ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.04.08 р.                     Справа № 16/348

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур

При секретарі Муравйовій М.В. , розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІталІнвест», м.Маріуполь

до відповідача Спільного підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Флеш Байк Україна», м. Маріуполь

про стягнення 27029,80 грн.

За участю представників сторін :

від позивача: не з”явився

від відповідача: Лаврик Д.В. по дор.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області 07.12.07р. порушено провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІталІнвест», м.Маріуполь, до Спільного підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Флеш Байк Україна», м. Маріуполь, про стягнення 27029,80 грн. – вартості проведених покращень . За вказаною позовною заявою, розгляд справи призначено на 08.01.2008р. – 9 год. 30 хв. Судом визнано обов`язковою явку у судове засідання представників сторін, сторони у справі зобов`язані надати докази та документи, необхідні для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи.

Представника відповідача було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні надано клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийнято до розгляду та задоволено. Крім цього, роз’яснено вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір суборенди нежитлового приміщення № 3 від 02.06.2003р., на акт прийому - передачі від 01.06.2003р. , на акти виконаних робіт від 20.11.2003р., згідно яких ним були понесені затрати при покращенні орендованого приміщення на суму 27 029 грн. 80 коп. На підставі зазначеного, позивач просить суму затрат на понесені покращення суборендованого приміщення стягнути на його користь .

Представник позивача у судові засідання жодного разу не з”явився, з приводу чого справа була розглянута за наявними матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Відповідач проти позовних вимог заперечує , зазначає , що в порушення п.п.6., 8 договору суборендарем були здійснені покрашення приміщення без його на те згоди , з приводу чого згідно з ч.5 ст.778 ЦК України він не має права на відшкодування вартості покращень . Окрім того , відповідач посилається на застосування позовної давності при розгляді спору ( норми ч.1. ст.786 ЦК України) . На підставі викладеного, просить в задоволенні позову відмовити .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача , господарський суд встановив:

02 червня 2003 між СПООО “Флеш Байк Украина”г.(далі по тексту Позивач) і ТОВ „ІталІнвест”(далі по тексту Відповідач) був укладений договір № 3 суборенди не житлового приміщення (далі по тексту Договір) з письмової угоди Орендодавця.

Під час розгляду данної справи суд дійшов висновку , що предмет договору та його форма є різновидом майнового найму . Ст .774 Цивільного кодексу України ( ч.3) передбачено , що до договору піднайма ( суборенди ) застосовуються положення про договір найма .

Згідно п. 1 договору Позивач здав в оренду нежитлове приміщення площею 60 мІ, що знаходиться за адресою: 87500, р. Маріуполь, вул. Італійська, 9.

Факт передачі в оренду нежилого приміщення підтверджується актом прийому-передачі від 02.06.2003г.

25 червня 2003 р. між позивачем і відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до Договору від 25.06.2003 р. Згідно п. 1 додаткової угоди позивач здав в оренду не житлові приміщення №№ 8,9, що знаходяться за адресою: 87500, м. Маріуполь, вул. Італійська, 9. Факт передачі в оренду нежитлових приміщень підтверджується актом прийому-передачі від 01.07.2003г.

Згідно п. 6 договору суборенди нежитлового майна від 02.06.2003р. передбачено , що орендар (суборендар) з погодження орендодавця ( суборендодавця) має право здійснювати капітальний ремонт , застосовувати приміщення для своїх нужд .

Пунктом 8 договору суборенди нежитлового майна від 02.06.2003р. передбачено , орендодавець зобов`язаний відшкодувати після припинення договору оренди вартість невід`ємних поліпшень ,здійснених орендатором за рахунок власних коштів та з погодження орендодавця.

На підставі п.1. ст.778 ЦК України наймодавець може покращити річ , що є предметом договору найма ( оренди ) , лише за згодою наймодавця .

В обгрунтування зазначених вимог позивач надав до суду документи ( додаток до позовної заяви ) : рахунок № 20/1 від 21.07.2003р., рахунок № 30/3 від 06.08.2003р. , акти виконаних робіт від 20.11.2003р., платіжне доручення № 72 від 07.08.2003р. , згідно яких ним були понесені затрати при покращенні орендованого приміщення на суму 27 029 грн. 80 коп. На підставі зазначеного, позивач просить стягнути на його користь зазначену суму затрат на понесені покращення .

Дослідивши надані позивачем документи ( рахунок № 20/1 від 21.07.2003р., рахунок № 30/3 від 06.08.2003р. , акти виконаних робіт від 20.11.2003р., платіжне доручення № 72 від 07.08.2003р. ) , суд з`ясував , що з них не вбачається : по- перше , що виконані роботи по укладці паркету та заміні вікон Приватним підприємцем Кумуржи Юрієм Вікторовичем були здійснені саме в суборендованих приміщеннях №№ 8,9, що знаходяться за адресою: 87500, м. Маріуполь, вул. Італійська, 9 ; по-друге , позивачем не були надані до матеріалів справи листи з посиланням на отримання дозволу на покращення приміщень від орендодавця ( вимоги п.6. договору) , узгоджений з орендодавцем кошторис проведених робіт, оригінали актів виконаних робіт . Окрім того , суд зазначає , що зазначені роботи , направлені на поліпшення приміщення не були прийняті на підставі акту прийому комісією в складі представників орендодавця .

Згідно з нормами ст.778 ЦК України передбачено : 1. Наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. 2. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. 3. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. 4. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. 5. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

На підставі зазначеного, вимоги позивача щодо відшкодування вартості проведених покращень в розмірі 27029,80 грн є не обґрунтованим , такими що суперечать вимогам договору суборенди нежитлового майна від 02.06.2003р. ( п . 6, 8 договору) та не підлягають задоволенню.

Окрім того , суд приймає посилання відповідача на витікання строку позовної давності по договору суборенди нежитлового майна від 02.06.2003р. в порядку ч.1. ст. 786 ЦК України , приймає клопотання про застосування строку позовної давності та зазначає наступне :

Слід звернути увагу на те, що коли суд на підставі досліджених доказів установить, що право позивача за захистом якого він звернувся до суду, відповідачем не порушено, приймається рішення про відмову у задоволенні позову саме з цих підстав, а не через пропуск строку позовної давності.

Відповідно п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який вступив в дію у 2004р.) правила цього кодексу про позовну давність застосовуються до позовів строк пред”явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим кодексом.

Строк позовної давності застосовується господарським судом тільки, якщо про це заявлено стороною у спорі (ст.255 ЦК України). То б то з введенням нового Цивільного кодексу України 2003р. суд може застосувати строк позовної давності тільки за заявою сторони у спорі. В данному випадку про застосування строку позовної давності заявлено відповідачем по справі.

Позовна давність – це встановлений законом, зокрема ст.257 ЦК України, строк для захисту порушеного права. Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Загальний строк для захисту за позовом особи, право якого порушено (позовна давність), встановлюється у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з вимогами ст.786 ЦК України передбачено : до вимог про відшкодування збитків у зв'язку з пошкодженням речі, яка була передана у користування наймачеві, а також до вимог про відшкодування витрат на поліпшення речі застосовується позовна давність в один рік. Перебіг позовної давності щодо вимог наймодавця починається з моменту повернення речі наймачем, а щодо вимог наймача - з моменту припинення договору найму.

В даному випадку вбачається , що договір суборенди нежитлового майна від 02.06.2003р. припинив свою дію в 31 грудня 2005 року , про що заявлено сторонами. Строк позовної давності ( один рік згідно з нормами ч.1. 786 ЦК України ) минув 31.12.2006 року .

Якщо буде встановлено, що право позивача порушено і строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд приймає рішення, яким відмовляє в позові у зв”язку із закінченням строку позовної давності. А при визнанні причин пропуску поважними порушене право має бути захищене.

Позивач не звернувся до суду з клопотанням про відновлення строку позовної давності, не довів, що причини пропуску позовної давності є поважними.

Таким чином клопотання відповідача щодо застосування строку позовної давності слід задовольнити. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ІталІнвест», м.Маріуполь, до Спільного підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Флеш Байк Україна», м. Маріуполь про відшкодування ( стягнення) вартості проведених покращень в розмірі ) 27029,80 грн. слід відмовити.

Враховуючи , що в порушення ст 33, 34 ГПК України, коли кожна сторона зобов`язана доказати ті обставини, на які вона посилається , на підставі своїх вимог та заперечень позивач не пред`явив до суду докази здійснення покрашень саме в суборендованих приміщеннях №№ 8,9, що знаходяться за адресою: 87500, м. Маріуполь, вул. Італійська, 9 та за погодженням орендодавця .

Позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню .

Стаття 49 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

при задоволенні позову - на відповідача;

при відмові в позові - на позивача;

при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, судові витрати при відмові в позові покладються на позивача в порядку ст. 49 ГПК України .

Керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 49, 77, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 778 , 786 Цивільного кодексу України, Прикінцевими положеннями Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України , ст. 27 Закону України “ про оренду державного та комунального майна “, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ІталІнвест», м.Маріуполь, до Спільного підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Флеш Байк Україна», м. Маріуполь, про стягнення 27029,80 грн. – вартості проведених покращень , відмовити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Рішення підписане 03.04.2008р.

Суддя Манжур В.В.

Надруковано 3 примірника :

1 прим- Господарському суду Донецької області

1прим- Позивачу

1прим- Відповідачу

Виконавець- Подолян О.О.