ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.04.08

Справа № 17/141-08.

За позовом: Прокурора Ковпаківського району м. Суми в інтересах держави в особі Управління майна комунальної власності Сумської міської ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім»

про примусове виселення з приміщення та стягнення заборгованості.

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача: Чепік В.І.

Від відповідача: не з‘явився

Прокурор: Яковенко В.В.

У засіданні брали участь: секретар судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: прокурор просить суд розірвати договір №ФМ-714 від 25.04.1995 р. в редакції від 30.05.2007 р. оренди нежитлових приміщень, розташованих в будинку №105 по проспекту Курський, площею 311,2 кв.м., укладений між позивачем та відповідачем; виселити відповідача з нежитлового приміщення, розташованого в будинку №105 по проспекту Курський, площею 311,2 кв.м., стягнути з відповідача 19 348 грн. 60 коп. заборгованість по сплаті орендної плати, а також стягнути судові витрати по справі.

Відповідач в судове засідання не з‘явився, письмового відзиву на позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора і представника позивача, суд встановив:

25.04.1995 р. між Фондом комунального майна Сумської міської ради народних депутатів ( в подальшому управління майна комунальної власності Сумської міської ради) та Сумським районним державним підприємством по виконанню агрохімробіт «Агрохім» (в подальшому товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохім») укладений договір №ФМ-714 оренди нежитлового приміщення (далі за текстом Договір).

Згідно умов Договору позивач передав у строкове платне користування відповідачу нежитлове приміщення загальною площею 288,8 кв.м. в будинку №105 по пр. Курському в м. Суми.

25.04.1995 р. був підписаний відповідний акт прийому-передачі зазначеного нежитлового приміщення.

31.07.1998 р., 18.01.2002 р., 16.12.2002 р., 03.03.2003 р. та 30.05.2007 р. були внесені зміни до вказаного Договору.

Так, згідно останньої редакції від 30.05.2007 р. внесено зміну №4 до договору оренди нежитлового приміщення №ФМ-714 від 25.04.1995 р., згідно якої позивач передав відповідачу у строкове платне користування (в оренду) нежитлові приміщення у будинку №105 за адресою: м. Суми, вул. Курська, на 1 поверсі, площею 31,2 кв.м. (службові приміщення) право на оренду яких відповідач набув на підставі розпорядження міського голови м. Суми та наказу управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 29.05.2007 р. № 82/01-09.

Відповідно до п. 6.2.5. Договору орендар (відповідач) зобов‘язаний сплачувати орендну плату за об‘єкт оренди у розмірі та у термін згідно з цим Договором на відповідний рахунок міського бюджету.

Пунктом 4.3. Договору визначено, що орендна плата за орендований об‘єкт сплачується відповідачем щомісячно в строк до 15 числа кожного наступного місяця.

З довідки №94 від 21.04.2008 р., яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що на протязі дії договору оренди відповідачем орендна плата вносилась несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв‘язку з чим станом на 17.04.2008 р. заборгованість відповідача становить 23 531 грн. 97 коп.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Оскільки позовні вимоги заявлені прокурором і позивачем в сумі 19 348 грн. 60 коп. і відповідач не подав суду доказів сплати боргу, вимоги прокурора та позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі правомірні, обґрунтовані, і підлягають задоволенню.

Крім того, прокурором та позивачем заявлені вимоги щодо дострокового розірвання договору оренди, посилаючись на те, що відповідач не виконує свого обов‘язку щодо сплати орендної плати по договору і має заборгованість перед позивачем в сумі 19 348 грн. 60 коп., а також порушує умови укладеного між сторонами договору оренди.

Згідно ч.3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов‘язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до п. 6.2.4. Договору відповідач зобов‘язаний застрахувати протягом 10 діб з моменту укладення Договору за рахунок власних коштів об‘єкт оренди на користь позивача від пожежі, впливу рідини з водопровідних, каналізаційних та опалювальних систем, хибного вмикання автоматичних систем пожежегасіння, протиправних (навмисних чи ненавмисних) дій третіх осіб. договір страхування повинен продовжуватись протягом дії договору оренди. Копію договору та копію страхового полісу надавати позивачу впродовж місяця після його укладання.

Пунктом 6.2.14 Договору встановлений обов‘язок відповідача передавати у суборенду об‘єкт оренди або його частину лише з дозволу позивача.

Згідно п. 6.2.15 Договору відповідач зобов‘язаний оформити у встановленому порядку право користування земельною ділянкою, на якій розташовано об‘єкт оренди.

Зі місту п. 6.2.19 Договору вбачається, що відповідач також зобов‘язаний узгодити цільове призначення використання Об‘єкта оренди приміщення з органами пожежної безпеки, за необхідністю з санітарно-епідеміологічною службою міста.

Так, в матеріалах справи містяться акти перевірки позивачем виконання умов договору оренди, зокрема: від 15.07.1998 р., яким встановлено - наявність заборгованості, відсутність договору страхування приміщення; від 04.08.1998 р. – наявність заборгованості, передача приміщень в суборенду без згоди позивача, за що встановлювалися штрафні санкції; від 30.08.2001 р. – наявність заборгованості; встановлено штрафні санкції; від 08.02.2002 р. – наявність заборгованості, невідповідність договору вимогам чинного законодавства; від 20.11.2007 р. – наявність заборгованості, передача приміщень в суборенду без згоди позивача декільком підприємствам; відсутній договір страхування майна, не здійснюється звірка розрахунків та платежів орендної плати не менше одного разу в квартал питання щодо плати за землю орендарем не врегульовано, цільове призначення використання об‘єкту оренди не погоджено з органами пожежної безпеки та санітарно-епідеміологічною службами міста.

Судом встановлено, що про виявлені порушення умов договору та про намір розірвати договір оренди позивач повідомляв відповідача листами №180 від 22.02.2000р., №278 від 28.02.2002 р., №646/01-62 від 29.05.2006 р., №1819/01-08 від 29.06.2006 р., №831/01-62 від 24.07.2006 р.

Відповідно до п.3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов‘язаний вносити орендну плату своєчасно та в повному обсязі.

Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність у позивача та прокурора правових підстав для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку у зв‘язку з встановленням факту порушення відповідачем своїх зобов‘язань, обов‘язкове дотримання яких вимагається договором або законом, а тому, проаналізувавши зазначені правові норми, суд вважає, що невиконання умов договору щодо внесення орендних платежів, та порушення інших умов укладеного між сторонами договору є достатньою підставою для його розірвання у судовому порядку.

Крім того, зазначена правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 17.01.2007 р. по справі №01/158), від 28.03.2007 р. по справі №44/256-06 (46/71-06) та від 12.04.2007 р. по справі №47/459-06).

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх доводів і заперечень, а відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які за законодавством мають підтверджуватися певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду належних доказів в обґрунтування своїх заперечень, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в доход державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Розірвати договір №ФМ-714 від 25.04.1995 р. в редакції від 30.05.2007 р. оренди нежитлових приміщень, розташованих в будинку №105 по проспекту Курський, площею 311,2 кв.м., укладений між управлінням майна комунальної власності і товариством з обмеженою відповідальністю «Агрохім».

3.          Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохім» з нежитлового приміщення, розташованого в будинку №105 по проспекту Курський, площею 311,2 кв.м.

4.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім» (40000, м. Суми, пр-т Курський, 105, код 05490766) на рахунок 0002 ГУДКУ в Сумській області, МФО 837013, код ЗКПО 23636315, код 22080401, 19 348 грн. 60 коп. заборгованості.

5.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім» (40000, м. Суми, пр-т Курський, 105, код 05490766) в доход державного бюджету м. Суми (р/р 0002 в УДК в Сумській області, МФО 837013, код ЗКПО 23636315, код 22090200, символ 095) 235 грн. 32 коп. держмита.

6.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім» (40000, м. Суми, пр-т Курський, 105, код 05490766) в доход державного бюджету м. Суми (р/р 0002 в ГУДК в Сумській області, МФО 837013, код ЗКПО 23636315) 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

7.          Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                       О.В. КОВАЛЕНКО