ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

25.03.08                                                                                           Справа № 10/204-3867

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді                                                             Процика Т.С.

суддів                                                                                Городечної М.І.

Кузя В.Л.

при секретарі судового засідання Трускавецькому В.П.

розглянувши           у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Тернопільської міської ради від 24.12.2007р. № 2445/01 та Управління комунальної власності Тернопільської міської ради від 24.12.2007р. № 1648у

на рішення           Господарського суду Тернопільської області від 13.12.2007р.

у справі           № 10/204-3867

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) «Янтар ЛТД», м. Тернопіль

до відповідача          Тернопільської міської ради, м. Тернопіль

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління комунальної власності Тернопільської міської ради, м. Тернопіль

про           визнання за товариством права на приватизацію шляхом викупу цілісного майнового комплексу, в якому розміщене викуплене державне майно, зокрема, приміщення за адресою: бульвар Т. Шевченка, буд. № 23, м. Тернопіль, площею 106,8 кв. м. та приміщення за адресою: бульвар Т. Шевченка, буд. № 21, м. Тернопіль, площею 60,1 кв. м.

за участю представників:

від позивача –Помазанська С.І. - представник;

від відповідача –Гірняк В.М. –заступник начальника юридичного управління;

від третьої особи - Мельничук О.М. –представник;

Представникам учасників судового процесу права і обов’язки, передбачені ст.22 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), роз’яснено.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 05.02.2008р., у з зв’язку з хворобою судді Процика Т.С., внесено зміни у склад колегії суддів, введено у склад колегії суддів замість судді Процика Т.С. суддю Юркевича М.В.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 25.03.2008р., у зв’язку із зайнятістю судді Юркевича М.В. у складі іншої колегії суддів, внесено зміни у склад колегії суддів, введено у склад колегії суддів замість судді Юркевича М.В. суддю Процика Т.С.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 13.12.2007р., суддя Півторак М.Є., позов задоволено, визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю “Янтар ЛТД”, м. Тернопіль, бульвар Т. Шевченка, 21 право на приватизацію шляхом викупу у 2007 році цілісного майнового комплексу, в якому розміщене викуплене державне майно: приміщення по бульвару Т. Шевченка № 23, м. Тернопіль, площею 106,8 кв. м. та приміщення по бульвару Т. Шевченка № 21, м. Тернопіль, площею 60,1 кв. м.; в частині укладання договору купівлі-продажу–провадження припинено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване положеннями норм ст.ст.3, 7, 8 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», п. 2 Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2000 року у справі № 1-16/2000, п.30 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також зокрема тим, що:

-          Товариство з обмеженою відповідальністю “Янтар ЛТД“ зверталося до органу приватизації із заявою про приватизацію трьох об’єктів, а саме: приміщень по вул. Замкова, 6, бульвар Шевченка №№ 21,23, однак згоду на приватизацію було надано тільки на приміщення по вул. Замковій, 7;

-          листом № 425-к від 17.10.2006 року Управління обліку та контролю за використанням комунального майна департаменту економіки Тернопільської міської ради повідомило позивача, що звернення щодо приватизації орендованого приміщення по бульвару Т. Шевченка, 23 управлінням розглянуто: при підготовці переліків об’єктів комунальної власності міста, що підлягають приватизації в 2007 році, клопотання Товариства буде взято до розгляду;

-          наступним листом №76-к від 09.02.2007 року товариство з обмеженою відповідальністю було повідомлено, що станом на лютий місяць управлінням не готується перелік об’єктів комунальної власності міста, які можуть бути приватизовані у 2007 році;

-          однак , 7 березня 2007 року сесія Тернопільської міської ради прийняла рішення № 5/7/23 «Про приватизацію об’єктів комунальної власності», яким затвердила перелік об’єктів комунальної власності міста, які будуть приватизовані в 2007 році, а запропоновані позивачем об’єкти до приватизації шляхом викупу у даний перелік не були включені.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач та третя особа подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.12.2007р. у справі № 10/204-3867 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Скаржники посилаються зокрема на те, що судом при прийнятті оскарженого рішення неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи; має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушено норми матеріального та процесуального права.

Позивач подав заперечення на апеляційні скарги, в якому просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.12.2007 року у цій справі залишити без змін, а апеляційні скарги Тернопільської міської ради та Управління комунальної власності Тернопільської міської ради - без задоволення з підстав правомірності і обґрунтованості рішення.

Представники учасників судового процесу у судовому засіданні підтримали свої вимоги, доводи та заперечення, викладені відповідно в апеляційних скаргах та у запереченні на апеляційні скарги, а також поясненнях, наданих у судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, апеляційні скарги та заслухавши пояснення представників учасників судового процесу у судовому засіданні, суд встановив наступне.

ТзОВ “Янтар ЛТД” звернулось до господарського суду з позовом до Тернопільської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління комунальної власності Тернопільської міської ради (з урахуванням уточнення позовних вимог) про визнання за ТзОВ “Янтар ЛТД“ права на приватизацію шляхом викупу в 2007 році цілісного майнового комплексу, в якому розміщене викуплене державне майно, зокрема, приміщення по бульвару Т. Шевченка № 23, м. Тернопіль, площею 106,8 кв. м. та приміщення по бульвару Т. Шевченка № 21, м. Тернопіль, площею 60,1 кв. м. та укладення договору купівлі-продажу.

Пунктом 30 статті 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні“ визначена компетенція міської ради, зокрема, щодо затвердження на пленарних засіданнях міської ради переліку об’єктів комунальної власності, які підлягають приватизації.

Рішенням № 5/4/13 від 03 листопада 2006 року “Про програму приватизації об’єктів комунальної власності міста Тернополя на 2007 рік” Тернопільська міська рада затвердила Програму приватизації комунальної власності міста Тернополя на 2007 рік, а також затвердила перелік підприємств, установ та організацій комунальної власності міста, які не підлягають приватизації (копія рішення є в матеріалах справи). У газеті “Тернопіль Вечірній” № 12 (1406) за 21-27 березня 2007 року було надруковано (розміщено) рішення Тернопільської міської ради від 07 березня 2007 року № 5/7/23 „Про приватизацію об’єктів комунальної власності”.

Аналіз законодавства про приватизацію свідчить, що правові, економічні та організаційні основи приватизації державного майна регулюють Закон України “Про приватизацію державного майна” та Закон України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)”. Норми Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” є спеціальними щодо питань приватизації по відношенню до Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” (яким визначено загальну компетенцію органів місцевого самоврядування), а тому є такими що слід застосовувати у цьому випадку.

Як встановлено місцевим господарським судом і це вбачається з матеріалів справи, Територіальна громада м. Тернополя в особі Тернопільської міської ради, відповідача у справі, є власником приміщень, що знаходяться за адресою: м. Тернопіль, бульвар Т. Шевченка № 23, площею 106,8 кв. м. та м. Тернопіль, бульвар Т. Шевченка 21, площею 60,1 кв. м.

Організація орендарів Тернопільського державного торгово-комерційного підприємства “Янтар” уклала 9 червня 1995 року з Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Тернопільській області Договір купівлі-продажу, пунктом 1.1. якого визначено, що Продавець продав, а Покупець купив державне майно цілісного майнового комплексу Тернопільського орендного підприємства “Янтар“, яке знаходиться за адресою м. Тернопіль, бул. Шевченка, 21; майно підприємства включає в себе всі його активи і пасиви, інженерне обладнання, устаткування та інше майно згідно з актом інвентаризації.

Право власності на відчужене майно перейде до Покупця на підставі цього договору ( п. 1.2. Договору ).

Договір купівлі-продажу посвідчений державним нотаріусом 1-ї Тернопільської державної нотаріальної контори 16.06.1995 року , про що в реєстрі зроблено запис за № 2-4611.

26 липня 1995 року Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Тернопільській області видано покупцеві –організації орендарів Тернопільського підприємства “Янтар” Свідоцтво про власність.

Викуплене державне майно цілісного майнового комплексу розміщене в приміщеннях по вул. Замкова, 7, Бульвар Т. Шевченка №№ 21, 23, що підтверджується довідкою РВ ФДМУ по Тернопільській області від 10.11.1995 року № 01-3/1167, розпорядженням Тернопільської міської ради народних депутатів № 139 від 21.12.1994 року та актом передачі цілісного майнового комплексу від 20.07.1995 року.

21 лютого 1996 року між Фондом комунального майна міста Тернополя та Товариством з обмеженою відповідальністю “Янтар ЛТД“ було укладено Договір оренди нежитлових приміщень № 3011, згідно з умовами якого орендар на підставі Патенту № 52, наказу Фонду комунального майна, прийняв в орендне користування нежитлові приміщення за адресою бульвар Шевченка, 21 в місті Тернополі з 19 лютого 1996 року по 19 лютого 2006 року.

15 серпня 2007 року між сторонами (Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради, а управління комунальної власності, як уповноважений орган по укладанню договорів оренди, та ТзОВ “Янтар ЛТД”) підписано Додаток до Договору оренди нежитлових приміщень № 3011 від 21.02.1996 року, пунктом 1 якого сторони погодили, що договір оренди продовжений на термін до 31.12.2007 року.

5 квітня 1996 року між Фондом комунального майна міста Тернополя та Товариством з обмеженою відповідальністю “Янтар ЛТД“ було укладено Договір оренди нежитлових приміщень № 3202, згідно умов якого орендар на підставі Патенту № 52, наказу Фонду комунального майна, прийняв в орендне користування нежитлові приміщення за адресою бульвар Шевченка, 21 в місті Тернополі з 19 лютого 1996 року по 19 лютого 2006 року.

15 серпня 2007 року між сторонами (Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради, а управління комунальної власності, як уповноважений орган по укладенню договорів оренди, та ТзОВ “Янтар ЛТД”) підписано Додаток до договору оренди нежитлових приміщень № 3202 від 05.04.1996 року, пунктом 1 якого сторони погодили, що договір оренди продовжений на термін до 31.12.2007 року.

З огляду на викладене вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Янтар ЛТД“ правомірно користується приміщеннями, що знаходяться за адресою м. Тернопіль, бульвар Т. Шевченка №№ 21, 23.

Конституція України встановлює право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю Власністю (частина перша статті 41 ), а також рівність суб’єктів права перед законом (частина четверта статті 13).

Правовий режим власності, порядок і умови набуття та припинення права власності, а також права володіння, користування та розпорядження майном визначено законами. Одним із способів зміни форми власності є приватизація, в процесі якої відбувається відчуження на користь фізичних або юридичних осіб, що є комунальною власністю. Порядок відчуження такого майна визначається законами, зокрема, Законом України “Про приватизацію невеликих державних підприємств ( малу приватизацію )“.

Статтею 3 цього Закону передбачено способи малої приватизації, до яких зокрема, віднесено викуп.

Частиною першою статті 7 цього Закону передбачено, що місцеві ради затверджують за поданням органів приватизації переліки об’єктів які підлягають приватизації; способи приватизації визначаються шляхом прийняття цими органами рішень про затвердження конкретних переліків об’єктів приватизації.

Статтею 8 Закону України “Про приватизацію майна державних підприємств“ до покупців віднесено зокрема, юридичні особи, які зареєстровані на території України.

Пунктом 4 статті 7 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” визначено, що покупці подають до відповідного органу приватизації заяву про включення даного підприємства до одного із зазначених у цій статті переліків об’єктів, що підлягають приватизації.

Орган приватизації розглядає подану заяву і в разі відсутності підстав для відмови у приватизації включає підприємство до переліків, зазначених у частині першій цієї статті. Результати розгляду не пізніш як через місяць з дня подання заяви доводяться до заявника у письмовій формі (пункт 5 статті 7 цього Закону). Даний пункт містить також перелік підстав для відмови у приватизації.

Таким чином, як вбачається з ч.4 статті 7 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” ініціатива щодо здійснення приватизації належить і покупцю, який вправі подати встановленої форми заяву до органу приватизації і зазначена заява повинна бути у місячний строк розглянута.

Як встановлено судом першої інстанції і це вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання приписів ст. 7 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” звертався з відповідними заявами до органу приватизації.

Такі заяви були подані 03.11.2004 року № 162 (а.с.39), 27.09.1996 року №76 (а.с.37).

Управління обліку та контролю за використанням комунального майна листом від 01.12.2004 року № 1961-у (а.с.40) повідомило ТзОВ “Янтар ЛТД”, що питання приватизації орендованих ним приміщень за адресами: бульвар Шевченка № 21, бульвар Шевченка № 23, вул. Замкова, 7, буде винесено на розгляд сесії Тернопільської міської ради.

9 березня 2005 року позивач у справі направив Управлінню обліку та контролю за використанням комунального майна листа (а.с.58), в якому зазначив, що Товариство „Янтар- ЛТД” подавало заяву на приватизацію 3-х орендованих приміщень за адресами: Бульвар Шевченка, 21 та 23, вул. Замкова, 7. Листом № 281-у від 23.02.2005 року заявника повідомлено про включення в приватизацію шляхом викупу одного об’єкта по вул. Замковій, 7. По двох інших об’єктах відповіді немає.

З наведеного вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Янтар ЛТД“ зверталося до органу приватизації з заявою про приватизацію трьох об’єктів, а саме приміщень по вул. Замкова, 7, бульвар Шевченка №№ 21,23, однак згоду на приватизацію було надано тільки на приміщення по вул. Замковій, 7, а також в недотримання вимог п.5 ст.7 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” відповідачем не надано позивачу у строки, визначені п.5 ст.7 згаданого Закону, відповідь щодо результатів розгляду цих заяв.

10 серпня 2005 року між Управлінням обліку та контролю за використанням комунального майна департаменту економіки та ТзОВ “Янтар ЛТД“ укладено Договір купівлі-продажу приміщення, пунктом 1.1. якого визначено, що продавець зобов’язується передати у власність Покупця приміщення площею 117,6 кв. м., яке знаходиться за адресою: м. Тернопіль вул. Замкова, 7, а Покупець зобов’язується прийняти вказане приміщення і сплатити ціну відповідно до умов, що визначені цьому договорі, та зареєструвати право власності на приміщення в бюро технічної інвентаризації. Право власності на приміщення переходить до Покупця з моменту державної реєстрації Договору купівлі-продажу (пункт 1.2. Договору).

Представники сторін у судовому засіданні підтвердили, що умови Договору купівлі-продажу приміщення виконані і його власником є ТзОВ “Янтар ЛТД”, позивач у справі.

Листом № 425-к від 17.10.2006 року (а.с.60) Управління обліку та контролю за використанням комунального майна департаменту економіки Тернопільської міської ради повідомило позивача, що звернення щодо приватизації орендованого приміщення по бульвару Т. Шевченка, 23, м. Тернопіль управлінням розглянуто: при підготовці переліків об’єктів комунальної власності міста, що підлягають приватизації в 2007 році, клопотання Товариства буде взято до розгляду.

Наступним листом № 76-к від 09.02.2007 року (а.с.59) позивача було повідомлено, що за станом на лютий, управлінням не готується перелік об’єктів комунальної власності міста, які можуть бути приватизовані у 2007 році.

Однак, 7 березня 2007 року сесія Тернопільської міської ради прийняла рішення № 5/7/23 “Про приватизацію об’єктів комунальної власності“, яким затвердила перелік об’єктів комунальної власності міста, які будуть приватизовані в 2007 році.

Запропоновані позивачем об’єкти до приватизації шляхом викупу у даний перелік не були включені.

У п. 2 Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2000 року, справа № 1-16/2000 року, визначено, що положення частини п’ятої статті 7 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” слід розуміти так, що органи приватизації зобов’язані розглянути подані покупцями заяви та, у разі відсутності встановлених цим Законом підстав для відмови у приватизації, включити конкретне підприємство до переліку об’єктів, що підлягають приватизації у встановлений спосіб, або прийняти рішення про відмову в приватизації.

З наведеного, матеріалів справи вбачається, що позивач звертався з заявою до органу приватизації про приватизацію приміщень, що знаходяться за адресою: бульвар Шевченка №№ 21 та 23 у місті Тернополі шляхом викупу, однак в недотримання положень норм статті 7 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію )” орган приватизації не прийняв рішення про відмову в приватизації вказаних приміщень, що не відповідає вимогам Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2000 року у справі № 1-16/2000 і стало для Товариства підставою для звернення до господарського суду за захистом свої прав.

З огляду на все вищенаведене в сукупності посилання скаржників на те, зокрема, що:

-          відповідно до положень норм статті 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні“ до виключної компетенції міської ради відноситься прийняття рішень щодо відчуження комунального майна, затвердження місцевих програм приватизації; переліку об’єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації;

-          Тернопільська міська рада своїм рішенням від 23.11.2006 року № 5/4/13 затвердила програму приватизації об’єктів комунальної власності міста Тернополя і пунктом 7.1. цієї програми визначено повноваження міської ради з питань приватизації;

-          листом від 17.10.2006 року за № 423-к управління повідомило Товариство, що при підготовці переліків об’єктів комунальної власності міста, що підлягають приватизації в 2007 році прохання позивача буде взято до розгляду, а листами від 09.02.2007 року № 75-к та 76-к позивача повідомлено, що управлінням не готувався перелік об’єктів комунальної власності міста, які можуть бути приватизовані в 2007 році; -

є безпідставними, оскільки позивач у своєму позові не оспорює право відповідача та третьої особи здійснювати свої повноваження, визначені, зокрема, ст.26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, а стверджує про недотримання скаржниками ст.7 (ч.5) Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)”, внаслідок чого, порушено його (позивача) право на приватизацію, зокрема, шляхом викупу спірних приміщень.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно із ч.1 ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ч.1 ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржники не подали у встановленому законом порядку належних та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували доводи, викладені в апеляційних скаргах, та обґрунтували неправомірність і безпідставність заявленого позову про визнання права на приватизацію шляхом викупу у 2007 році цілісного майнового комплексу, в якому розміщене викуплене державне майно: приміщення по бульвару Т. Шевченка № 23, м. Тернопіль, площею 106,8 кв. м. та приміщення по бульвару Т. Шевченка № 21, м. Тернопіль, площею 60,1 кв. м.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський ПОСТАНОВИВ:

1.          Залишити рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.12.2007 року у справі № 10/204-3867 без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

2.          Судові витрати за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на скаржників у рівних частинах.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку

Постанова оформлена і підписана 21.04.2008р.

Головуючий суддя                     Процик Т.С.

Суддя                     Городечна М.І.

Суддя                               Кузь В.Л.