ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2008 р.

№ 2/234

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенко Г.П. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,

Полянського А.Г.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

Регіонального відділення ФДМУ по Закарпатській області, м. Ужгород

на рішення

господарського суду Закарпатської області

від 27.02.2008 р.

у справі

господарського суду Закарпатської області

за позовом

Регіонального відділення ФДМУ по Закарпатській області, м. Ужгород

до

закритого акціонерного товариства "Берегівський радіозавод", м. Берегово

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

1)          товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб Лінет Берегово",

м. Берегово,

2)          районного благодійного фонду "Голландія-Україні", м. Берегово

3)           ВАТ "Енергопостачальна компанія "Закарпаттяобленерго", м. Ужгород-Оноківці

про

визнання права державної власності на санаторій-профілакторій, спортивний майданчик та Дім молодого спеціаліста, які не увійшли до статутного фонду ЗАТ "Берегівський радіозавод" в процесі приватизації, але перебувають на його балансі

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явився,

від відповідача: Пішковцій В.С. за дов. від 22.04.2008р. №331,

від третьої особи 1: не з’явився,

від третьої особи 2: не з’явився,

від третьої особи 3: не з’явився,

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення ФДМУ по Закарпатській області, м. Ужгород звернулось до господарського суду Закарпатської області з позовною заявою до закритого акціонерного товариства "Берегівський радіозавод" про визнання права державної власності на санаторій-профілакторій, спортивний майданчик та Дім молодого спеціаліста, які не увійшли до статутного фонду ЗАТ "Берегівський радіозавод" в процесі приватизації, але перебувають на його балансі.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 27.02.2008р. у справі № 2/234 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судове рішення мотивовано необгрунтованістю позовних вимог з посиланням на ст. 24 Закону України "Про приватизацію державного майна" та докази наявні в матеріалах справи.

Не погоджуючись з вказаним рішенням з даної справи Регіональне відділення ФДМУ по Закарпатській області, м. Ужгород звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить його скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи скаргу неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права, а саме ст.ст. 32, 33, 34, 38, 43, 84 Господарського процесуального кодексу України, ст. 24 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств", ст. 128 ЦК УРСР, ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України.

Розпорядженням заступника Голови судової палати з розгляду спорів, пов’язаних з державним регулюванням економічних відносин від 07.05.2008р. №02-12.2/147 суддів Божок В.С., Мачульського Г.М. замінено на суддів Костенко Т.Ф., Полянського А.Г.

Позивач, третя особа -1, -2, -3 з даної справи не скористались своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом, згідно Акту оцінки вартості майна орендного підприємства "Берегівський радіозавод" затвердженого 30.12.1993р. станом на 01.10.1993р.загальна вартість майна, що підлягає приватизації становить суму 3386720 тис.крб. (рядок 21 Акту), а вартість майна, для якого встановлено пільги становить суму 435874 тис.крб.

У відповідності до договору №КП-306 від 28.02.1994р. купівлі-продажу майна цілісного майнового комплексу орендного підприємства "Берегівський радіозавод", м. Берегово, вул. Сечені, 76, укладеного між Фондом державного майна України та ОП "Берегівський радіозавод", вартість відчужуваного майна становить 3816817 тис.крб., яке продано за 3386720 тис.крб.

24.02.1994 року сторонами договору купівлі-продажу було підписано інвентаризаційний опис об’єктів соціально-побутового призначення, придбаних за рахунок фонду соціального розвитку підприємства та переданих колективу на пільгових умовах без оплати, тобто спірного майна на суму 435874 тис.крб., а також медпункт та склад на суму 5200 тис.крб.

В подальшому, на виконання умов даного договору, зокрема, пункту 4, між сторонами угоди було укладено акт прийому передачі державної частки майна цілісного майнового комплексу організації орендарів "Берегівський радіозавод" від 18.03.1997р.. За умовами даного акту продавець (ФДМУ) передає, а покупець (ОП "Берегівський радіозавод") приймає згідно з відомістю інвентаризації, актом оцінки вартості майнового комплексу, переліком основних засобів (додаток №1) та договором купівлі-продажу №КП-306 від 28.02.1994р. викуплену частку цілісного майнового комплексу організації орендарів на суму 33876,20 грн.

Передача об’єктів соціально-побутового призначення організації орендарів здійснювалась у відповідності до статті 24 Закону України "Про приватизацію державного майна" за договором купівлі-продажу, акту оцінки, акту прийому передачі та інвентаризаційного опису.

Факт передачі продавцем, тобто ФДМУ відповідачу майна орендного підприємства "Берегівський радіозавод", в тому числі і будівель соціально-побутового призначення, підтверджується актом оцінки вартості цілісного майнового комплексу, затвердженого наказом ФДМУ від 30.12.1993р. №114-ДУ, в якому зазначено оціночну вартість майна для приватизації якого надаються пільги - 435874тис.крб., актом прийому передачі від 18.03.1997р., який складено на підставі відомостей інвентаризації та інвентаризаційним описом від 24.02.1994р., яким визначено перелік об’єктів соціально-побутової сфери, що передаються організації орендарів безкоштовно.

За таких обставин, висновок господарського суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, колегія суддів визнає правомірним та таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, місцевим господарським судом встановлені обставини справи, що підтверджуються певними доказами, яким попереднім судом дано належну оцінку, правом переоцінки яких касаційна інстанція не наділена. Отже, висновок господарського суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову колегія визнає правомірним та таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Наведене спростовує доводи касаційної скарги щодо порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, та не заперечує правильність і законність оскаржуваного судового акту, який відповідає чинному законодавству України і обставинам справи, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Рішення господарського суду Закарпатської області від 27.02.2008р. у справі № 2/234 залишити без змін.

Головуючий суддя           Г.П. Коробенко

Судді: Т.Ф. Костенко

А.Г. Полянський