ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
Справа
№ 28/266-07-7243
Одеський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:
головуючого судді Гладишевої Т.Я.,
суддів Савицького Я.Ф., Лавренюк О.Т.
секретарі судового засідання
участю представників сторін в
судовому засіданні від 26 лютого 2008 року:
відповідачів: Оніщенко
особи: не з'явились;
третіх осіб: ОСОБА_1;
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Садівничого об'єднання громадян
рішення
господарського суду Одеської області від 19 листопада 2007р.

по
справі №
28/266-07-7243

за
позовом: Садівничого
об'єднання громадян „Лебідь”

за
участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.,
ОСОБА_6.

до
відповідачів: Овідіопольської
районної державної адміністрації Одеської

області

Громадської організації “Садівниче
товариство “Поляна”

за
участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача Відділ
земельних ресурсів у Овідіопольському районі Одеської області

про
визнання недійсним
розпорядження та визнання недійсним договору оренди

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2007 року Садівниче
об'єднання громадян “Лебідь” звернулось до суду з позовом про визнання
недійсним розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації
Одеської області № 585 від 29.05.2007 року та визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки, укладеного
29.05.2007 року між Овідіопольською райдержадмінстрацією та Громадською
організацією “Садівниче товариство “Поляна”.

Позовні вимоги обґрунтовано: -
невідповідністю оскарженого розпорядження № 585 від 29.05.2007 року вимогам
чинного  законодавства -статті 21 Закону
України “Про місцеві державні адміністрації”, ст. 3 Земельного кодексу України;
сумнівом позивача у дійсності документів, на підставі яких прийнято оскаржуване
розпорядження; - порушенням сторонами при укладенні договору оренди від
29.05.2007 року ст. 13 Закону України “Про оренду землі”, Закону України “Про
оренду державного та комунального майна”, ст. ст. 284, 285, ч. 2 ст. 290
Господарського кодексу України, статті 628 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 19.11.2007 року по справі № 28/266-07-7243 провадження в частині
позовних вимог про визнання недійсним розпорядження Овідіопольської районної
державної адміністрації Одеської області від 29.05.2007 року № 585 -припинено
відповідно до  п. 6 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України та на
підставі п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 19.11.2007 року по справі № 28/266-07-7243 в позові Садівничого
об'єднання громадян “Лебідь” про визнання недійсним договору оренди земельної
ділянки відмовлено.

Рішення суду мотивовано недоведеністю
позивачем порушення оспорюваним договором законних прав або інтересів СОГ
“Лебідь”, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження звернення до
Овідіопольської райдержадміністрації з приводу надання спірної земельної
ділянки в користування та не довів належними і допустимими доказами наявність
на спірній земельній ділянці об'єктів
нерухомості,  комунікацій та
огорожі, які належать позивачу або членам СОГ “Лебідь”.

Не погодившись з рішенням суду від
19.11.2007 року, СОГ “Лебідь” звернулось з апеляційною скаргою та заявою про
уточнення апеляційної скарги, в яких вказує, що оскаржуване рішення
постановлено судом без повідомлення позивача належним чином про дату та місце
розгляду справи, рішення суду не грунтується на всебічному та повному
встановленні всіх обставин справи, судом порушено засади змагальності, оскільки
позивач або його представник не були присутні в засіданнях суду, рішення від
19.11.2007 року вважає невмотивованим.

З викладених підстав, скаржник просить
скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позов.

У відзиві на апеляційну скаргу
Громадська організація “Садівниче товариство “Поляна” вказує, що оспорюваний
договір оренди земельної ділянки від
29.05.2007 року відповідає положенням Закону України “Про оренду землі”
та Земельного кодексу України, вимоги позивача про визнання договору оренди
земельної ділянки  від 29.05.2007 року
вважає безпідставними та недоведеними, при цьому зазначає, що у позивача
відсутні документи на підтвердження його прав на земельну ділянку відповідно до
ст. 126 Земельного кодексу України. Відповідач вважає, що судом першої
інстанції  неповно встановлені обставини,
що мають значення для справи, що є підставою для скасування оскаржуваного
рішення з прийняттям такого ж самого рішення про відмову в позові.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 29.01.2008 року по справі № 28/266-07-7243 було
залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору , на стороні
позивача фізичних осіб ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. та ОСОБА_6.,
а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Овідіопольський
районний відділ земельних ресурсів.

Перевіривши матеріали справи, повноту
встановлення обставин справи та відповідність ним висновків суду, правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб та їх представників,
колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що відповідно до розпорядження Представника Президента України №
680 від 23.12.1992 року було здійснено перереєстрацію садівничого кооперативу
“Лебідь” та його статуту.

10.12.1998 року Овідіопольського
районною державною адміністрацією Одеської області здійснено державну
реєстрацію Садівничого об'єднання громадян “Лебідь” (СОГ “Лебідь”), про що
видано Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи.

18.09.2001 року Овідіопольським
районним управлінням юстиції Одеської області СОГ “Лебідь” видано дублікат
Свідоцтва про реєстрацію об'єднання громадян 10.12.1998 року № 900.

Відповідно до Статуту Громадської
організації “Садівниче товариство “Поляна” (далі -Об'єднання) воно є
об'єднанням громадян для задоволення та захисту своїх законних соціальних,
економічних, творчих, вікових, національних, спортивних та інших спільних
інтересів.

07.09.2006 року Овідіопольською
районною державною адміністрацією Одеської області проведено державну
реєстрацію Об'єднання, про що видано Свідоцтво про державну реєстрацію
юридичної особи.

Згідно
з розпорядженням Овідіопольської районної державної адміністрації від
29.05.2007 року № 585 “Про надання ГО “Садівниче товариство “Поляна” в оренду
земельної ділянки на території Новодолинської сільської ради Овідіопольського
району Одеської області (за межами населених пунктів)” Об'єднанню затверджено
проект землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду терміном  на 49 років земельної ділянки загальною
площею 5,04 га (рілля) із земель запасу сільськогосподарського призначення для
ведення садівництва на території Новодолинської сільської ради Овідіопольського
району Одеської області (за межами населених пунктів); надано Об'єднанню у
довгострокову оренду на 49 років земельну ділянку загальною площею 5,04 га
(рілля) із земель запасу сільськогосподарського призначення для ведення
садівництва  на території Новодолинської
сільської ради Овідіопольського району Одеської області; доручено першому
заступнику голови райдержадміністрації укласти від її імені договір оренди земельної
ділянки з Об'єднанням.

20.05.2007 року між Овідіопольською
райдержадміністрацією Одеської області (Орендодавець) та Громадською
організацією “Садівниче товариство “Поляна” (Орендар) укладено договір оренди
земельної ділянки, відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в
довгострокове, платне володіння і користування земельну ділянку площею 5,04 га
(рілля) із земель запасу сільськогосподарського призначення, що знаходиться на
території Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської
області (за межами населених пунктів). Договір укладено на 49 років, орендна
плата сплачується Орендарем у грошовій формі та складає 1764 грн. на рік із
розрахунку 350 грн. за 1 га, що складає не більше 10 % від нормативної грошової
оцінки. Передача земельної ділянки Орендарю здійснюється за актом її
приймання-передачі, дія договору припиняється шляхом його розірвання за
взаємною згодою сторін або за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін.  Договір
набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації .

04.07.2007
року здійснено державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від
29.05.2007 року, про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди
землі Новодолинської сільської ради зроблено запис за № 02.

Позивач,
звернувшись до суду з позовом про визнання договору оренди земельної ділянки
від 29.05.2007 року недійсним і оскаржуючи в цій частині вимог рішення суду про
відмову в позові, наполягає, що оспорюваний договір є недійсним, оскільки
укладений з порушенням ст. 13 Закону України “Про оренду землі”, вимог Закону
України “Про оренду державного та комунального майна”, ст. ст. 284, 285, ч. 2
ст. 290 Господарського кодексу України, ст. 628 Цивільного кодексу України, а
також стверджує, що укладеним договором оренди від 29.05.2007 року порушено
законні права СОГ “Лебідь”  як
землекористувача земельної ділянки, оскільки її частина, що знаходиться в
користуванні членів СОГ “Лебідь” ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. та
ОСОБА_6. надана в оренду Об'єднанню за оспорюваним договором оренди земельної
ділянки.

Згідно
з частинами 1, 6 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної
ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і  користування земельною ділянкою, необхідною
орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою
землі, регулюються законом.

Відповідно
до ст. 1 Закону України “Про оренду землі” від 06.10.1996 року (зі змінами)
оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів діяльності.

Частина 1 ст. 4 Закону України “Про
оренду землі” встановлює, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та
юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені
ними особи.

Згідно з частиною 1 ст. 6 цього
Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в
порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України,
Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором
оренди землі.

Відповідно до ст. 14 Закону України
“Про оренду землі” договір оренди землі укладається у письмовій формі і за
бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Статтями 17, 18 Закону України “Про
оренду землі” встановлено, що передача об'єкту оренди орендарю здійснюється
орендодавцем у строки та на умовах , що
визначені у договорі оренди землі, за актом приймання -передачі. Договір
оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Місцевим господарським судом
встановлено, що 04.07.2007 року за актом приймання - передачі було передано
Орендодавцем Орендарю земельну ділянку загальною площею 5,04 га (рілля), що
знаходиться на території Новодолинської сільської ради Овідіопольського району
Одеської області (за межами населених пунктів), згідно з планом земельної
ділянки.

Відповідно до ст. 20 Закону України
“Про оренду землі” укладений договір оренди землі підлягає державній
реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку,
встановленому законом.

Як вже зазначалось, судом апеляційної
інстанції встановлено, що 04.07.2007 року
проведено державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки  від 29.05.2007 року у порядку, встановленому
законом.

З викладених підстав, колегія суддів
вважає, що договір оренди земельної ділянки від 29.05.2007 року, укладений між
Овідіопольською районною державною адміністрацією Одеської області та
Громадською організацією “Садівниче товариство “Поляна” відповідає положенням
Закону України “Про оренду землі” та нормам Земельного кодексу України.

Колегія суддів відхиляє як
безпідставні доводи позивача про порушення сторонами оспорюваного договору
оренди положень ст. ст. 284, 285 Господарського кодексу України та ст. 628
Цивільного кодексу України, оскільки матеріалами справи такі доводи не
підтверджені.

Щодо посилання позивача на порушення
при укладенні договору оренди земельної ділянки від 29.05.2007 року вимог
частини 2 ст. 290 Господарського кодексу України, то слід зауважити, що
положення цієї норми є загальними відносно Закону України “Про оренду землі”,
який є спеціальним законом щодо орендних земельних правовідносин.

Стосовно твердження позивача про порушення його прав як законного
землекористувача земельної ділянки,
частка якої надана в оренду ГО “Садівниче товариство “Поляна”, то колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права
користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності
за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або
державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з
питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом
передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно зі ст. 125, 126 Земельного
кодексу України право власності та право постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою,
та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до
використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості),
одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації
забороняється. Право власності на земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми
державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі
оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Судом апеляційної інстанції
досліджено витребувані у сторін докази та встановлено, що згідно з рішенням
сесії Сухолиманської сільської ради н.д. від 16.05.1991 року “Про додаткове
виділення земельної ділянки садівничому товариству “Лебідь” останньому було
надано земельну ділянку в розмірі 2 га під колективні сади.

Рішенням  восьмої сесії ХХІ скликання Овідіопольської
районної ради н.д. від 24.08.1991 року “Про відвід ділянок із земель запасу під
колективні сади” садівничому товариству “Лебідь” відведено 4,0 га ріллі з
земель запасу під колективні сади.

Згідно з протоколом від 15.06.2001
року обстеження в натурі меж земельної ділянки, що знаходиться в користуванні
Садівничого об'єднання громадян “Лебідь” на території Новодолинської сільської
ради Овідіопольського району Одеської області, з часу відводу земельної ділянки
СОГ “Лебідь” до нього приєднались громадяни з земельними ділянками загальною
площею: с/к “Граніт” - 3,10 га, с/к “Буревесник” - 0,79 га. В межі земельної
ділянки входить: 0,96 га чагарників, 1,01га лісосмуг та 0,25 га пасовищ.

Відповідно до довідки
Овідіопольського районного відділу земельних ресурсів станом на 01.01.2002 року
за Садівничим об'єднанням громадян “Лебідь” закріплено 39,69 га земель
постійного користування.

З огляду на те, що в матеріалах
справи не містяться докази на підтвердження оформлення позивачем у
встановленому законом порядку своїх прав користування земельною ділянкою,
твердження позивача про порушення оспорюваним договором оренди від 29.05.2007
року законних прав СОГ “Лебідь” не доведено належними доказами.

Посилання скаржника на генеральний
план СОГ “Лебідь”, який був затверджений розпорядженням Овідіопольської
районної державної адміністрації Одеської області за № 174 від 27.06.2007 року,
який свідчить, за твердженням позивача, про надання в оренду ГО “Садівниче
товариство “Поляна” частки земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні
членів СОГ “Лебідь” ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. та ОСОБА_6.  відхиляється судовою колегією, оскільки
відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну
ділянку і право  постійного користування
земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Як вже вказувалось раніше, СОГ
“Лебідь” не надав доказів отримання державного акту, не надано також доказів на
підтвердження порушення умовами договору оренди земельної ділянки від 29.05.2007
року права на землю фізичних осіб ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. та
ОСОБА_6.

Наявні в матеріалах справи Державні
акти на право користування землею (а.с. 24, 28 Т.1) не можуть посвідчувати
право СОГ “Лебідь” на земельну ділянку, оскільки видані іншим юридичним особам.

Крім того, колегія суддів зазначає,
що посилання позивача на Закон України “Про оренду державного та комунального
майна” в обґрунтування заявлених вимог про визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки  є хибною правовою
позицією, оскільки об'єктами оренди за цим Законом є інші об'єкти, аніж
земельні ділянки.

Між тим, суд апеляційної інстанції
вважає слушним довод позивача, викладений в апеляційній скарзі, про розгляд
справи місцевим господарським судом  без
повідомлення про це належним чином позивача, що є, відповідно до п. 2 ч. 3 ст.
104 Господарського процесуального кодексу України безумовною підставою для
скасування рішення від 19 листопада 2007р., оскільки в матеріалах справи такі
докази відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою
- третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частини перша -третя, п'ята та шоста
статті 203 Цивільного кодексу України встановлюють, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.  Особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній
волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що
обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може
суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

З вищевикладених обставин, рішення
господарського суду Одеської області від
19.11.2007 року по справі № 28/266-07-7243 підлягає скасуванню з
прийняттям  нового рішення про відмову
СОГ “Лебідь” в позові про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки
від 29.05.2007 року з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови.

Клопотання позивача про оголошення
перерви для укладення мирової угоди не підлягає задоволенню як таке, що не
відповідає нормам процесуального права, оскільки наявність мирової угоди,
укладеної в процесі апеляційного розгляду справи, не є для суду апеляційної
інстанції підставою для вчинення будь-яких процесуальних дій.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на
позивача.

Керуючись
ст. ст. 99, 101 - 103, 105 ГПК  України,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення господарського суду Одеської
області від 19.11.2007 року по справі № 28/266-07-7243 скасувати.

В позові СОГ “Лебідь” про визнання
недійсним договору оренди земельної ділянки від 29.05.2007 року -відмовити.

Видати СОГ “Лебідь” довідку на
повернення з Державного бюджету України 470,00 грн. надмір сплаченого
державного мита за подачу позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня
її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий
суддя:
Т.Я. Гладишева

Суддя:
Я.Ф. Савицький

Суддя:
О.Т. Лавренюк