ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

23.06.08            Справа № 17/159-08

За позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради

“Білоцерківтепломережа”, м. Біла Церква

до Міжнародний фонд “Відродження Чорнобилю”, м. Біла Церква

про стягнення 15 283,79 грн

Суддя В.Г. Суховий

Представники: згідно з протоколом судового засідання

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Комунального підприємства “Білоцерківтепломережа” (далі –Позивач) до Міжнародного фонду “Відродження Чорнобилю” (далі –Відповідач) про стягнення 15 283,79 грн, з яких 11 872,42 грн. –основний борг, 958,26 грн. –пеня, 2 135,84 грн. - інфляційні та 317,27 грн. –3% річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.03.2008р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 14.05.2008р.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань по договору на споживання теплової енергії № 909 від 01.10.2005р., щодо оплати спожитої теплової енергії приміщеннями загальною площею 271,70 м2.

У зв’язку з неявкою представника відповідача розгляд справи відкладався на 28.05.2008р. та на 23.06.2008р.

Позивачем подано клопотання № 747 від 12.05.2008р. про зміну назви позивача у зв’язку з державною реєстрацією статуту підприємства в новій редакції, що підтверджується поданим статутом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради “Білоцерківтепломережа” (нова редакція) затвердженого рішенням 30 сесії Білоцерківської міської ради № 651 від 05.02.2008р., свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи № 241656 та довідкою з ЄДРПОУ № 138077.

Дослідивши подані позивачем матеріали господарський суд задовольняє подане клопотання позивача, та на підставі ст. 25 ГПК України здійснює заміну назви позивача Комунальне підприємство “Білоцерківтепломережа” на - Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради “Білоцерківтепломережа” (далі –Позивач).

28.06.2008р. в судовому засіданні представником позивача подано клопотання про уточнення позовних вимог, в якому у зв’язку з невірним розрахунком пені позивач просить суд стягнути з відповідача, з підстав викладених у позові, 11 872,42 грн. –основного боргу, 204,34 грн. –пені, 2 135,84 грн. - інфляційних та 317,27 грн. – 3% річних.

Відповідач свого представника в судове засідання втретє не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та інших витребуваних документів не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином ухвалами суду від 31.03.2008р., від 14.05.2008р. та від 28.05.2008р.. Отримання відповідачем ухвали суду від 31.03.2008р. підтверджується також повідомленням про вручення поштового відправлення № 115811143.

Таким чином відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд в с т а н о в и в:

1 жовтня 2005 року між Комунальним підприємством “Білоцерківтепломережа” та Міжнародним фондом “Відродження Чорнобилю” було укладено договір на постачання та споживання теплової енергії № 909 (далі - Договір), відповідно до якого (п. 1) позивач (теплопостачальна організація) бере на себе зобов’язання постачати відповідачу (споживачеві) теплову енергію.

Пунктами 4.1, 5.1, 5.3 Договору передбачено, що облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку або розрахунковим шляхом. Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів для споживачів 2 групи. Розрахунки відповідачем виконуються в термін до 10-го числа наступного місяця на підставі рахунків-фактури, які направляються відповідачеві позивачем не пізніше 5-го числа наступного місяця.

На підставі зазначеного Договору позивач протягом опалювальних сезонів з жовтня 2006 –по лютий 2008р. надавав відповідачу послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання, що підтверджується наявними в матеріалах справи виставленими відповідачу рахунками-фактури.

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідач в порушення своїх Договірних зобов’язань за отриману теплову енергію розрахувався частково в сумі 6 066,78 грн, в результаті чого за відповідачем станом на 01.03.2008 рік утворилась заборгованість у сумі 11 872,42 грн.

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за послуги теплопостачання за Договором № 909 від 01.10.2005р. в сумі 11 872,42 грн. є обґрунтованими, документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення пені суд зазначає наступне.

В судовому засіданні 23.06.2008р. представником позивача подано клопотання про уточнення позовних вимог, в якому уточнює позовні вимоги в частині розрахунку пені, а саме просить стягнути з відповідача пеню в сумі 204,34 грн.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб’єкт господарювання за порушення господарського зобов’язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч.1. ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч.2 ст.217 та ч.1 ст.230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст.231 ГК України).

Відповідно до п. 5.2 Договору № 909 від 01.10.2005р. за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань за Договором відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період прострочки, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

З урахуванням наведеного, господарський суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення пені згідно поданого розрахунку у розмірі 204,34 грн.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому господарський суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 2 135,84 грн. –інфляційних та 3% річних у розмірі 317,27 грн.

На підставі ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 25, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Міжнародного фонду “Відродження Чорнобилю” (код 14354055) на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради “Білоцерківтепломережа” (код 04654336) 11 872,42 грн. - основного боргу, 204,34 грн. –пені, 2 135,84 грн. –інфляційних, 317,27 грн. - 3% річних, а також судові витрати: держмито у розмірі 102 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                          Суховий В. Г.