача відсутні документи, що посвідчують його право на оспорювану земельну ділянку. За таких обставин, приступивши до користування земельною ділянкою, відповідач порушив приписи ст. 125 ЗК України.

Згідно ч. 1 ст. 111-10 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Оскільки апеляційним господарським судом норми матеріального та процесуального права порушено не було, то підстави для скасування даного судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Комунального підприємства по будівництву і експлуатації паркінгів, гаражів, автостоянок для транспорту “Автопарк-Сервіс” Святошинського району залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2008р. у справі №36/353 –без змін.

Головуючий - суддя Кривда Д.С.

судді Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.