ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" травня 2008 р.

Справа № 26/9-08-1063

Господарський суд Одеської області у складі :

судді                                        Никифорчука М.І.

при секретареві                    Павлові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом : Відкритого акціонерного товариства „Страхова компанія „ПЗУ Україна”

до відповідача (1) : Товариства з обмеженою відповідальністю „Шляховик-97”

до відповідача (2): Акціонерного товариства „Українська пожежно –страхова компанія”

про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП в сумі 37 106 грн.06 коп.

за участю представників сторін :

від позивача : Михайленко Д.Г. за довіреністю № 0248

( участь у всіх судових засіданнях )

від відповідача (1) : Ковальський В.Є. за довіреністю № 22/04 від 08.04.08 р.

від відповідача (2) : Таратинова Ю.М. за довіреністю № 4045 від 06.12.07 р.;

( участь в судовому засідання 09.04.2008 р.);, -

в с т а н о в и в :

Відкрите акціонерне товариство „Страхова компанія „ПЗУ Україна” ( далі – ВАТ „СК”) звернулося із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Шляховик-97” (далі – ТОВ „Шляховик-97”) та Акціонерного товариства „Українська пожежно-страхова компанія” (далі –АТ) про : стягнення з ТОВ „Шляховик-97” відшкодування шкоди в частині різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням) в сумі 10 333 грн. 61 коп.; стягнення з АТ - суми в розмірі 24 990 грн. як відшкодування шкоди шляхом виплати страхового відшкодування, суми в розмірі 1 782 грн. 45 коп. –пені за прострочення виплати страхового відшкодування та стягнення з обох відповідачів у пропорційному відношенні судових витрат посилаючись на наступне.

3 червня 2005 року між гр-кою Пономарьовою С.М. та ВАТ „СК” був укладений договір страхування транспортного засобу № V2.0.01214, відповідно до якого гр-ка Пономарьова С.М. застрахувала автомобіль „Маzdа 3”, держномер ВН6976 АІ. ( далі –автомобіль Маzdа 3”)

24 липня 2005 року о 19 год. 10 хв. у м. Одесі сталося дорожньо- транспортна пригода (ДТП) за участю вищевказаного автомобіля „Маzdа 3”, держномер ВН 6976 АІ та автомобілем „Опель”, державний номер ВН 3914 АА, під керуванням гр-на Гасратова З.Д. ( далі – автомобіль „Опель”)

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2005 року гр-н Гасратов З.Д. притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, а саме порушення п.13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. - не обрав безпечну дистанцію руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем „Маzdа 3", який зупинився попереду.

Таким чином, на думку позивача гр-н Гасратов З.Д. є винним у спричиненні пошкоджень вказаному автомобілю „Маzdа 3".

25.07.2005 року до позивача звернулася Пономарьова С.М. із заявою щодо виплати страхового відшкодування в зв'язку з ДТП, яка відповідно до умов Договору страхування № У2.0.01214 від 03.06.2005 р. є страховим випадком

В зв'язку з цим, до 07.06.2006 р. позивач, на підставі Попереднього Страхового акту № 652607.2005.021 від 11 серпня 2005р. і розрахунку суми страхового відшкодування до нього та Страхового акту № V2.0.01214.1.L01 від 21 квітня 2006р. і розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи із рахунку-фактури № ПФ-0000358 від 09.08.05р., рахунку-фактури № -37814-К від 02.08.2005р. (для Попереднього Страхового акту) та наряду-замовлення № ЗН00002106 від 14.01.06р., заявки на переказ готівки № 61 від 12 січня 2006 року, квитанцій №№ 52, 63, 64 від 12 січня 2006 року, квитанції №107558 від 10.02.2006р., товарного чеку від 13.01.2006р., товарного чеку від 16.11.2005р., товарного чеку від 26.09.2005р., товарного чеку від 26.09.2005р., акту виконаних робіт № 002411-К від 11.01.2006 року, акту виконаних робіт № 002416-К від 12.01.2006 року (для Страхового акту), враховуючи Висновок № 0772 спеціаліста-товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля „Маzdа 3" від 12.08.05р., відповідно до ст.19 Закону України «Про страхування»та умов Договору страхування № V2.0.01214 від 03.06.2005р., здійснив виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 35 323 (тридцять п'ять тисяч триста двадцять три) грн. 61 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1345 від 25 серпня 2005 р. та листом банку № 43-4-1/984 від 06.07.2007 р.

Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (під джерелом підвищеної небезпеки в ч.1 ст.1187 ЦК України розуміється діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів ... ), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше .речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку

У відповідності із ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного України до страховика, ( позивача), який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

При визначенні особи, відповідальної за завдані внаслідок описаної дорожньо-транспортної пригоди збитки окрім вказаного необхідно взяти до уваги наступне.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ОІС № 662996 транспортний засіб „Опель", належить на праві власності ВАТ «Шляховик-97».

Оскільки на момент ДТП автомобіль „Опель", був закріплений за гр-ном Гасратовим З.Д. для виконання ним трудових обов'язків (відрядження), про що свідчать наказ „Про закріплення водія за автотранспортом" від 01.08.2004 р. та подорожній лист службового легкового автомобіля серії 05-АБГ № 979733, то відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, відповідач -1 зобов'язаний відшкодувати шкоду, заподіяну зазначеним ДТП.

31.03.2005 р. відповідач-1, відповідно до вимог Закону України "Про обов'язкове цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) застрахував свою цивільно-правову відповідальність, яка могла виникнути в результаті використання транспортного засобу „Опель", у АТ «Українська пожежно-страхова компанія»( далі - відповідач-2), що підтверджується Полісом № 5А/1417135 від 31.03.2005 р.

Відповідно до п.22.1. ст.22 вказаного Закону при настанні страхового випадку страховик (відповідач-2) відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП, зокрема, майну третьої особи.

Страховим випадком ст.6 вказаного Закону визнає подію, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована (Відповідач -1).

Згідно зі ст. 9.1. ст. 9 вказаного Закону ліміт відповідальності - це грошова сума в межах якої страховик зобов'язаний довести виплату страхового відшкодування.

Лімітом відповідальності відповідача - 2, за шкоду заподіяну майну відповідно до Полісу № ВА/1417135 від 31.03.2005 року є грошова сума у розмірі 25 500 гривень. Крім того, відповідно із абз.2 п.12.1 ст.12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Полісом № ВА/1417135 від 31.03.2005 року встановлено франшизу у розмірі 510 гривень.

Таким чином, на думку позивача, відповідач - 2 зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування на користь позивача в розмірі 24 990 (двадцять чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто) грн. 00 коп. (25500 грн. - 510 грн.).

Враховуючи це, 23.07.2007 року позивач в порядку, передбаченому Законом, звернувся до відповідача-2 із заявою на виплату страхового відшкодування № 314.

Відповідно до п.37.1 ст.37 вказаного Закону виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком (відповідачем-2) визначених у ст.35 цього Закону документів. До вказаної заяви були додані всі необхідні для виплати страхового відшкодування документи. Але в порушення своїх законних зобов'язань, нібито з своєї вини, відповідач-2 не здійснив виплати страхового відшкодування та письмово повідомив про результати розгляду Заяви № 314.

Згідно з п.37.2 ст.37 вказаного Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика (відповідач-2) особі, яка має право на отримання такого страхового відшкодування (позивач), сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується така пеня.

Згідно з Листом НБУ № 14-011/1373-6039 від 06.06.2006 р. розмір облікової ставки встановлено на рівні 8,5% річних.

Таким чином, виходячи з розрахунку : на один день розмір облікової ставки буде становити 0,0233% (8,5% / 365 днів), а розмір пені буде дорівнювати 0,0466% (0,0233% *2) Отже, на думку позивача, враховуючи суму простроченого страхового відшкодування (24 990 грн.) за кожен день такого прострочення відповідач-2 зобов'язаний сплачувати 11 (одинадцять гривень) 65 грн. (14 990 грн.*0,0466 % / 100%).

Оскільки відповідач-2 одержав Заяву № 314 та документи, визначені у ст. 35 вказаного Закону 25.07.2007 року, що підтверджується повідомленням про вручення документів, то на думку позивача, день, з якого виплата страхового відшкодування вважається простроченою є 26.08.2007 року включно. Враховуючи, що позовну заяву було пред'явлено 15.01.2008 року, то кількість днів прострочення виплати страхового відшкодування становить 153 дні.

Таким чином, позивачем зазначений загальний розмір пені за прострочення виплати страхового відшкодування, яку на його думку зобов'язаний сплатити відповідач - 2, становить 1 782 (одна тисяча сімсот ' дві) гривні 45 коп. (153 дні * 11,65 грн.).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність ( відповідач -1), у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням).

Виходячи з цього, на думку позивача, відповідач-1 зобов'язаний для повного відшкодування збитків сплатити на користь позивача суму в розмірі 10 333 (десять тисяч триста тридцять три) 61 коп. (35 323,61грн. - 24 990,00 грн.).

Від відшкодування шкоди у добровільному порядку відповідачі відмовляються.

На підставі викладеного позивач просить позов задовольнити шляхом зазначеним у проханої частини позову.

Представник ТОВ «Шляховик -97»відзив на позов не наддав, проти позову заперечує, про що дав під час судового засідання усні пояснення.

Представник АТ у судові засідання, у яких справа розглядалась по суті не з’явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки господарському суду не повідомив, тому справа розглянуто згідно приписів ст. 75 господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представників позивача та відповідача-1, дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи убачається наступне. Згідно договору страхування № 01214 від 03.06.2005 р. укладеного між ВАТ „СК” та гр-кою Пономарьовою С.М., гр-кою Пономарьовою С.М. застрахований транспортний засіб автомобіль „Маzdа 3". Термін страхування з 03.06.2005р. по 03.06 2006 р.

Згідно наказу ТОВ „Шляховик-97 від 01.08.2004 р. „Про закріплення водія за автотранспортом”, за водієм Гасратовим З.Д. закріплений автомобіль Опель-Фронтера, 1995 року випуску з 1 серпня 2004 р.

Згідно копії подорожнього листа серії 05-АБГ№ 979733 виданого на період 1-31 червня 2005 року, вказаний подорожній лист виданий водію Гасратову З.Д. для здійснення відрядження по м. Одесі та області на автомобілі Опель-Фронтера, державний номер ВН 3914 АА, який належить ВАТ „Шляховик -97”, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 01 серпня 2004 р.

24 червня 2005 року о 19 год 10 хв. у м. Одеса сталося ДТП за участю автомобілів „Маzdа 3", під керуванням кр-ки Пономарьової С.М. та автомобілем „Опель-Фронтера” під керуванням гр-на Гасратова З.Д.

Таким чином, з викладеного випливає, що під час скоєння вказаного вище ДТП водієм Гасратовим З.Д. він виконував свої службові обов’язки на підприємстві -ТОВ„Шляховик -97”.

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2005 року гр-н Гасратов З.Д., який керував службовим автомобілем «Опель»під час виконання службових обов’язків, визнаний винним у скоєнні порушення Правил дорожнього руху внаслідок чого автомобіль „Маzdа 3” під керівництвом гр-ки Пономарьової С.М. був пошкоджений та притягнутий до адміністративної відповідальності

Вказана постанова районного суду набрала законної сили та є чинною.

Таким чином, з викладеного випливає, що вина водія Гасратова З.Д. у заподіянні автомобілю „Маzdа 3” пошкоджень доведена чинною постановою суду.

Згідно вимог частини 1 статті 1172 Цивільного кодексу України, в редакції Закону України № 4356-V від 16 січня 2003 р., - Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Статтею 1187 Цивільного кодексу України у тій же редакції, передбачено, що Джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

З приведеної норми Закону випливає, що ВАТ „Шляховик-97”, у якому працював водій Гасратов З.Д., який скоїв ДТП під час виконання ним службових обов’язків, зобов’язана відшкодувати заподіяну Гасратовим З.Д. шкоди володільцю автомобілю „Маzdа 3”.

Після скоєння вказаної вище ДТП у лабораторії експертних досліджень 28 червня 2006 р. пошкоджений автомобіль „Маzdа 3” був оглянутий, про що складено протокол огляду транспортного засобу № 0772 та 12 серпня 2005 р. вказаної експертною лабораторією складено висновок № 0772, відповідно до якого вартість матеріальної шкоди, заподіяної володільцю аварійного пошкодження автомобіля „Маzda 3” складає 31 930 грн. 53 коп.

08.07.05 р. гр-ка Пономарьова С.М. звернулась до ВАТ «СК»із заявою про пошкодження транспортного засобу „Маzdа 3".

Фірма „ІНТЕР-АВТО” у вигляді ТОВ, у якої гр-ка Пономарьова С.М. придбала вказаний автомобіль, „Маzdа 3”, видала гр-ке Пономарьової С.М. рахунок –фактуру № ПФ-0000358 від 9 серпня 2005 р. на суму 18101 грн. у т.ч. ПДВ 3016,83 грн. –вартість запчастин до пошкодженого автомобіля „Маzdа3”.

ТОВ „ВТП „ІНЖПРОЕКТ” ( офіційний дилер автомобілів ТОYОТА в м. Одесі) видав гр-ке Пономарьової С.М. рахунок - фактуру № 37814-К від 2 серпня 2005 р. на суму 14 грн. у т.ч. ПДВ 3016,83 грн. –вартість запчастин до пошкодженого автомобіля „Маzdа3”.

Відповідно до рахунку-фактури № ПФ-0000358 від 09.08.05р., рахунку-фактури № -37814-К від 02.08.2005р., квитанцій №№ 52, 63, 64 від 12 січня 2006 року, квитанції №107558 від 10.02.2006р., товарного чеку від 13.01.2006р., товарного чеку від 16.11.2005р., товарного чеку від 26.09.2005р., товарного чеку від 26.09.2005р., акту виконаних робіт № 002411-К від 11.01.2006 року, акту виконаних робіт № 002416-К від 12.01.2006 р. позивач здійснив виплату страхового відшкодування ТОВ „ВТП „ІНЖПРОЕКТ”, товариству яке здійснило ремонт пошкодженого автомобіля „Маzdа -3” у загальному розмірі 35 323 грн. 61 коп., про що свідчить платіжне дорученням № 1345 від 25 серпня 2005 р. та лист банку № 43-4-1/984 від 06.07.2007 р.

Відповідно до вимог статті 27 Закону України „Про страхування” та вимог статті 993 Цивільного кодексу України у зазначеній вище редакції, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З приведеного випливає, що у зв’язку з виплатою вказаного вище страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги цього відшкодування від відповідача-1 тобто ТОВ „Шляховик -97” як власника автомобіля „Опель”.

Відносно зазначених позивачем вимог щодо відповідача-2, господарський суд приймає їх до уваги та вважає їх обґрунтованими за таких підстав.

Відповідно до вимог статті 1194 Цивільного кодексу України у зазначеній вище редакції, Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до поліса № ВА/1417135 від 31.03.2005 року ВАТ „Шляховик-97” застрахував автомобіль „Опель” у АТ «Українська пожежно-страхова компанія», з лімітом відповідальності 25500 грн., та встановленою франшизою у розмірі 510 гривень.

Виходячи з встановлених вказаним полісом ліміту відповідальності та франшизи, господарський суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок, оскільки вважає його правильним.

Відповідно до ст.ст. 37.1, 37.2 Закону України „ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” від 1 липня 2004 року N 1961-IV, : - 37.1 Виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду; - 37.2. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Аналізуючи приведені норми закону, господарський суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок пені відносно відповідача -2 та вважає його правильним.

Підсумовуючи надані позивачем докази, що приведені вище, господарський суд вважає, що вимоги позивача з посиланням на вищевказані норми законів є цілком обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню в повному обсягу.

Клопотання представника ТОВ «Шляховик-97», надане під час розгляду справи про припинення провадження у справі з підстав п.1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що на його думку для участі у справі слід залучити учасника вказаної вище ДТП водія автомобіля «Опель»гр-на Гасратова З.Д., та тому даний спір не підлягає розгляду у господарському суду, а підлягає розгляду в суді загальної юрисдикції господарським судом розглянуто та у його задоволенні відмолено, з тих підстав, що згідно суб’єктного складу сторін по даній справі, дана справа підлягає розгляду у господарському суду, а сам позов заявлений про відшкодування шкоди заподіяної працівником підприємства при виконання своїх службових обов’язків.

Згідно приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статті 27 Закону України „Про страхування”, ст.ст. 37.1, 37.2 Закону України „ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, ст.ст. 993, 1172, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд. -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97»( 67661, Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Пастера, 29-Б; р/р 5055 в Одеському центральному відділенні ПІБ м. Одеса, МФО 328908, код ЗКПО 03446334) на користь відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»( 65026, м.Одеса, вул. Щепкіна, 3 офіс 4; р/р 5735 в ЗАТ «ОТП Банк», МФО 300528, код ЗКПО 20782312) : відшкодування шкоди в частині різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страхове відшкодуванням) в сумі 10 333 (десять тисяч триста тридцять три) грн. 61 коп., державного мита в сумі 103 (сто три) грн. 34 коп., витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 (сто вісімнадцять) грн.

3.          Стягнути з Акціонерного товариства «Україська пожежно-страхова компанія»( 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 40; р/р 7 в філії АКБ «Меркурій»м. Київ. МФО 300755, код ЗКПО 20602681) : на користь відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»( 65026, м.Одеса, вул. Щепкіна, 3 офіс 4; р/р 5735 в ЗАТ «ОТП Банк», МФО 300528, код ЗКПО 20782312) : відшкодування шкоди шляхом виплати страхового відшкодування в сумі 24 990 (двадцять чотири тисячі дев’ятсот дев’яносто ) грн., пені за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 1 782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн. 45 коп., державного мита у сумі 267(двісті шістдесят сім) грн.72 коп., витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 (сто вісімнадцять) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Никифорчук М.І.