ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 34/592

19.03.08

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія»

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельний дім «Садко»

про

стягнення 2 227,62 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

Ярошенко Р.В. (довіреність б/н від 08.01.2008);

від відповідача –

не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Експансія»(далі –Позивач) звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельний дім «Садко»(далі – Відповідач) про стягнення 1836,09 грн. заборгованості за поставлений товар, 188,7 грн. інфляційних втрат, 46,33 грн. 3% річних та 156,5 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням Відповідачем своїх зобов’язань за договором купівлі-продажу № 35427 від 10.02.2006, укладеного між Позивачем та Відповідачем, (далі –Договір) щодо оплати згідно з пунктом 3.1 цього Договору вартості поставленого товару. Позивач просить суд крім суми основного боргу стягнути з Відповідача також на підставі статті 625 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) нараховані за період з 18.10.2006 до 20.08.2007 (307 днів) інфляційні втрати та 3% річних, а також нараховану за період з 18.10.2006 до 18.04.2007 (183 дні) на підставі пункту 6.2 Договору пеню.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання, а також ухвали про відкладення розгляду справи були надіслані на юридичну адресу Відповідача: 02068, м. Київ, вул. Драгоманова, 31-Б, зазначену в позовній заяві, його реєстраційних документах та Витязі з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), виданого станом на 01.02.2008.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

За таких обставин відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України), справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

10.02.2006 між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір, відповідно до розділу 1 якого Позивач (Продавець) зобов’язується передати Відповідачу (Покупцю) товар, а останній зобов’язується прийняти його та оплатити в строки та на умовах передбачених даним Договором.

Відповідно до пункту 3.1 Договору оплата за товар відбувається наступним чином: 50% передоплата, 50% відстрочка платежу на 5-ть банківських днів.

Порядок оплати: перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця або готівкою, у встановленому законодавством порядку (пункт 3.2 Договору).

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що Покупець за несвоєчасну оплату товару сплачує Продавцю пеню за кожний день прострочення, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня.

На виконання вказаного Договору, Відповідачу був поставлений товар відповідно до видаткової накладної від 10.10.2006 № 217451/0 на суму 4 336,09 грн.

Поставлений товар прийнятий Відповідачем у повному обсязі, що підтверджується підписом представника та відбитком печатки Відповідача на вказаній видатковій накладній.

Відповідач за отриманий на підставі вказаної видаткової накладної товар частково розрахувався з Позивачем на суму 2500 грн., про що свідчить витяг з журналу-ордеру і Відомості по рахунку 3611 за 4 квартал 2006 року Позивача.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 ЦК України.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідно до пункту 3.1 Договору Відповідач повинен був здійснити повну оплату вартості отриманого товару в строк до 18.10.2006.

Проте, Відповідач, як у встановлений Договором строк так і на дату судового розгляду, свого зобов’язання щодо оплати вартості отриманого товару у сумі 1 836,09 грн. не виконав.

Відтак, позовна вимога про стягнення з Відповідача 1 836,09 грн. боргу є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Аналогічне положення міститься й у статті 611 ЦК України, згідно з якою у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимога Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних втрат та 3% річних підлягає задоволенню у повному обсязі за розрахунком Позивача в сумі 188,7 грн. інфляційних втрат та 46,33 грн. 3% річних. Розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідає нормам законодавства, матеріалам справи та умовам Договору.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Таким чином, вимога Позивача про стягнення з Відповідача пені підлягає задоволенню у повному обсязі за розрахунком Позивача в сумі 156,5 грн. пені. Розрахунок пені відповідає нормам законодавства, матеріалам справи та пункту 6.2 Договору.

Згідно зі статтею 33 ГПК України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 254, 525, 526, 530, 611, 612, 625 ЦК України, статтями 193, 230 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельний дім «Садко»(02068, м. Київ, вул. Драгоманова, 31-Б, ідентифікаційний номер 33882095, п/р 3862 в АКБ «Форум»м. Київ, МФО 322948, а у випадку відсутності коштів із будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія»(08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Промислова, 5, ідентифікаційний код 32294905, р/р 601 в КФ АБ «Південний», МФО 320917) 1836 (одну тисячу вісімсот тридцять шість) грн. 09 коп. боргу, 188 (сто вісімдесят вісім) грн. 70 коп. інфляційних втрат, 46 (сорок шість) грн. 33 коп. 3% річних, 156 (сто п’ятдесят шість) грн. 50 коп. пені, а також 102 (сто дві) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя

Сташків Р.Б.