ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2008 року
Справа № 18/284-07

Дніпропетровський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
Виноградник О.М. (
доповідач)

суддів:             Джихур О.В., Лисенко О.М.

при
секретарі: Лазаренко
П.М.

за
участю представників сторін:

позивача
-  Щербачов Андрій Петрович,
юрисконсульт, довіреність №181  від
17.08.07;

відповідача
-ОСОБА_2, нотаріально посвідчена довіреність № 2893  від 01.08.07;

розглянувши
у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м.Кривий Ріг

на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 24.09.2007 року

у справі №
18/284-07

за
позовом  відкритого акціонерного товариства
комерційного банку “Південкомбанк”, м.Донецьк

до
суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м.Кривий Ріг

про
розірвання кредитного договору та стягнення
106 349 грн. 57 коп.

В судовому засіданні 19.02.2008р.
була оголошена перерва до 04.03.2008р. (ст..77 ГПК України).

За згодою представників сторін,
присутніх в судовому засіданні, було проголошено вступну та резолютивну частину
постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 24.09.2007р. (суддя Петрова В.І.) по справі №
18/284-07 за позовом відкритого акціонерного товариства комерційного банку
“Південкомбанк”  м.Донецьк (далі -ВАТ КБ
“Південкомбанк”) до  суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 м.Кривий Ріг (далі -СПД
ОСОБА_1.) про розірвання кредитного договору та стягнення 106 349 грн. 57 коп.
позов було задоволено та розірвано кредитний договір № 13/01В-03 від
24.09.2003р., укладений між сторонами; стягнено з відповідача на користь
позивача 54 973 грн. 13 коп. заборгованості по сплаті кредиту, 28 453 грн. 82
коп. заборгованості по сплаті відсотків за кредит, 3 282 грн. 83 коп. -3%
річних за прострочення повернення кредиту та сплати відсотків за користування
кредитом, 19 639 грн. 79 коп. пені за прострочення кредитних зобов'язань, 1063
грн. 50 коп. витрат по держмиту, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Рішення господарського
суду Дніпропетровської області мотивовано порушенням відповідачем своїх
договірних зобов'язань по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом,
істотним порушенням відповідачем договору; в якості норм матеріального права
господарський суд послався на ст.ст.525, 526, 611, 651 ЦК України.

Не погодившись з
вищезазначеним рішенням господарського суду, до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач по справі -СПД
ОСОБА_1., м.Кривий Ріг, оскаржує рішення на предмет її невідповідності нормам
матеріального та процесуального права, посилається на невідповідність
висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, обставинам та матеріалам справи,
зокрема:

- господарським судом не
надано оцінки тим обставинам, що відповідач не отримував позику, грошові кошти
у банку викрадено шляхом шахрайства та за цими фактами слідчими органами було
порушено кримінальну справу № 36061055, яка до теперішнього часу розглядається
Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу;

- господарським судом не
взято до уваги ч.3 ст.1 Кримінального кодексу України та ст..1 Кримінально-процесуального
кодексу України відповідно до яких злочинність діяння, його карність та інші
кримінально-правові наслідки визначаються Кримінальним кодексом України, а
Кримінально-процесуальним кодексом України визначений порядок провадження по
кримінальним справам, то у відповідності до п.1 ч.1 ст.80 ГПК України
господарському суду слід було припинити провадження по цій справі; також
господарським судом не взято до уваги, що позивач має заявити цивільний позов в
межах вищевказаної кримінальної справи; отже, вищевикладеним господарським
судом порушено ч.1 ст.4-7 ГПК України;

- крім цього,
господарським судом по справі не було проведено почеркознавчу експертизу з
метою встановлення особи, яка вчинила підпис на документах про отримання
кредитних коштів.

У відзиві на апеляційну
скаргу позивач по справі -ВАТ КБ “Південкомбанк” м.Донецьк -проти задоволення
апеляційної скарги заперечує, посилаючись на відповідність оскаржуваного
судового рішення вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам та
матеріалам справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення господарського суду, дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи, вислухав пояснення представників сторін, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід змінити,
виходячи з наступних підстав.

24.09.2003р. між ВАТ КБ “Південкомбанк” (позивач
по справі, “банк” за договором) та СПД ОСОБА_1. (відповідач по справі,
скаржник, “позичальник” за договором) уклали договір № 13/01В-03, відповідно до
предмету якого “банк” зобов'язався надати “позичальникові” грошову суму у
вигляді кредиту в іноземній валюті 3750 доларів США для подальшої конвертації у
гривню з метою здійснення “позичальником” фінансово-господарської діяльності, а
“позичальник” взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту до 22.09.2004р.
та сплатити відсотки по цьому кредиту (п.1.1 розділу 1, п.2.1 розділу 2
договору (а.с.10-11).

Пунктом 2.2 розділу 2
договору сторони узгодили графік повернення основної суми кредиту, остаточний
термін повернення -вересень 2004 року.

Пунктом 2.6 розділу 2
договору сторони визначили, що “позичальник” за користування отриманим кредитом
зобов'язаний сплачувати 18% річних до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Пунктом 2.7 розділу 2
договору від 24.09.2003р. сторони передбачили майнову відповідальність
“позичальника” за порушення строків погашення кредиту, відсотків по ньому,
комісійної винагороди у виді пені за кожен день прострочення платежу, яка
розраховується, виходячи із подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період,
за який сплачується пеня.

Пунктом 3.7 розділу 3
договору у разі нецільового використання кредиту, порушення строків платежів
(кредиту, відсотків, пені, комісійної винагороди), передбачених договором,
“банк” має право на дострокове отримання кредиту, відсотків, пені, комісійної
винагороди, звернувши стягнення на заставлене майно або зменшення ліміту
кредитної лінії, обумовленої п.1.1 договору.

В забезпечення виконання
зобов'язань “позичальника” за кредитним договором № 13/01В-03 сторони уклали 24.09.2003р.
договір застави № 112/02-03 (а.с.21).

13.11.2003р. до кредитного договору № 13/01В-03
сторони підписали доповнення № 1, відповідно до якого внесені зміни в п.п.1.1,
2.1, 2.13, 3.5 договору, зокрема, визначили, що обсяг кредитних коштів, наданих
“позичальникові” збільшується до 10 314 доларів США та збільшили обсяги часток
кредиту, які підлягають поверненню за графіком до 22.09.2004р. (п.п.1.1, 2.1,
2.2 доповнення № 1 до договору № 13/01В-03 (а.с.11)).

Вищевказаний договір №
13/01В-03, додаток № 1 до нього, договір застави від 24.09.2003р. № 112/02-03
підписані обома сторонами, засвідчені печатками обох сторін.

Докази визнання
недійсними в встановленому законом порядку кредитного договору № 13/01В-03,
додатку № 1 до нього відсутні в матеріалах справи, не надавались судам обох
інстанцій жодною із сторін у відповідності до ст.ст.32, 33, 36 ГПК
України.

По чекам серії КД №
9699153, № 9699155 двадцять четвертого вересня 2003 року, 18.11.2003р.
(відповідно) (а.с.13-14) “банком” було надано відповідачеві на виконання
кредитного договору № 13/01В-03 від 24.09.2003р. кредитні кошти на суму 54 973
грн. 13 коп., що підтверджується як ксерокопіями чеків (а.с.13-14), так і
виписками банку (а.с.19-20). Чеки від 24.09.2003р., 18.11.2003р. містять
підписи та печатки відповідача.

Докази повернення в
повному обсязі та в строки, передбачені договором заборгованості по кредиту,
відсотків, комісійної винагороди у відповідності до умов укладеного сторонами
кредитного договору відповідачем не надавались судам обох інстанцій при
розгляді справи відповідно зі ст.ст.32, 33, 36 ГПК України, відсутні в
матеріалах справи.

Частиною 1 ст.193
Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог,
що у певних у мовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України  з урахуванням особливостей, що передбачені
цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.525,
526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.1054 ЦК
України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується
повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1055 ЦК України
регламентовано, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний
договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Статтею 611 ЦК України
встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,
встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або
законом, або розірвання договору.

Частиною 2 ст.651 ЦК
України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 654 ЦК України
встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі,
що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Статтею 188
Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання
господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не
передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не
досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді
у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона
має право передати спір на вирішення суду.

Докази, підтверджуючи
дотримання позивачем вищевикладеного порядку розірвання кредитного договору
відсутні в матеріалах справи, не надавались відповідно до ст.ст.32, 33, 36 ГПК
України судам обох інстанцій. Враховуючи, що ні законом, ні умовами договору
від 24.09.2003р. не передбачено право “кредитора” розірвати в односторонньому
порядку договір у випадку неналежного виконання “позикодавцем” своїх
зобов'язань по повному та своєчасному поверненню кредитних коштів, відсотків,
комісійної винагороди, відсутні докази в розумінні ст.ст.32, 36 ГПК України,
підтверджуючи дотримання позивачем порядку, встановленого ст..188
Господарського кодексу України, то відсутні правові підстави щодо задоволення
позову в частині вимог про розірвання кредитного договору № 13/01В-03 від
24.09.2003р.

Частиною 2 ст.1054 ЦК
України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст.1050 ЦК
України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо
позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він
зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу,
яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Оскільки докази,
підтверджуючи своєчасне та в повному обсязі виконання зобов'язань
“позичальником” (відповідачем) за кредитним договором від 24.09.2003р.,
розрахунок відсотків, пені, річних ніяким чином не спростовується скаржником
(а.с.30-33, 34), то господарський суд дійшов до правильного та обґрунтованого
висновку щодо стягнення 54 973 грн. 13 коп. боргу по поверненню кредиту, так як
факт прострочення повернення кредитних коштів мав місце, а також стягнув 28 453
грн. 82 коп. боргу по оплаті відсотків по кредиту з урахуванням часткового
погашення відповідачем відсотків (а.с.22-28), 19 639 грн. 79 коп. пені за
прострочення виконання кредитних зобов'язань (кредиту та відсотків) (за період
з 23.09.2005р. по 28.02.2007р. (а.с.30-33)), 3% річних в сумі 3282 грн. 83 коп.
(за період з 23.09.2005р. по 28.02.2007р.).

Доводи скаржника про
необхідність припинення провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК
України не приймаються, оскільки із договору від 04.09.2003р. (а.с.10), додатку
№ 1 до нього (а.с.11), заяви, анкети “позичальника” (а.с.8-9), чеків від
24.09.2003р., 18.11.2003р. вбачається, що кредит було отримано відповідачем, як
суб'єктом підприємницької діяльності для здійснення фінансово-господарської
діяльності. Доводи відповідача щодо не підписання кредитного договору,
неотримання суми кредиту спростовуються наявними у справі доказами: кредитним
договором, додатком до нього, чеками від 24.09.2003р., 18.11.2003р., заявами,
анкетами відповідача, які містять підписи та печатки відповідача -СПД ОСОБА_1.
(а.с.8-9, 10-11, 13-14), доказами, підтверджуючими часткову оплату відсотків по
оплаті кредиту з посиланням на договір № 13/01В-03 від 24.09.2003р. -виписки
банку з 24.09.2003р. по 31.01.2007р. (а.с.22-28).

Клопотання скаржника щодо
зупинення провадження по цій справі до закінчення розгляду кримінальної справи
не підлягає задоволенню, оскільки відповідач не позбавлений права звернення до
господарського суду в порядку ст.ст.112-114 ГПК України в подальшому після
набрання вироком суду загальної юрисдикції законної сили.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 24.09.2007р. по справі № 18/284-07 -змінити.

Апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, м.Кривий Ріг -залишити без задоволення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, м.Кривий Ріг на користь відкритого акціонерного товариства
комерційного банку “Південкомбанк”, м.Донецьк 54 973 грн. 13 коп. боргу по
оплаті кредиту, 28 453 грн. 82 коп. відсотків по оплаті кредиту, 19 639 грн. 79
коп. пені, 3282 грн. 83 коп. річних, 1063 грн. 50 коп. витрат по держмиту, 118
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В задоволенні решти позовних вимог
-відмовити.

Видачу відповідних наказів по справі,
зокрема, згідно з вимогами ст.ст.116-118 ГПК України доручити господарському
суду Дніпропетровської області.

Головуючий
О.М. Виноградник

Судді                                                                                                               О.В.
Джихур

О.М.Лисенко