ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.04.08 р.                     Справа № 39/74пн

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Морщагіній Н.С.

при секретарі судового засідання Бахрамовій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом: Малого приватного підприємства “Ольга” м. Донецьк

До відповідача: Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк” м. Донецьк

про: визнання права власності

За участю представників сторін

від позивача не з’явився;

від відповідача Малюк Л.В. – за довіреністю;

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Мале приватне підприємство “Ольга” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк” м. Донецьк, про встановлення факту зміни статусу об’єкту нерухомості, що розташоване за адресою за адресою м. Донецьк, вул. Арістова, 23 та визнання права власності на вбудоване нежитлове приміщення, загально площею 34, 2 кв.м., що розташоване за адресою за адресою м. Донецьк, вул. Арістова, 23.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу квартири від 16.02.2005 р., технічний паспорт КП “Бюро технічної інвентаризації м. Донецька” м. Донецьк, технічний висновок АТЗТ Проектно-виробниче підприємство “ДОБАСРЕКОНСТРУКЦІЯ” , статутні документи.

Представник відповідача в судове засідання з’явився, надав відзив на позов, проти позовних вимог заперечив, вважав доводи позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд втсановив.

В порядку, передбаченому статтями 655-697 ЦК України, між продавцем Чуйко В.Ф. та покупцем Михайличенко О.А. (засновником МПП “Ольга”) укладено договір щодо купівлі-продажу квартири 2 в будинку 23 по вулиці Арістова в місті Донецьку загальною площею 34,3 кв.м. Означений договір купівлі-продажу згідно статті 657 ЦК України укладено у письмовій формі та посвідчено приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Токаревою І.П. за реєстр. № 847.

В порядку статей 209-210 ЦК України та згідно пункту 4.9 вищезазначеного договору, право власності позивача на приміщення виникло з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору –з 16.02.2005 р.

Таким чином, виходячи зі змісту норм статті 12 Закону України „Про господарські товариства”, статей 66 ГК України, 115, 328, 655, 664 ЦК України, –позивач є добросовісним набувачем та власником Об’єкту, отриманого на підставах, що передбачені договором та не заборонені законом.

Позивач самочинно здійснив перебудову існуючого Об’єкту внаслідок чого утворилося Приміщення, яке перестало бути житловим, про що свідчить технічний паспорт БТІ № 7/923, технічний висновок АТЗТ Проектно-виробниче підприємство “ДОБАСРЕКОНСТРУКЦІЯ”, згідно якого Приміщення не відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 „Житлові будівлі” (є нежитловим) і має експлуатуватися лише як нежитлове приміщення.

Виходячи з норм частини 2 статті 7 Житлового кодексу Української РСР, непридатні для проживання жилі приміщення, у тому числі Об’єкт, переобладнуються для використання в інших цілях. З огляду на наведене, позивач, з метою реалізації власних прав на користування Об’єктом, проживання у якому на теперішній час є неможливим, а також в порядку реалізації права на свободу підприємницької діяльності, передбаченого статтями 41-42 Конституції України і статтями 317-319 ЦК України, здійснив переобладнання Об’єкту у Приміщення. Зокрема, позивачем самочинно переобладнано вже існуючу нерухомість. Ідентифікація цього нового об’єкту нерухомості Приміщення, а також відповідність Приміщення існуючим санітарним, вогнетривким та будівельним нормам та правилам, факт доброго стану Приміщення, та факт непогіршення стану несучих конструкцій будинку внаслідок перебудови –визначені низкою документів, у тому числі технічним висновком АТЗТ Проектно-виробниче підприємство “ДОБАСРЕКОНСТРУКЦІЯ” та технічним паспортом комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька” з інвентаризаційної справи № 7/923.

З огляду на наведене, означене право власності позивача на Приміщення виникло на законних підставах, тому суд вважає безсумнівною наявність у позивача права власності на спірну нерухомість. Статус нерухомого майна, що визначений статтями 181 та 331 ЦК України, за висновком суду є властивим Приміщенню, оскільки за матеріалами справи Приміщення розташоване на земельній ділянці, а його переміщення є неможливим без знецінення та зміни призначення. Технічний паспорт на Приміщення № 7/923, виданий органами державної реєстрації в порядку Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” та Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об’єктів нерухомого майна, означає, що комунальним підприємством „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька” здійснено технічну інвентаризацію саме нерухомого майна (Приміщення).

Статус спірної нерухомості як нежитлового приміщення, витікає з висновку судового експерта № 241 від 14.12.07 року, технічного висновку АТЗТ „Проектно-виробниче підприємство „Донбасреконструкція” № 1573-У/2007 з додатками та технічного паспорту комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька” з інвентаризаційної справи № 1/7093, за змістом яких цільовим призначенням Приміщення не може бути проживання громадян. Вказане в порядку частини 4 статті 4 Житлового кодексу Української РСР означає, що Приміщення у будь-якому разі не відноситься до житлового фонду і за висновком суду є нежитловим.

У відповідності до статті 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, якщо інше прямо не випливає із закону або не встановлене судом. Підприємець може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. За нормами статті 392 ЦК України, власник наділений правом захисту права власності в суді у разі невизнання або оспорювання іншими особами такого права власності.

Відповідно до ст. 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

На час розгляду справи суду не надані документи, які б підтверджували, що збудоване спірне майно порушує чиї-небудь права.

Позивач на час розгляду справи володіє, користується та розпоряджається вказаним майном.

З огляду на наведене, позовні вимоги МПП “Ольга” м. Донецьк в частині визнання за ним права власності на вбудоване нежитлове приміщення, загально площею 34, 2 кв.м., що розташоване за адресою за адресою м. Донецьк, вул. Арістова, 23, є такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені позовні вимоги про встановлення факту зміни статусу об’єкту нерухомості, що розташоване за адресою за адресою м. Донецьк, вул. Арістова, 23.

Враховуючи, що за своєю правовою природою обраний позивачем спосіб захисту цивільного права не відповідає приписам статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України, наразі позивач фактично вимагає визнання (встановлення) судом певного юридичного факту, що не є компетенцією господарського суду, в позовних вимогах в цій частині слід відмовити.

Судові витрати за клопотанням позивача підлягають віднесенню на нього.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 328,376 ЦК України, ст. 115 ГК України, керуючись ст.ст.22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Малого приватного підприємства “Ольга” м. Донецьк – задовольнити частково.

Визнати за Малим приватним підприємством “Ольга” м. Донецьк право власності на вбудоване нежитлове приміщення, загально площею 34, 2 кв.м., що розташоване за адресою за адресою м. Донецьк, вул. Арістова, 23.

В іншій частині позову відмовити.

В судовому засіданні оголошено повний текст рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя