ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2008 р.

№
35/35 (20/38)

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

Перепічая
В.С. ( головуючого ),

Вовка
І.В.,  Гончарука П.А.,

розглянувши  у
відкритому  судовому
засіданні  в м. Києві  касаційну скаргу

Відкритого
акціонерного товариства "Розівський елеватор"

на
постанову

Дніпропетровського
апеляційного господарського суду  від
29.10.2007 року

у
справі за позовом

Відкритого
акціонерного товариства "Розівський елеватор"

до

Суб`єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1

про

про
стягнення  заборгованості

УСТАНОВИВ:

У
грудні 2003 року позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської
області  з  позовною заявою  до
відповідача про стягнення заборгованості в сумі  7 172,82 грн., інфляційних сум - 275,73 грн.,
пеню- 320,78 грн. і 3% річних-  68,74
грн. у зв'язку з невиконанням зобов'язання за договором № 15  від 13.08.2003 року  з
оплати  за приймання, сушіння,
очищення, переоформлення та зберігання ячміню.

Рішенням
господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2004 року  позов
задоволено  частково.

Постановою
Дніпропетровського апеляційного господарського суду   від 29.10.2007 року  зазначене
рішення  суду першої інстанції
залишене без змін.

У
касаційній скарзі позивач вважає, що судом
неправильно застосовано норми
процесуального  права, і тому
просить прийняті ним рішення
скасувати  та прийняти нове
рішення.

Відзив
на касаційну скаргу  від  відповідача
до суду не надходив.

Заслухавши
пояснення представників сторін, дослідивши доводи касаційної скарги,
перевіривши  матеріали справи і прийняті
в ній судові рішення, суд вважає, що касаційна скарга  підлягає задоволенню частково  з наступних підстав.

Як
вбачається із матеріалів справи, 19.05.2006 року між сторонами було укладено
договір купівлі-продажу  природного газу
№2008-ПГ-2006 року, за умовами якого позивач (продавець) зобов'язується  передати у власність відповідача (покупця)
природний газ, а відповідач (покупець) -прийняти  та оплатити газ на  умовах даного договору.

Відповідно
до п. 3.1.  договору  приймання-передача газу, переданого продавцем
покупцеві, оформлюється  актами
приймання-передачі газу, які
підписуються уповноваженими
представниками сторін.

За п.
5.1.  договору  оплата газу здійснюється  відповідачем
шляхом  перерахування  12.07.2006 року на рахунок  позивача грошових  коштів в розмірі 100% вартості  переданого в травні  2006 року обсягу газу на підставі акту
прийому-передачі газу  згідно п.3.2
договору.

Предметом
даного судового розгляду є вимоги про стягнення з відповідача  заборгованості, інфляційних, пені та 3%
річних у зв'язку з невиконанням
відповідачем зобов'язання за договором з оплати  за поставлений природний газ.

Відповідно
до роз'яснень, викладених у п.п. 1, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України
від 29.12.1976 року № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно
перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності -
на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим
визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для
даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна
частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення
для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких
суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і
відхиляючи інші докази, суд має це обгрунтувати.

Прийняті  у даній справі судові рішення цим вимогам не
відповідають.

Так,
дійшовши висновку  про задоволення
заявлених вимог з підстав  договору  купівлі-продажу, суди  попередніх інстанцій не звернули  уваги
на  залучений до справи  договір №742/705 про організацію
взаєморозрахунку відповідно  до
постанови  Кабінету Міністрів України від
22.05.2006 року №705, за умовами якого
сторони  домовились  про проведення   взаєморозрахунку, і, зокрема, на суму  227 860 грн. за договором, який  є підставою позову  в даній справі, та  не
з"ясували   обставин,
пов'язаних з  укладенням  договору взаєморозрахунків,  і не навели
цим обставинам правової оцінки.

До
того ж, за  витягом  з реєстру Держказначейства  24.10.2006 року  здійснена
оплата  позивачу за природний
газ  у сумі 227 860,22 грн. за договором
№2008-ПГ-2006    від 19.05.2006 року.

Разом
з цим, судами не було перевірено обґрунтування розрахунків розміру заявлених
вимог, і не наведено розрахунків, з яких виходив суд, задовольняючи грошові
вимоги.

За
таких обставин,  оскаржені судові рішення
не можна визнати законними й обґрунтованими, і тому вони підлягають скасуванню
з передачею справи на новий  розгляд до
суду першої інстанції.

Під
час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене і вирішити спір з
дотриманням вимог закону.

З
огляду наведеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Дочірнього  підприємства
"Газ-тепло" задовольнити частково.

Постанову
Київського апеляційного господарського суду від 25.12.2006 року та рішення
господарського суду м. Києва від 28.09.2006 року скасувати, і справу № 7/422
передати на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Головуючий
В.Перепічай

Судді
І.Вовк

П.Гончарук