ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.06.2008

Справа №2-31/5405-2008А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі

судді Привалової А.В.

при секретарі судового засідання Лауман Ю.С.

за участю представників сторін:

від позивача – Гордісова І.М., дов. №3545 від 23.05.2008 р.

від відповідача – Воронова В.О., дов. №972 від 17.06.2008 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом – Суб’єкта підприємницької діяльності Саранді Тетяни Анатоліївни, (98305, м.Керч, вул.Перекопська, 2А)

до відповідача – Головного управління у справах захисту прав споживачів в АРК, (95000, м.Сімферополь, вул.ім.газети «Кримська правда», 61)

про визнання недійсною постанови

ВСТАНОВИВ:

Суб’єкт підприємницької діяльності Саранді Тетяна Анатоліївна звернулась до господарського суду АРК з адміністративним позовом до Головного управління у справах захисту прав споживачів в АРК про визнання недійсною постанови №711 від 15.04.2008 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що порушення, вказані в акті перевірки, на підставі якого прийнята спірна постанова, не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства, тому постанова прийнята безпідставно та підлягає визнанню недійсною.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Просить позов задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві та доповненнях до нього. Просить в позові відмовити посилаючись на документальне встановлення факту порушення законодавства позивачем та на необґрунтованість його доводів.

В порядку ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України справа слуханням відкладалась у зв’язку з необхідністю надання додаткових документів.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Адміністративні справи, провадження в яких було відкрито місцевими та апеляційними господарськими судами до початку діяльності відповідного адміністративного суду, розглядаються і вирішуються цими судами відповідно до абзацу першого цього пункту.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

26.03.2008р. службовою особою Головного управління у справах захисту прав споживачів в АРК на підставі направлення №00000712 від 25.02.2008р. була проведена планова перевірка з питань дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів у відділу в аптеці, розташованої за адресою: м.Керч, вул.Пролетарська, 11, що є господарською одиницею СПД Саранді Т.А.

Перевірка проведена за участю провізора аптеки Школьнікової Тетяни Олександрівни та особисто СПД Саранді Тетяни Анатоліївни, які з актом перевірки ознайомлені. Одночасно, на підставі результатів перевірки, відповідно до приписів ст.26 Закону України «Про захист прав споживачів», суб’єкту підприємницької діяльності було видано припис про усунення недоліків, що зазначені у акті перевірки. Копію акту перевірки та припису позивач отримав 26.03.08р.

В ході проведеної перевірки при здійснені відповідачем контрольної закупки товару, виявлені порушення вимог ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», які виразились у відсутності в документах на товари, що реалізуються, які підлягають обов’язкової сертифікації в України, реєстраційних номерів сертифікатів; відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про сертифікацію на товари дитячого харчування та шампуні, які перелічені у додатку до акту, про що складений відповідний акт перевірки №00007687 від 26.03.2008 р.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням у справах захисту прав споживачів в АРК прийнята постанова №711 від 15.04.2008р. про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист споживачів», якою на позивача накладено штраф у розмірі 698,02грн.

Причиною спору в даній справі стало питання щодо правомірності застосування до позивача штрафних санкцій на підставі статті 23 Закону за порушення законодавства про захист прав споживачів.

На думку позивача відповідачем неправомірно накладено штрафну санкцію за порушення ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки приписи зазначеної статті не зобов’язують суб’єкта підприємницької діяльності мати сертифікати відповідності безпосередньо на місці реалізації товарів і не встановлюють певний строк надання покупцеві сертифікатів відповідності. Зазначена норма закону зобов’язує надати покупцеві всю необхідно інформацію щодо товару, зокрема щодо його сертифікації, яка на вимогу покупця надається продавцем протягом однієї години.

Проте таке твердження позивача не відповідає приписам Закону України «Про захист прав споживачів».

Статтею 15 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Стосовно продукції, яка підлягає обов'язковій сертифікації, споживачеві повинна надаватись інформація про її сертифікацію.

Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв'язку.

Отже закон зобов’язує продавця надати споживачеві інформацію про сертифікацію продукції до придбання ним товару.

Зазначені вимоги при продажу товару під час проведення перевірки не були дотримані позивачем, сертифікати відповідності на продукцію дитячого харчування та шампуні були відсутні, що зафіксовано у акті перевірки.

Даний факт не оспорюється позивачем з посиланням на те, що сертифікати відповідності на зазначену у акті перевірки продукцію наявні у суб’єкта підприємницької діяльності, але знаходяться не в місці її реалізації і на вимогу покупця надаються протягом однієї години.

Зазначене підтверджується також наявною в матеріалах справи пояснювальною запискою СПД Саранді Т.А., яка є додатком до вказаного акту перевірки, в якої вона пояснює, що сертифікати відповідності на реалізуєми товари знаходяться на центральному складі фірми «Виста» та за вимогою покупців надаються їм на протязі 1 години. Тобто позивачем підтверджено факт відсутності сертифікатів відповідності у час проведення перевірки Головним управлінням споживачів, зазначений у відповідному акті перевірки.

Згідно ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст.ст.86,69,70 КАС України судом приймається акт перевірки від 26.03.08р. №00007687 як доказ встановлення факту порушення позивачем законодавства про захист прав споживачів.

Головне управління у справах захисту прав споживачів в АРК здійснює захист прав споживачів на підставі і відповідно до Закону України „Про захист прав споживачів”. Положення вказаного Закону свідчать про те, що споживач має право вимагати від продавця (виробника, виконавця), щоб якість, придбаного ним товару (виконаних робіт, наданих послуг) відповідало вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів, а також інформації про товар (роботі, послуг), яку надає продавець (виробник, виконавець).

Надання споживачам усієї вищезгаданої інформації є обов’язковою, а її відсутність вважається порушенням вимог законодавства України, оскільки суттєво обмежує законні права громадянина на свідомий та компетентний вибір товару.

При цьому, суд виходить із того, що споживач не має спеціальних знань про властивості та характеристики товару. Тому, відповідно до ст.15 Закону «Про захист прав споживачів» продавець зобов’язаний своєчасно надавати споживачу необхідну, достовірну інформацію про товар у доступній, наочній формі, яка би забезпечувала можливість компетентного вибору.

Згідно зі статтею 23 Закону у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарської діяльності сфери торгівлі, громадського харчування і послуг несуть відповідальність за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про товар, роботу, послугу - у розмірі 30 відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо законодавством суб'єкт господарської діяльності звільнений від ведення обов'язкового обліку доходів і витрат, - у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В даному випадку відповідачем спірною постановою застосовано штрафну санкцію в розмірі 698,02грн. на підставі частини 1 пункту 7 статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію.

Підставою для відмови в позові є те, що позивачем були порушені приписи статті 15 Закону України “Про захист прав споживачів”, що знайшло своє підтвердження у ході розгляду справи, тому постановою Головного управління у справах захисту прав споживачів в АРК №711 від 15.04.2008р. було правомірно накладено штраф в розмірі, передбаченим ст.23 Закону «Про захист прав споживачів», а відтак не вбачається правових підстав для скасування вказаної постанови відповідача.

При таких обставинах справи суд не знаходить правових підстав для скасування постанови відповідача про застосування штрафних (фінансових) санкцій, а наведені у позові доводи не можуть бути підставою для її скасування. Вищевказане є підставою для відмови в повному обсязі СПД Саранді Т.А. в задоволенні позовних вимог.

Вступна та резолютивна частина постанови оголошена в судовому засіданні 24.06.2008 р. Постанова складена у повному обсязі 01.07.2008р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 17, 70,71, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Копію постанови направити на адреси сторін та прокурора рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Привалова А.В.