ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2008 р.

№
49/171-07

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого
судді: суддів:

Добролюбової
Т.В., Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

за
участю представників:

позивача

не
з'явилися, належним чином повідомлені про час та місце судового засідання

відповідача

Санін
А.О. (дов. від 19.03.08)

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Фізичної особи -підприємця  ОСОБА_1

на
постанову

Харківського
апеляційного господарського суду від 26.11.2007

у
справі

№
49/171-07 господарського суду Харківської області

за
позовом

Фізичної
особи -підприємця  ОСОБА_1                      (далі -ФОП ОСОБА_1)

до

Відкритого
акціонерного товариства “Харківське підприємство автобусних станцій”

про

про
регулювання розбіжностей на стадії укладання договору

та за
зустрічним позовом

Відкритого
акціонерного товариства “Харківське підприємство автобусних станцій” (далі
-               ВАТ “ХПАС”)

до

Фізичної
особи -підприємця  ОСОБА_1

про

укладення
з ВАТ “ХПАС” договору про продаж квитків і надання послуг

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2007 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Господарського суду
Харківської області з позовом до ВАТ “ХПАС” (далі - відповідач) про
врегулювання розбіжностей на стадії укладання договору, в якій просила суд
затвердити редакцію договору про надання послуг та виконання робіт, пов'язаних
з відправленням та прибуттям пасажирів, між позивачем та відповідачем, згідно
протоколу розбіжностей від 19.03.07 в частині “преамбули”, розділу І “Предмет
договору”, п. 2.1.3, п. 2.1.5, п. 2.1.7, п. 2.1.8, п. 2.1.15, п. п. 2.1.17, п.
2.2.5, п. 2.2.6, п. 3.1, п. 3.3, п. 4.1.1.4, п. 4.1.1.5, п. 4.1.1.6, п.
4.1.1.7, п. 4.1.1.8, п. 4.1.1.9, п. 7 в редакції позивача.

Заявою
від 25 червня 2007 ФОП ОСОБА_1 змінила предмет позову, просила зобов'язати
позивача укласти договір про надання послуг та виконання робіт, пов'язаних з
відправленням та прибуттям пасажирів за змістом редакції  позивача в протоколі узгодження розбіжностей
від 19.03.07 в частині “Преамбули”, розділу 1 “Предмет договору” п. 2.1.3, п. 2.1.5, п. 2.1.7, п. 2.1.8,  п. 2.1.15, п. 2.1.17, п. 2.2.5, п. 2.2.6, п.
3.1, п. 3.3, п. 4.1.1.4, п. 4.1.1.5, п. 4.1.1.6, п. 4.1.1.7, п. 4.1.1.8, п.
4.1.1.9, п. 7 та покласти судові витрати на відповідача.

04 липня 2007
року відповідачем подано зустрічну позовну заяву, в якій просив зобов'язати ФОП
ОСОБА_1 укласти з ВАТ “ХПАС” договір про продаж квитків та надання послуг на
автостанціях в редакції, викладеній у додатку 1 до позовної заяви, та судові
витрати покласти на відповідача за зустрічним позовом.

06 серпня 2007
року позивач за первісним позовом подав заяву про зміну предмету позову та
просив суд зобов'язати ВАТ “ХПАС” укласти з ФОП ОСОБА_1 договір про продаж
квитків і надання послуг на автостанціях в редакції проекту договору, який
додано як додаток до цієї заяви. Водночас ФОП ОСОБА_1 було заявлено клопотання
про призначення судової економічної експертизи, у задоволенні якого місцевим
господарським судом було відмовлено.

19 вересня 2007
року від позивача за первісним позовом надійшла заява про відмову від позову з
огляду на те, що 14.08.2007 між ФОП ОСОБА_1 та ВАТ “АТП-16350” (Чугуївська
автостанція № 2) було укладено договір № 4 про продаж квитків і надання послуг
на автостанції, у зв'язку з чим просила суд прийняти відмову від позову та
припинити провадження у даній справі. Проте, розглянувши подану заяву, суд
відмовив у її задоволенні вказуючи, що відмова позивача за первісним позовом
від розгляду судом позовних вимог щодо даного переддоговірного спору суперечить
вимогам чинного законодавства та не може бути прийнята судом.

Рішенням
Господарського суду Харківської області від 09.10.07                   (суддя Кононова О.В.) відмовлено позивачу за первісним позовом у
задоволені клопотання про призначення по справі судової економічної експертизи,
відмовлено позивачу за первісним позовом у прийнятті відмови від позову; в
задоволенні первісних позовних вимог ФОП ОСОБА_1 відмовлено; зустрічні позовні
вимоги Відкритого акціонерного товариства “Харківське підприємство автобусних
станцій” задоволено; визнано укладеним договір про продаж квитків і надання
послуг автостанції між ФОП ОСОБА_1 та ВАТ “ХПАС” в редакції, викладеній в
додатку до судового рішення.

Рішення
мотивоване тим, що запропонована перевізником редакція преамбули договору та п.
2.1.3 суперечить вимогам чинного законодавства, редакція п. 2.1.6 виключена з
договору як така, що суперечить вимогам чинного законодавства, пп. 2.1.7,
2.2.5, 2.1.8, 2.1.15, 2.1.17 договору в редакції перевізника суперечать вимогам
чинного законодавства. Запропонована перевізником редакція п. 3.1. та п. 3.3. є
такою, що суперечить п. 2 ч. 2 ст. 13 “Про захист економічної конкуренції” та
п. 2.8. Постанови національного банку України від 15.12.2004 № 637 “Про
затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні”;
у зв'язку з цим суд дійшов висновку, що затвердженню підлягає редакція п. 3.1.
та п. 3.3. запропонована відповідачем -ВАТ “ХПАС”. Суд також визнав
неприйнятними запропоновані перевізником п. 4.1.1.4, 14.1.1.5 і 4.1.1.6 та
вважав за необхідне виключити їх з тексту договору.

При виготовленні резолютивної частини
судового рішення судом помилково не було вирішено питання про розподіл судових
витрат, у зв'язку з чим додатковим рішенням господарського суду Харківської
області від 10.10.2007 з ФОП ОСОБА_1 на користь ВАТ “ХПАС” стягнуто 85 грн.
-витрат по сплаті державного мита та 118 грн. -витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Підтримуючи висновки місцевого
господарського суду, Харківський апеляційний господарський суд своєю постановою
від 26.11.07 (колегією суддів у складі: Могилєвкін Ю.О. -головуючого, Пушай
В.І., Плужник О.В.) залишив рішення місцевого господарського суду без змін.

Не погоджуючись
із прийнятими у справі судовими актами,                               ФОП ОСОБА_1 звернулася до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 26.11.07 та рішення
Господарського суду Харківської області від 09.10.07 скасувати в частині задоволення зустрічних
позовних вимог та в задоволенні зустрічного позову відмовити, мотивуючи свою
вимогу тим, що господарським судом першої та апеляційної інстанції порушено
норми матеріального та процесуального права.

У
відзиві на касаційну скаргу ВАТ “ХАПС” доводить безпідставність вимог
касаційної скарги та просить залишити її без задоволення, а прийняті у даній
справі судові рішення -без змін.

Заслухавши
суддю -доповідача, пояснення представника відповідача,  перевіривши правильність застосування господарськими
судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна
інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази або перевіряти докази.

Як
вбачається з матеріалів справи та встановлено господарськими судами попередніх
інстанцій, 25.05.05 між Чугуївською районною державною адміністрацією
(замовник) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець) було укладено договір № 04-15/22,
відповідно до умов якого, позивачу за первісним позовом  надано право на перевезення пасажирів на
маршрутах рейсами: “Чугуїв -Чкалівське”, “Чугуїв - Малинівка - ст.Гнилиця”,
“Чугуїв -Малинівка”.

Задовольняючи
зустрічний позов, господарський суд першої інстанції, на що не звернула увагу
апеляційна інстанція, у резолютивній частині рішення вказав: “Вважати укладеним
договір про продаж квитків і надання послуг автостанції між ФОП ОСОБА_1 та ВАТ
“ХПАС” в редакції, викладеній в додатку до цього рішення.”

Правила
щодо змісту рішення господарського суду встановлені статтею 84 Господарського
процесуального кодексу України, згідно частини третьою якої у спорі, що виник
при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з
кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір-умови,
на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем
проект договору. Таким чином, приписами даної правової норми встановлено,
зокрема, що у спорі про спонукання укласти договір в резолютивній частині рішення
вказуються умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на
поданий позивачем проект договору. Проте, в порушення приписів вищенаведеної
правової норми, господарський суд в резолютивній частині рішення не зазначив
умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір.

Крім
того, апеляційним господарським судом встановлено, що 14.08.07 між ФОП ОСОБА_1
та ВАТ “АТП-16350” (Чугуївська автостанція № 2) було укладено договір № 4 про
продаж квитків і надання послуг на автостанції, у зв'язку з чим позивач за
первісним позовом просила суд прийняти відмову позивача від позову та припинити
провадження по справі.

Проте,
господарські суди попередніх інстанцій не встановили обставин щодо наявності
між сторонами предмету даного спору.

Відповідно
до роз'яснень, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від
29.12.76 № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями, рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які
мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Ухвалені
у справі рішення не відповідають вимогам Постанови Пленуму Верховного суду
України № 11 від 29.12.1976 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями та
підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до місцевого
господарського суду.

Під
час розгляду справи судам слід взяти до уваги наведене, вжити передбачені
законом заходи для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин
справи та вирішити спір відповідно до вимог закону.

На
підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117,
пунктом 3 частини 1 статті 1119, статтями 11110, 11111,
11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський
суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
господарського суду Харківської області від 09.10.2007, додаткове рішення
Господарського суду Харківської області від 10.10.2007 та постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 26.11.2007 у справі №
49/171-07 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду
Харківської області.

Головуючий
суддя
Добролюбова Т.В.

Судді
Гоголь Т.Г.

Швець
В.О.