П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 лютого 2008 року

м.  Київ

Судова палата у господарських справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Барбари В.П.,

суддів:

Гуля В.С., Карпечкіна П.Ф.,
Колесника П.І., Черногуза Ф.Ф., Шицького І.Б.,

за участі представника

товариства з обмеженою відповідальністю “Юридична
компанія “Позитив”  () -

Вінниченка
О.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю “Юридична компанія “Позитив”                      () на
постанову Вищого господарського суду України від 31 жовтня 2007 року у справі
№2-116/06 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Юридична компанія
“Позитив”, (далі - ТОВ “ЮК “Позитив”-1) до товариства з
обмеженою відповідальністю “Юридична компанія “Позитив”,
(далі - ТОВ “ЮК “Позитив”-2), ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю
“Кобос”, виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської
області, третя особа - виконавчий комітет Кіровської районної ради міста
Дніпропетровська Дніпропетровської області, про визнання недійсною державної
реєстрації та зобов'язання вчинити дії; за зустрічним позовом ТОВ “ЮК
“Позитив”-2, ОСОБА_1 до ТОВ “ЮК “Позитив”-1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області
про визнання недійсними статутних документів та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о
в и л а:

У грудні 2004 року ТОВ “ЮК “Позитив”-1, зареєстроване 23
липня 2001 року виконавчим комітетом Кіровської районної ради міста
Дніпропетровська Дніпропетровської області, звернулося до Красногвардійського
районного суду міста Дніпропетровська з позовом про визнання недійсними статуту
й установчого договору ТОВ “ЮК
“Позитив”-2, запису про проведення його державної реєстрації та
припинення вказаної юридичної особи.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у серпні
2003 року йому стало відомо про існування ТОВ “ЮК “Позитив”-2, яке було
зареєстроване виконавчим комітетом Кіровської районної ради                  міста Дніпропетровська
Дніпропетровської області 22 липня 2003 року. У зв'язку з тим, що реєстрацію ТОВ
“ЮК “Позитив”-2 було проведено з порушенням чинного законодавства, оскільки в
назві вказаного товариства використано найменування тотожне найменуванню
позивача, останній, посилаючись на статті 90, 420, 489 Цивільного кодексу
України та статтю 38 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних           осіб - підприємців”,
просив суд про задоволення своїх вимог.

Заперечуючи проти позову, ТОВ “ЮК “Позитив”-2 та ОСОБА_1
звернулися з зустрічним позовом про визнання недійсними статуту ТОВ “ЮК
“Позитив”-1, його установчих документів, запису про проведення державної
реєстрації та припинення зазначеної юридичної особи, посилаючись на те, що в
установчих документах вказаного товариства відсутні нотаріально засвідчені
підписи засновників підприємства, а один із засновників на час підписання
установчого договору знаходився поза межами України. Крім того, свідоцтво про
державну реєстрацію ТОВ “ЮК “Позитив”-1 видано лише через два роки після
реєстрації цього товариства.

Рішенням Красногвардійського районного суду міста
Дніпропетровська від 10 жовтня 2006 року первісний позов задоволено частково:
визнано недійсним запис у журналі обліку реєстраційних справ до Реєстру
суб'єктів підприємницької діяльності про проведення державної реєстрації ТОВ
“ЮК “Позитив”-2, припинено вказану юридичну особу та призначено ліквідаційну
комісію. У зустрічному позові відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від                    23 квітня 2007 року вказане
рішення суду першої інстанції змінено та викладено його резолютивну частину в
іншій редакції, згідно з якою у задоволенні первісного та зустрічного позовів
відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 31 жовтня     2007 року постанову суду апеляційної
інстанції скасовано, рішення Красногвардійського районного суду міста
Дніпропетровська від 10 жовтня 2006 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів Верховного Суду України від 24 січня          2008 року за касаційною скаргою ТОВ “ЮК
“Позитив”-2 порушено провадження з перегляду у
касаційному порядку зазначеної постанови Вищого господарського суду України.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду
касаційної інстанції та передачу справи на новий розгляд до суду першої
інстанції. В обґрунтування скарги зроблено посилання на різне застосування
Вищим господарським судом України одного й того ж положення закону у
аналогічних справах та неправильне застосування судом касаційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника           ТОВ “ЮК “Позитив”-2, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши
матеріали справи, Судова палата вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних підстав.

Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції та
залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, Вищий господарський суд
України виходив із того, що при реєстрації ТОВ “ЮК “Позитив”-2 відбулося
порушення вимог закону щодо використання найменування іншої юридичної особи,
яке тягне за собою припинення створеної юридичної особи на підставі статті 110
ЦК України та статті 38 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб
та фізичних осіб - підприємців”.

Проте з таким висновком погодитися
не можна.

Відповідно до пункту 1 частини 2
статті 38 вищезазначеного Закону та пункту 2 частини 1 статті 110 ЦК України
(які були чинними на момент розгляду даного спору) юридична особа ліквідується
за рішенням суду зокрема у разі визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної
особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути.

Разом з цим частина 2 статті 110 ЦК
України передбачає, що вимога про ліквідацію юридичної особи на підставах,
зазначених у пункті 2 частині 1 цієї статті, може бути пред'явлена до суду лише
органом, що здійснює державну реєстрацію, або учасником юридичної особи.

Під час розгляду справи судами було
встановлено, що ТОВ “ЮК
“Позитив”-1 не є учасником ТОВ “ЮК
“Позитив”-2, а відтак не мало права на звернення до суду із вказаним позовом.

Слід також зазначити, що згідно з
вищенаведеними вимогами закону підставою для
постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи є визнання
недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону,
які не можна усунути.

Судом апеляційної інстанції було
встановлено, що єдиним порушенням, допущеним при створенні ТОВ “ЮК “Позитив”-2,
є наявність тотожного з позивачем за первісним позовом найменування.

У той же час положення статей 16,
490 ЦК України закріплюють право ТОВ “ЮК “Позитив”-1 на захист своїх інтересів
шляхом заборони неправомірного використання його комерційного найменування
іншою юридичною особою без ліквідації останньої.

Апеляційним господарським судом
було також встановлено, що позивач за первісним позовом не звертався
безпосередньо до відповідача або до суду з вимогою усунути тотожність у
найменуванні підприємств, а також не довів того, що можливість усунення цієї
тотожності втрачена.

За таких обставин Дніпропетровський апеляційний господарський суд зробив
правильний висновок про те, що судом першої інстанції було прийнято передчасне
рішення, згідно з яким порушені права та інтереси          ТОВ “ЮК “Позитив”-1 підлягають захисту виключно шляхом ліквідації         ТОВ “ЮК “Позитив”-2, а відтак обґрунтовано відмовив у задоволенні первісного
позову.

Також обґрунтованим слід визнати висновок судів нижчих інстанцій про
відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог у зв'язку з їх
недоведеністю.

Враховуючи викладене, у Вищого господарського суду України не було визначених Господарським
процесуальним кодексом України підстав для скасування законної постанови
апеляційного господарського суду, у зв'язку з чим оскаржувана постанова
підлягає скасуванню.

Виходячи з положень статей 6, 8 Конституції України, Судова палата у
господарських справах Верховного Суду України не вважає за необхідне направляти
справу на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки це суперечило б
положенням статей 125, 129 Конституції України, статей 2, 39 Закону України “Про
судоустрій України” щодо визначення статусу Верховного Суду України та його
завдання забезпечити законність у здійсненні правосуддя, і викликало б
конституційно недопустиму необхідність скасування законної постанови суду
апеляційної інстанції. Отже наведений у статті 11118 Господарського
процесуального кодексу України перелік наслідків розгляду касаційної скарги на
постанову Вищого господарського суду України не є процесуальною перешкодою для
залишення в силі Судовою палатою у господарських справах Верховного Суду
України постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23
квітня 2007 року.

Керуючись статтями 11117-11120 Господарського
процесуального кодексу України, Судова палата у господарських справах
Верховного Суду України

п о с т а н
о в и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Юридична компанія
“Позитив” () задовольнити частково.

Постанову Вищого господарського суду України від 31
жовтня              2007 року скасувати,
а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 квітня
2007 року залишити в силі.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                          В.П.
Барбара

Судді:                                                                                    В.С.
Гуль

П.Ф. Карпечкін

П.І. Колесник

Ф.Ф.
Черногуз

І.Б. Шицький