СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

19 травня 2008 року

Справа № 5020-7/008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Котлярової О.Л.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Лисенко В.А.,

секретар судового засідання                                        Запорожець Т.О.

за участю представників сторін:

представник позивача - Іванова Анжеліка Вікторівна, довіреність № 86/13-50 від 05.05.08;

представник відповідача - Чернова Юлія Миколаївна, довіреність № 7303 від 18.09.07;

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Підприємства "Будівельне управління Чорноморського флоту Міністерства оборони Російської Федерації" на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя Ілюхіна Г.П.) від 14 березня 2008 року у справі

за позовом Підприємства "Будівельне управління Чорноморського флоту Міністерства оборони Російської Федерації" (пр. Нахімова, 13, Севастополь, 99011)

до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Севастополя (вул. Карантинна, 16-56, Севастополь, 99008)

про визнання дій Ленінського районного відділення Пенсійного фонду України в місті Севастополі щодо прийняття рішення від 16.08.2007 № 830 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені такими, що порушують права позивача;

визнання рішення від 16.08.2007 № 830 про застосування фінансових санкцій в загальному розмірі 113862,16 грн. та нарахування пені в розмірі 22514, 91 грн. нечинним;

в порядку статті 51 КАС України, позовні вимоги змінені:

про визнання рішення від 16.08.2007 № 830 про застосування фінансових санкцій в загальному розмірі 113862,16 грн. та нарахування пені в розмірі 22514, 91 грн. нечинним.

ВСТАНОВИВ:

Підприємство „Будівельне управління Чорноморського Флоту Міністерства Оборони Російської Федерації" звернулось до господарського суду міста Севастополя з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Севастополя про визнання його дій щодо прийняття рішення від 16.08.2007 № 830 про застосування фінансових

санкцій та нарахування пені такими, що порушують права позивача; визнання рішення від 16.08.2007 № 830 про застосування фінансових санкцій в загальному розмірі 113862,16 грн. та нарахування пені в розмірі 22514,91 грн. нечинним.

Постановою господарського суду міста Севастополя від 14 березня 2008 року у справі № 5020-7/008 (суддя Ілюхіна Г.П.) в задоволенні позову відмовлено.

На вказаний судовий акт позивачем подана апеляційна скарга, в якій сторона просить постанову місцевого господарського суду скасувати у зв’язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права.

Так, заявник апеляційної скарги вважає, що у даному випадку контролюючий орган позбавлений правових підстав для притягнення до відповідальності позивача та прийняття нового рішення про застосування фінансових санкцій за одне й те саме порушення, оскільки рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Севастополі від 03.08.2007 скасоване рішення від 30.05.2007.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, апеляційну скаргу визнає такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, підприємство „Будівельне управління Чорноморського Флоту Міністерства Оборони Російської Федерації" зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Севастополя в якості платника страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та є платником збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Управлінням Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Севастополя 30.05.2007 Рішенням № 433 „Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду" за несвоєчасну сплату сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за січень 2007 року щодо підприємства „Будівельне управління Чорноморського Флоту Міністерства Оборони Російської Федерації" застосовані фінансові санкції: штраф в сумі 113863,06 грн. та пеня в сумі 22515,08 грн. за період з 21.02.2007 до 17.04.2007, які протягом 10 робочих днів з дня отримання рішення підлягали перерахуванню (сплаті) на рахунки Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Севастополя (а.с. 13).

Відповідачем прийнято кілька рішень, які були позивачем оскаржені у встановленому позасудовому порядку, що було викладено в одній скарзі, в тому числі рішення № 433 від 30.05.2007.

03.08.2007 № 3541/07 за результатами розгляду скарги Підприємства „Будівельне управління Чорноморського Флоту Міністерства Оборони Російської Федерації"" на рішення начальника Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Севастополя, зокрема, № 433 від 30.05.2007 Головним Управлінням Пенсійного Фонду України в М.Севастополі прийнято рішення про задоволення скарги частково, скасовано рішення начальника Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Севастополя № 433 від 30.05.2007; начальнику районного управління Пенсійного фонду України, з урахуванням вказаних в мотивувальній частині рішення зауважень, а саме: суми штрафної санкції, нарахованої по рішенню № 433 від 30.05.2007, розраховані без врахування платежів в розмірі 720,05 грн. та 35,50 грн., сплачених страхувальником 21.03.2007, в строк до 27.08.2007 доручено направити на адресу заявника нове рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені.

На виконання зазначеного вище рішення 16.08.2007 прийнято рішення № 830 „Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду", яким за несвоєчасну сплату сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за січень 2007 року Управлінням Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Севастополя щодо Підприємства „Будівельне управління Чорноморського Флоту Міністерства Оборони Російської Федерації"" застосовані фінансові санкції: штраф в сумі 113862,16 грн. та пеня в сумі 22514,91 грн. за період з 21.02.2007 до 17.04.2007, які протягом 10 робочих днів з дня отримання рішення підлягали перерахуванню (сплаті) на рахунки Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Севастополя.

25.10.2007          № 4943/07 за результатами розгляду скарги підприємства „Будівельне управління Чорноморського Флоту Міністерства Оборони Російської Федерації"" на рішення начальника Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Севастополя № 830 від 27.08.2007 Головним Управлінням Пенсійного Фонду України в м. Севастополі прийнято рішення про залишення скарги без задоволення, а рішення № 830 від 27.08.2007 - без змін.

08.01.2007          № 164/09-10 за результатами розгляду скарги підприємства „Будівельне управління Чорноморського Флоту Міністерства Оборони Російської Федерації" на рішення начальника Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Севастополя № 830 від 27.08.2007 Пенсійним Фондом України прийнято рішення про залишення рішення № 830 від 27.08.2007 та рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в м. Севастополі № 4943/07 від 25.10.2007 - без змін.

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості по підприємству „Будівельне управління Чорноморського Флоту Міністерства Оборони Російської Федерації"", наданому відповідачем, за несвоєчасну сплату страхових внесків застосована фінансова санкція по рішенню № 830 від 16.08.2007 в сумі 136377,07 грн.

Позивачем сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на січень 2007 року платіжними дорученнями № 65, 66 від 21.03.2007 на суму 720,05 грн. та 35,00 грн., відповідно, № 242 від 17.04.2007 на суму 76245,00 грн., № 133 від 02.04.2007 на суму 298,80 грн., № 119 від 29.03.2007 на суму 470600,00 грн., що також підтверджується витягом з особового рахунку.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, правовідносини сторін регулюються статтями 14, 15, 17, 20, 106 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058), статтею 4 Закону України „Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Інструкцією „Про порядок обчислення та уплати страховиками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Пенсійний Фонд України", затвердженою постановою правління Пенсійного Фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція № 21-1), п. 6.3 „Порядку розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладення штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.01.2004 за № 81/8680 (далі - Порядок № 21-2).

Пунктом 1 статті 14 та частиною 1 статті 15 Закону № 1058, а також пунктом 2.1. Інструкції № 21-1 встановлено, що страхувальниками є, зокрема: підприємства, установи, організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону № 1058, що страхувальник зобов'язаний, зокрема: подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом; нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно з пунктом 8 Прикінцевих положень Закону № 1058 до набрання чинності законом про спрямування частини страхових внесків до Накопичувального фонду (крім підпункту 5, який діє протягом строку, визначеного Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо оподаткування сільськогосподарських підприємств та підтримки соціальних стандартів їх працівників" від 24 червня 2004 року), особи, зазначені в пунктах 3 і 4 статті 11, у статті 12 цього Закону, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за осіб, зазначених у пункті 11 статті 11 цього Закону, сплачують страхові внески, що перераховуються до солідарної системи на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених для платників збору (юридичних і фізичних осіб) Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", але не менше мінімального страхового внеску.

Пунктами 1, 4 статті 4 Законом України „Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пунктом 4.1 частини четвертої Інструкції № 21-1 встановлено, що розміри страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються відповідно до Закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" за ставками, зокрема: для платників, зазначених у підпунктах 2.1.1 (крім платників фіксованого сільськогосподарського податку) та 2.1.2 пункту 2.1 цієї Інструкції, - 33,2 відсотка суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України „Про оплату праці", виплати винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця та допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Відповідно до статті 20 Закону України № 1058 та пунктів 5.1.3, 5.1.4, 8.1 Інструкції № 21-1, страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати. Нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Термін сплати страхових внесків передбачено частиною 6 статті 20 Закону № 1058, відповідно до якої, страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період, рівний календарному місяцю, сплачуються не пізніш ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, до 20 числа місяця.

Відповідно до пункту 8.2 Інструкції № 21-1, вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Про оскарження вимоги до суду страхувальник зобов'язаний письмово повідомити протягом трьох робочих днів орган Пенсійного фонду, який направив вимогу.

Відповідно до пункту 8.6. Інструкції, у випадку, якщо орган Пенсійного фонду скасовує або змінює раніше зазначеному суму боргу внаслідок її узгодження або оскарження, вимога вважається відкликаною з дня прийняття органом Пенсійного фонду рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми недоїмки.

Підставою для прийняття цього рішення є акт про зазначене порушення, що складається в довільній формі.

Рішення про застосування штрафів, зазначених у цьому підпункті, складається в залежності від терміну затримки сплати (погашення) страхових внесків і виноситься одне на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки за відповідний період незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

При цьому складається рішення за формою згідно з додатком 17 цієї Інструкції.

Підставою для прийняття відповідного рішення є акт про зазначене порушення, складений у довільній формі.

Рішення про застосування штрафу за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає начальник управління Пенсійного фонду України в районі, місті. районі у місті або його заступник. Рішення приймаються за встановленою формою у двох примірниках.

Відповідно до частини другої статті 106 Закону № 1058, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 106 Закону № 1058, у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Відповідно до частини 15-17 статті 106 Закону України № 1058, строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Від імені виконавчих органів Пенсійного фонду розглядати справи про правопорушення і накладати фінансові санкції та адміністративні стягнення мають право директор виконавчої дирекції Пенсійного фонду, його заступники, начальники головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх заступники, начальники управлінь Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах, а в разі їх відсутності - заступники начальників цих управлінь, на підставі документів, що свідчать про вчинення правопорушення.

Пунктом 6.3 Порядку № 21-2 у разі повного або часткового задоволення скарги в рішенні даються розпорядження органу Пенсійного фонду, рішення якого скасовано повністю або в певній частині, про вчинення відповідних дій.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується із твердженням місцевого господарського суду про те, що позивач при зверненні з позовом не звернув увагу на встановлене п. 6.3 Порядку № 21-2 право органу Пенсійного фонду, що розглядає скарги, при скасуванні рішення повністю або частково зобов'язати підпорядкований орган Пенсійного фонду України вчинити певні дії, дати розпорядження, що мало місце в даному випадку.

Колегія суддів вважає, що позивач не притягнений двічі за одне й те ж саме порушення, оскільки перше рішення скасовано з причин, викладених в мотивувальній частині рішення органу Пенсійного фонду 03.08.2007 № 3541/07 по результатам розгляду скарги і дано розпорядження врахувати певні суми, перерахувати санкції за прострочку сплати внесків і прийняти нове рішення, що не суперечить ані діючому законодавству, ані Порядку № 21-2.

Крім того, 18.04.2007 Управлінням Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Севастополя прийнято рішення № 220 „Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду", яким щодо Підприємства „Будівельне управління Чорноморського Флоту Міністерства Оборони Російської Федерації" за несвоєчасну сплату сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування застосовані фінансові санкції: штраф в сумі 75,56 грн. та пеня в сумі 21,91 грн. за період з 21.02.2007 до 21.03.2007, які протягом 10 робочих днів з дня отримання рішення підлягали перерахуванню (сплаті) на рахунки Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м Севастополя, в якому були враховані суми в розмірі 720,05 грн. та 35.50 грн., сплачені позивачем 21.03.2007.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Заявник апеляційної скарги судовій колегії не надав доказів, які б спростовували вищевикладені обставини.

Таким чином, постанова місцевим господарським судом прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а отже підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги судова колегія не вбачає.

Керуючись статтями 24, 195, 198, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Підприємства "Будівельне управління Чорноморського флоту Міністерства оборони Російської Федерації" залишити без задоволення.

2.Постанову господарського суду міста Севастополя від 14 березня 2008 року у справі № 5020-7/008 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця безпосередньо до Вищого адміністратиного суду України.

Головуючий суддя                                        О.Л. Котлярова

Судді                                                                      І.В. Антонова

В.А. Лисенко

З оригіналом згідно

Помічник судді                                                            О.В. Казанова