ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

11.03.08                                                                                           Справа № 5/234-3536

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Дубник О.П.

Дух Я.В.

при секретарі Горбач Ю.Б.,

з участю представників:

від позивача –Гловак І.С.

від відповідача (скаржник) –Верес С.С.

розглянув апеляційну скаргу Тернопільського державного комерційно-виробничого підприємства «Залізничник»від 19.10.2007 року вих.№46

на рішення господарського суду Тернопільської області від 26.09.2007 року (підписане 12.10.2007 року), суддя Г.З.Андрушків

по справі №5/234-3536

за позовом Суб’єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Цісецького Василя Ярославовича, м.Тернопіль

до відповідача Тернопільського державного комерційно-виробничого підприємства «Залізничник», м.Тернопіль

про стягнення 92000 грн.

в с т а н о в и в :

рішенням господарського суду Тернопільської області від 26.09.2007 року по справі №5/234-3536 позов задоволено частково, стягнено з Тернопільського державного комерційно-виробничого підприємства «Залізничник»на користь СПД-фізичної особи Цісецького В.Я. - 74230 грн. у відшкодування вартості здійснених покращень об’єкту оренди. В решті позову відмовлено.

Суд при винесенні рішення виходив з того, що орендар ПП Цісецький В.Я. з дозволу орендодавця (лист №33 від 01.02.2001р.) згідно Припису головного інженера ДКВП „Залізничник", дефектного акту від 05.01.2001р., складеного комісією ТДКВП „Залізничник” за участю ПП Цісецького В.Я., провів покращення в орендованому приміщенні і сума невіддільних покращень за висновком будівельно-технічної експертизи від 10.08.2007р., складає 74230грн., які відповідач повинен сплатити позивачу, щодо стягнення суми 17770 грн. відшкодування, то така на думку суду заявлена до стягнення безпідставно.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням господарського суду Тернопільське державне комерційно-виробниче підприємство «Залізничник»подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 26.09.2007 року по справі №5/234-3536, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, з підстав того що судом неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи.

Зокрема, скаржник вказує на те, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги докази відповідача про надання згоди на проведення в орендованому приміщенні ремонту за кошти позивача - орендаря та відсутність погодженого з орендодавцем кошторису.

Поряд з цим, апелянт звертає увагу суду на те, що співставивши дефектний акт від 05.01.2001 року та надані СПД-фізичною особою Цісецьким В.Я. документи на придбання матеріалів, фактичне придбання матеріалів в більшості не відповідає об’ємам ремонтних робіт в дефектному акті.

Представник скаржника вимоги наведені у апеляційній скарзі підтримала в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав наведених у Запереченні на апеляційну скаргу, вказуючи на те, що відповідачем було надано згоду на проведення капітального ремонту орендованого приміщення, що підтверджується листом №33 від 01.02.2001 року, який підписано начальником ТДКВП «Залізничник»Мельничуком М.А.

Поряд з цим, в судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про можливість надання пояснень колишнього директора ТДКВП «Залізничник».

Колегія суддів, розглянувши зазначене клопотання, прийшла до висновку, що таке є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

10 серпня 1998 року між Державним комерційним виробничим підприємством „Залізничник” (в тексті договору - Орендодавець) та суб’єктом підприємницької діяльності-фізичною особою Цісецьким Василем Ярославовичем (в тексті договору - Орендар) укладено договір оренди приміщення №128, згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне володіння та користування ательє мод загальною площею 115кв.м, яке знаходиться на балансі державного підприємства за адресою вул. Малишка,1 м. Тернопіль. І як встановлено рішенням господарського суду Тернопільської області від 02.09.2005р. у справі №4/142-2103 між тими самими сторонами, в послідуючому орендована площа збільшена на повну площу приміщення по вул. Малишка, 1 –до 169,60 кв.м

В пункті 6.2 договору сторони встановили, що Орендар має право з дозволу Орендодавця вносити зміни до складу орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне переозброєння, що зумовлює підвищення його вартості.

В матеріалах справи наявний акт прийому-здачі орендованого нежитлового приміщення „Ательє-мод" по вул. Малишка, 1 ПП Цісецькому В.Я. від 10.02.1998 року, в якому у графі технічний стан, зазначено - задовільний, приміщення ательє капітального ремонту не потребує, двері, вікна в доброму стані.

Проте, 05.01.2001 року, комісією у складі М.А.Мельничука, Є.М.Антонюка, В.Я.Цісецького складено дефектний акт на предмет визначення об’єму робіт по ремонту швейного цеху.

05.01.2001 року СПД-фізичною особою Цісецьким В.Я. (в тексті договору - Замовник) та СПД-фізичною особою Флорчук А.О. (в тексті договору - Підрядчик) укладено договір підряду, згідно умов якого підрядчик зобов’язувався провести відповідно кошторису затвердженого замовником (орендарем), ремонт приміщень ательє, яке знаходиться по вул.Малишка,1.

Вказаний локальний кошторис з орендодавцем не погоджувався і ним не затверджений, що підтверджується наданим в судовому засіданні позивачем локальним кошторисом без дати, копію якого долучено до матеріалів справи, з якого вбачається, що такий затверджено підписом і печаткою Цісецького В.Я., тобто замовником.

Разом з тим, слід зазначити, що судом першої інстанції при розгляді справи не взято до уваги лист №33 від 01.02.2001 року, яким ТДКВП „Залізничник” надало згоду орендарю (позивачу) на проведення останнім капітального ремонту орендованого приміщення за власні кошти орендаря.(арк. справи 16 т І).

Одночасно, судом відзначено, що накладні які додані позивачем до матеріалів справи на придбання матеріалів датовані до дати отримання згоди ТДКВП «Залізничник»на проведення ремонту за кошти позивача (01.02.2001р.), а також їх асортимент не відповідає обсягу робіт вказаному в дефектному акті від 05.01.2001 року.

Згідно ч.1 ст.778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця, а відповідно до ч.5 цієї статті якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна, а ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»передбачено, що вартість поліпшень орендованого майна, зроблених орендарем без згоди орендодавця, які не можна відокремити без шкоди для майна, компенсації не підлягає.

Таким чином, беручи до уваги відсутність погодженого позивачем кошторису на проведення ремонтних робіт та об’єму таких з орендодавцем, вартість таких покращень не підлягає стягненню з орендодавця.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати, в позові СПД-фізичної особи Цісецького В.Я. відмовити.

Керуючись ст.ст. 103, 104, 105 ГПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Тернопільського державного комерційно-виробничого підприємства «Залізничник»задоволити.

Рішення господарського суду Тернопільської області від 26.09.2007 року по справі №5/234-3536 скасувати, прийняти нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з СПД-фізичної особи Цісецького Василя Ярославовича (м.Тернопіль, бульвар Т.Шевченка,4/7, ідентифікаційний код ) на користь Тернопільського державного комерційно-виробничого підприємства «Залізничник»(м.Тернопіль, Б.Хмельницького,23, ) - 371,15 грн. державного мита за розгляд справи Львівським апеляційним господарським судом.

На виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду місцевому господарському суду видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя: Якімець Г.Г.

Судді:

Дубник О.П.

Дух Я.В.