донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

02.04.2008 р.                                                              справа №39/337пд

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Запорощенка М.Д.

суддів

Акулової Н.В. , Волкова Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача:

Воронін С.В., дов. № 219/2005 від 04.11.05р.,

від відповідача:

від третьої особи:

Михайлик А.С., дов. б/н від 04.02.08р.,

Голіков Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Східвугілля" м.Донецьк

на рішення (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від

05.02.2008 року

по справі

№39/337пд (Морщагіна Н.С.)

за позовом

Корпорації "Індустріальна спілка Донбасу" м.Донецьк

до

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору

Товариства з обмеженою відповідальністю "Східвугілля" м.Донецьк

Товариства з обмеженою відповідальністю " Індустрія цінних паперів" м.Донецьк

про

спонукання до укладення договору поруки та прийняття акцій на виконання умов мирової угоди

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 05.02.2008р. у справі №39/337пд позовні вимоги Корпорації «Індустральна спілка Донбасу»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Східвугілля»за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустрія цінних пваперів»про спонукання до укладання договору поруки та прийняття акцій на виконання умов мирової угоди задоволені.

Зобов’язано Товариство з обмеженою відповідальністю “Східвугілля” м. Донецьк укласти відповідно до умов п. 9 мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Луганської області від 28.07.2004 р. у справі № 10/4б, з корпорацією „Індустріальна Спілка Донбасу” договір поруки в редакції корпорації „Індустріальна Спілка Донбасу”, надісланої господарсько-промисловій асоціації Відкритому акціонерному товариству “Східвугілля” м. Донецьк з супровідним листом № 337/16126 від 30.10.2007 року.

Зобов’язано Товариство з обмеженою відповідальністю “Східвугілля” м. Донецьк прийняти від корпорації „Індустріальна Спілка Донбасу” на виконання пункту 13 мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Луганської області від 28.07.2004 р. у справі № 10/4б, цінні папери (акції) ВАТ “Галицький механічний завод” у кількості 2 906 582 акції, номінальною вартістю 0,25 грн., на загальну суму 726 645, 50 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що спонукання укласти договір поруки та виконати йогог умови шляхом прийняття паперів –є засобом захисту цивільного права у вигляді примусового виконання передбаченого ст. 179 Господарського кодексу України обов’язку в натурі, визначеним ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України. Таким чином позовні вимогиє обгрунтованими та провомірними, через що були задоволені.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Східвугілля», не погоджуючись з рішенням Господарського суду Донецької області від 05.02.2008. у справі №39/337пд звернувся з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, оскільки вважає, що рішення першої інстанції не відповідає вимогам чинного законодавства України, винесено за неповного з’ясування обставин справи, що мали значення для вирішення справи, невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи із порушенням застосування норм матеріального права України.

В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що судом першої інстанції при винесені рішення було допіщено неправильне застосування положень ст. 37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»та ст. 179 Господарського кодексу України. Висновок суду щодо того, що договір, укласти який рішенням господарського суду Донецької області від 05.02.2008р. був зобов’язаний відповідач, містить всі істотні умови не відповідає дійсним обставинам справи, здійснений за хибного застосування положень ст. 182 Господарського кодексу України, ст. 638 Цивільного кодексу України. Також не погоджується з висновком суду щодо узгодження всіх істотних умов договору поруки, який за змістом рішення має бути укладеним, в мировій угоді не відповідає дійсним обставинам справи. Додатково посилається на те, що висновки суду щодо того, що укладена у справі про банкрутство мирова угода за своєю природою є засобом припинення зобов’язань, що передбачений положеннями ст. 604 Цивільного кодексу України –новацією також не відповідають полоденням чинного цивільного законодавства. Відповідно до ст. 604 Цивільного кодексу України новацією є припинення зобов’язання за домовленістю сторін про заміну первісного зобов’язання новим зобов’язанням між тими ж сторонами. Тобто, з урахуванням недотримання вимог щодо можливості новації лише у відношенні тих самих сторін, мирова угода, що затверджена ухвалою господарського суду Луганської області не може вважатися новацією.

Позивач, Корпорація «Індустріальна спілка Донбасу», не погоджуючись з рішенням Господарського суду Донецької області від 05.02.2008. у справі №39/337пд , в частині застосування норм матеріального права в мотивувальній частині , звернувся з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, оскільки вважає, що деякі моменти мотивувальної частини рішення не відповідають обставинам справи, з резолютивною частиною рішення згоден.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що суд в рішенні помилково вказує на «Обов’язковість укладення Договору на підставі закону визначена приписами ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України, ст. 182 цього ж кодексу та ст. 124 Конституції України, які визначають обов’язковість виконання усіма суб’єктами умов Угоди, яка виступає невід’ємною частиною узвали господарського суду Луганської області від 28.07.2004р. у справі № 10/4б, і водночас є попереднім правочином щодо укладення Договору». Вважає, що позовні вимоги Корпорації повинні були бути задоволені на підставі ст. 124 Конституції України, ст. 179 Господарського кодексу України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», тому, що укладення договору поруки, як з однієї з умов мирової угоди, є обов’язковим, виходячи із змісту даних статей. Крім того, в обгрунтування своїх позовних вимог Корпорація не посилається на ст. 182 Господарського кодексу України та ст. 604 Цивільного кодексу України. Тому просить суд змінити рішення від 05.02.2008р. по справі № 39/337пд , виключивши з мотивувальної частини рішення: перше речення другого абзацу настор. 2 рішення відносно висновку суду про віднесення мирової угоди до новації; в останньому реченні третього абзацу настор. 3 рішення виключити слова «… ст. 182 Господарського кодексу України…»та «…, і водночас є попереднім правочином щодо укладення Договору».

Позивач, Корпорація «Індустріальна спилка Донбасу», у відзиві на апеляційну скаргу (№337/2270) від 05.03.2008р. вважає апеляційну скаргу необгрунтованою та такою, що не підлягають задоволенню.

Третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустрія цінних паперів»м. Донецьк , у відзиві на апеляційну скаргу відповідача та представник третьої особи , що був присутній в судовому засіданні , проти доводів відповідача заперечує , вважає їх необґрунтованими. Зазначив , що повністю підтримує доводи та вимоги апеляційної скарги позивача , Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу»м. Донецьк.

02.04.08р. до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Східвугілля»про залучення до участі у справі в якості третьої особи Відкрите акціонерне товариство «Алчевський металургійний комбінат».

Клопотання відповідача , що надійшло до суду вже після судового засідання та заявлено було представником у судовому засіданні, судовою колегією відхилено в зв’язку з відсутністю в цьому необхідності та в зв’язку з тим , що клопотання відповідача не містить повного найменування підприємства та його реквізитів.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, що були присутні в судовому засіданні, судова колегія встановила наступне.

28.07.2004 р. ухвалою господарського суду Луганської області по справі № 10/4б про банкрутство Відкритого акціонерного товариства “Алчевський металургійний комбінат” затверджено укладену між боржником (ВАТ АМК), кредиторами та позивачем у справі (Корпорація “Індустріальна спілка донбасу”) мирову угоду від 09.07.2004 р.

Вихолячи з пунктів 1, 9, 12,13 Угоди, а також додатку № 1 до Угоди (що є її невід’ємною частиною), борг ВАТ “Алчевський металургійний комбінат” перед конкурсними кредиторами має погашатися шляхом оплати Божником 5% боргу (33 954 616, 05 грн.) грошовими коштами та передачі поручителем, Позивачем, на користь конкурсних кредиторів (у т.ч. кредитору четвертої черги Товариству з обмеженою відповідальністю “Російська нафтова компанія” за договором № 026/108/9с-46 від 08.10.1999 р.) цінних паперів на 95% боргу (645 137 704, 91 грн.) в строк до 25.01.2006 р. шляхом укладення договорів поруки.

25.01.2005 р. позивачем, на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю “Російська нафтова компанія” направлено листа за № 337/584 з пропозицією укласти визначений умовами затвердженої мирової угоди договір поруки.

Згідно листів 30/6-28 від 30.06.2005 р., № 306-12 від 30.06.2005 р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Російська нафтова компанія” та Товариство з обмеженою відповідальністю “Східвугілля” повідомили Боржника про відступлення кредиторської вимоги за договором № 026/108/9с-46 від 08.10.1999 р. на ТОВ “Східвугілля”, відповідно виконання зобов’язань з виплати заборгованості за Договором в сумі 764 889, 84 грн., просили здійснити на користь останнього.

30.06.2005 р. між відповідачем, ВАТ “Східвугілля” м. Донецьк, та ТОВ “Російська нафтова компанія” укладено договір про відступлення права вимоги, який за своїм змістом та правовою природою є договором відступлення права вимоги та підпадає під правове регулювання норм статей 512-519 ЦК України. За умовами Договору первісний кредитор, ТОВ “Російська нафтова компанія”, відступив, а новий кредитор, ТОВ “Східвугілля” м. Донецьк, прийняв право грошової вимоги за договором № 026/108/9с-46 від 08.10.1999 р. на загальну суму –764 889, 84 грн.

За змістом згаданого листа № 306-12 від 30.06.2005 р. ТОВ “Східвугілля” в повному обсязі прийняло всі права первісного кредитора за договором № 026/108/9с-46 від 08.10.1999р.

19.08.2005 р., позивач, згідно листа № 337/7771 звернувся до відповідача як правонаступника прав ТОВ “Російська нафтова компанія” за договором № 026/108/9с-46 від 08.10.1999 р., з пропозицією направити повноважного представника для укладення договору поруки на виконання умов пункту 13 Угоди та повідомити реквізити рахунків в цінних паперах для безготівкового переказу акцій.

Позивачем, неодноразово здійснювалися заходи щодо виконання умов пункту 13 Угоди, зокрема, 24.10.2005 р., 21.03.2006 р., 10.07.2006 р. відповідачеві надсилалися листи № 337/10/56, №337/2805, № 337/7050 з пропозиціями укласти договір поруки та прийняти цінні папери, що підтверджується долученими до матеріалів справи поштовими повідомленнями № 295692, № 415051 № 2476300, № 5089746, з відміткою про вручення, але зазначені пропозиції відповідачем прийняті не були, будь-яких дій, спрямованих на виконання умов затвердженої мирової угоди, не здійснив.

30.12.2006 р. супровідним листом № 337/13989/12 позивач в порядку ч. 2 ст. 181 Господарського кодексу України надіслав відповідачеві примірник Договору, підписаний та скріплений печатками майнового поручителя - позивача у справі та торговця цінними паперами ТОВ “Індустрія цінних паперів” м. Донецьк. Доказом надіслання Договору є опис вкладення поштового відправлення та квитанція підприємства зв’язку № 32 від 12.07.2006 р.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши пояснення та доводи повноважних представників сторін, що були присутні в засіданні суду , колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги відповідача , необґрунтованість апеляційної скарги позивача , та не відповідність оскарженого судового акта зі справи вимогам чинного законодавства та обставинам справи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами , Товариство з обмеженою відповідальністю “Російська нафтова компанія ” виступила кредитором у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства “Алчевський металургійний комбінат”.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 28.07.2004 р. по справі № 10/4б про банкрутство Відкритого акціонерного товариства “Алчевський металургійний комбінат” було затверджено укладену між боржником (ВАТ АМК), кредиторами та позивачем у справі (Корпорація “Індустріальна спілка Донбасу ”) мирову угоду від 09.07.2004 р.

Відповідно до статті 37 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ”, Угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов’язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг. При цьому слід зазначити , що Товариство з обмеженою відповідальністю “Російська нафтова компанія ” визначено як кредитор четвертої черги .

Згідно з п. 3 даної статті , одностороння відмова від мирової угоди не допускається.

Крім того , положеннями п. 4 вищевказаної статті передбачено , що мирова угода може містити умови про виконання зобов’язань боржника третіми особами. В даному випадку такою третьою особою виступив позивач , Корпорація «Індустріальна спилка Донбасу».

Згідно з положеннями ст. 35 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ” під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та ( або) розстрочки , а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника , яка оформлюється угодою сторін.

При цьому слід зауважити , що відповідач , Товариство з обмеженою відповідальністю «Східвугілля»м. Донецьк, не є учасником у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства “Алчевський металургійний комбінат ”, не є кредитором вимоги якого забезпечені заставою чи кредитором другої або наступної черги, на яких , відповідно до положень ст. 37 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ” поширюються вимоги щодо обов’язковості умов мирової угоди.

Крім того , судова колегія вважає необґрунтованим висновок господарського суду стосовного того , що мирова угода є попереднім правочином щодо укладення Договору з наступних підстав.

Відповідно до положень п.п. 1 ,2 ст. 182 Господарського кодексу України , яка кореспондується зі ст. 635 Цивільного кодексу України , за попереднім договором суб'єкт господарювання зобов'язується у певний строк, але не пізніше одного року з

моменту укладення попереднього договору, укласти основний господарський договір на умовах, передбачених попереднім договором.

Попередній договір повинен містити умови, що дозволяють визначити предмет, а також інші істотні умови основного договору.До укладення попередніх договорів не застосовується загальний порядок укладення господарських договорів.

При цьому , слід зазначити , що попередній договір є одним з видів господарського договору , в той час , коли мирова угода , в розумінні положень Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ”, може виступати як процесуальна угода та як процедура банкротства. До того ж , слід зауважити, що , відповідно до п. 5 ст. 182 Господарського кодексу України , відносини щодо укладення попередніх договорів регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей , передбачених цим Кодексом, а відносини щодо мирової угоди в справі про банкрутство регулюються , безпосередньо, Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ”.

Таким чином , мирову угоду у справі про банкрутство № 10/4б неможливо вважати водночас попереднім договором.

Як вбачається з матеріалів справи , 30.06.2005 р. між відповідачем, ВАТ “Східвугілля” м. Донецьк, та ТОВ “Російська нафтова компанія” був укладений договір про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор, ТОВ “Російська нафтова компанія”, відступив, а новий кредитор, ТОВ “Східвугілля” м. Донецьк, прийняв право грошової вимоги за договором № 026/108/9с-46 від 08.10.1999 р. на загальну суму –764 889, 84 грн. Строк дії договору був встановлений п. 14 з 30.06.05р. до 30.06.07р.

При цьому , слід зауважити , що первісний кредитор відступив саме право грошової вимоги за договором , а не кредиторської заборгованості.

Таким чином , судова колегія вважає твердження суду першої інстанції про відсутність підстав, передбачених законами України, які б мали правовим наслідком можливість відмови позивачеві в укладенні Договору на умовах, запропонованих в його тексті, необґрунтованим.

Положеннями п. 15 вищевказаного Договору визначено , що по закінченню строку дії Договору всі права Цессіонарія за даним Договором повертаються до Цеденту та договір вважається таким ,що втратив силу.

З цього приводу , судова колегія вважає необхідним зазначити , що судом першої інстанції неправомірно не прийнято до уваги посилання відповідача на те що, він не є належним відповідачем по справі, у зв’язку зі спливом строку дії договору цесії № 18/05 від 30.05.2006 р. та, як наслідок, повернення відповідно до п. 15 Договору всіх прав та обов’язків за Договором назад до Цеденту, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

В даному випадку наявне відступлення права вимоги.

За приписами ч. 2 ст. 516 Цивільного кодексу України , якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

При цьому слід зауважити , що дана вимога стосується саме заміни первісного кредитора у зобов'язанні на нового кредитора , а не відновлення прав в результаті припинення дії договору.

Відповідно до положень ст. 24 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд , встановивши до прийняття рішення , що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом , може за згодою позивача , не припиняючи провадження у справі , допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

При цьому , слід зазначити , що позивач як у суді першої так і апеляційної інстанціях наполягає на вимогах саме до Товариства з обмеженою відповідальністю «Східвугілля» м.Донецьк, як відповідача. Клопотання , щодо залучення до участі у справі іншого відповідача , від позивача не надходило.

Таким чином, позовні вимоги Корпорації “Індустріальна Спілка Донбасу” м. Донецьк щодо спонукання укласти договір поруки та виконати його умови шляхом прийняття цінних паперів , акцій ВАТ “Галицький механічний завод” –є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Судові витрати, у вигляді сплати державного мита за подання апеляційної скарги , відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104 , 105 Господарського процесуального кодексу України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу»на рішення господарського суду Донецької області від 05.02.2008р. у справі № 39/337пд –залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Східвугілля»на рішення господарського суду Донецької області від 05.02.2008р. у справі № 39/337пд –задовольнити .

Рішення господарського суду Донецької області від 05.02.2008р. у справі № 39/337пд – скасувати.

Відмовити в задоволенні позовних вимог Корпорації «Індустральна спілка Донбасу»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Східвугілля»за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустрія цінних паперів»про спонукання до укладання договору поруки та прийняття акцій на виконання умов мирової угоди.

Стягнути з Корпорації «Індустральна спілка Донбасу»на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Східвугілля»витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги в сумі 42 грн. 50 коп.

Доручити Господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд.

Результати розгляду апеляційної скарги оголошенні в судовому засіданні.

Повний текст постанови підписаний 02.04.08р.

Головуючий          М.Д. Запорощенко

Судді:          Н.В. Акулова

Р.В. Волков