СУД
Ухвала

Іменем України

28
лютого 2008 року

м.
Севастополь      Справа №
2-24/14875-2006А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді
Черткової І.В. ,

суддів
Гонтаря В.І. ,

Голика В.С.,

секретар
судового засідання                                        Василевська С.В.

за участю
представників сторін:

позивача:
не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши
апеляційні скарги
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної
Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим
(суддя  Колосова Г.Г.) від 04.12.2007 у
справі № 2-24/14875-2006А

за
позовом суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, місто Ялта, 98600) (АДРЕСА_2,
місто Ялта, 98635)

до Державної податкової інспекції у
місті Ялта Автономної Республіки Крим (вул. Васильєва, 16, місто Ялта, 98600)

про
визнання нечинним податкового повідомлення-рішення,                                                                                                 ВСТАНОВИВ:

Постановою
господарського суду Автономної Республіки Крим від 04.12.2007 у справі №
2-24/14875-2006А позов суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано
нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті
Ялта Автономної Республіки Крим № /0 від 14.07.2006. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь позивача 1 606, 48 грн судових витрат.

Постанова
мотивована тим, що матеріалами справи підтверджується неподання позивачем заяви
про реєстрацію його платником податку на додану вартість та судові витрати
позивача в сумі 1 606, 48 грн.

Не
погодившись з постановою суду, сторони звернулися з апеляційними скаргами, в
яких просять, зокрема позивач, постанову господарського суду Автономної
Республіки Крим змінити, а відповідач - скасувати постанову суду в частині
визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Державної податкової
інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим № /0 від
14.07.2006, в іншій частині - залишити без змін, а також у позові відмовити.

Апеляційна
скарга Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим
мотивована тим, що висновки експертизи засновані на імовірності, а тому не
підлягають врахуванню.

У
судовому засіданні 25.02.2008 відповідач підтримав свої вимоги.

Апеляційна
скарга суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 мотивована тим, що висновки
суду першої інстанції про недоказовість витрат на правову допомогу в сумі 13
585 грн є помилковими.

У
судовому засіданні 25.02.2008 позивач підтримав свої вимоги.

Розпорядженням
заступником голови Севастопольського апеляційного господарського суду від
28.02.2008 суддю Волкова К.В. замінено на суддю Гонтаря В.І.

У
судовому засіданні оголошувалась перерва з 25.02.2008 до 28.02.2008.

Переглянувши
постанову суду відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства
України, судова колегія встановила наступне.

07.07.2006
Державною податковою інспекцією у місті Ялта Автономної Республіки Крим
проведена виїзна планова документальна перевірка з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1 за період з 01.04.2003 по 31.03.2006, за результатами якої складений
акт № 12217-1 (т.1, а. с. 10).

Перевіркою
встановлено порушення позивачем підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7  Закону України “Про податок на додану
вартість”, підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України „Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими
фондами”, що виразилось у ненарахуванні та несплаті податку на додану вартість
при постачанні товарів на території України в період з травня 2005 року по
березень 2006 року на загальну суму  89
771 грн.

На
підставі зазначеного акту Державна податкова інспекція у місті Ялта Автономної
Республіки Крим 14.07.2006 прийняла та надіслала на адресу позивача податкове
повідомлення-рішення  № 0 про
донарахування податку на додану вартість у сумі 89 771 грн та застосування
фінансових санкцій у сумі 46 078, 58 грн (т. 1, а. с. 9).

Позивач
оскаржує зазначене податкове повідомлення-рішення, оскільки, вважає, що не є
платником податку на додану вартість.

В
пункті 2.4 акту перевірки вказано, що суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 поставлений на податковий облік у Державній податковій інспекції у
місті Ялта Автономної Республіки Крим 09.04.1997, з 01.01.2003 по 31.12.2006 є
платником єдиного податку (т. 1, а. с. 11, 12).

При
перевірки повноти, правильності та своєчасності сплати податку на додану
вартість, актом перевірки (т. 1, а. с. 16) встановлено, що суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 є платником податку на додану вартість на
підставі власноручної реєстраційної заяви за формою № 1-Р від 20.04.2005 (т. 1,
а. с. 41), внесений до Реєстру платників податку на додану вартість 29.04.2005,
про що йому видано свідоцтво за № НОМЕР_1 (т. 1, а. с. 39), яке було направлено
рекомендованою поштою та одержано згідно з підписом на поштовому повідомленні
(т. 1, а. с. 37, 38).

У
порушення підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України „Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими
фондами” позивачем не надані  декларації
з податку на додану вартість за період з травня 2005 року по березень 2006 року
включно.

Проте,
позивач стверджує, що він ніякої заяви щодо реєстрації платником податку на
додану вартість не писав, ніякого свідоцтва не одержував, а підписи на
поштовому повідомленні та на заяві належать не йому.

Відповідно
до висновку почеркознавчої експертизи № 351 від 21.09.2007 рукописний текст у
бланку реєстраційної  заяви платника
податку на додану вартість зроблений не ОСОБА_1, а іншою особою, підпис на
реєстраційній заяві та поштовому повідомленні № 389759 від 16.05.2005 ,
імовірно, виконані  не ОСОБА_1 (т. 1, а.
с. 123).

Таким
чином, матеріалами справи підтверджується, що підстав для реєстрації позивача
згідно з реєстраційною заявою за формою № 1-Р від 20.04.2005 не було.

Доводи
відповідача про те, що висновки експертизи засновані на імовірності, а тому не
підлягають врахуванню, не приймаються судовою колегією, оскільки у
висновку  почеркознавчої експертизи чітко
вказано, що рукописний текст у бланку реєстраційної  заяви виконаний не ОСОБА_1, а підписаний
бланк, можливо, не Махнюком, а іншою особою.

Відповідно
до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд  оцінює
докази,  які є у справі,  за своїм внутрішнім переконанням,  що ґрунтується на їх  безпосередньому,  всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу
окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З
огляду на викладене судова колегія вважає, що висновок почеркознавчої експертизи
№ 351 від 21.09.2007 є належним та достовірним доказом, оскільки експертиза
проводилась комісійно двома експертами, які мають вищу освіту, спеціальну
криміналістичну підготовку та досвіт роботи експертом, що виключає сумніви у їх
некомпетентності.

Доводи
відповідача про порушення позивачем підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону
України „Про податок на додану вартість”, в редакції Закону від 25.03.2005,
відповідно до якого він зобов'язаний був зареєструватися платником податку на
додану вартість, не приймаються судовою колегією, оскільки актом перевірки це
порушення не зафіксовано.

Таким
чином, позовні вимоги про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим №
/0 від 14.07.2006 підлягають задоволенню.

Що
стосується позовних вимог про стягнення судових витрат у сумі  15 191, 48 грн, то вони підлягають
задоволенню частково за наступних підстав.

Відповідно
до  статті 87 Кодексу адміністративного
судочинства України судові витрати складаються із судового  збору
та  витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на
правову допомогу.

Позивачем
на підтвердження витрат на правову допомогу наданий договір від 23.08.2006
доручення на ведення справ в Ялтинському міському суді, апеляційному суді
Автономної Республіки Крим, господарському суді Автономної Республіки Крим,
адміністративних судах. У підпункті 1.1 договору вказано, що предметом даного
договору є підготовка позовної заяви та представництво інтересів Замовника в
господарському суді Автономної Республіки Крим за адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим про
визнання нечинним податкового повідомлення-рішення.

Отже,
договором не встановлено надання послуг саме за даною справою (чи конкретного
податкового повідомлення-рішення).

Підпунктом
4.1.2 договору встановлена орієнтовна сума договору в розмірі 13 585грн.
Оскільки із змісту договору, платіжного доручення № 48 від 16.05.2007 (т. 1, а.
с. 153) не можливо встановити на ведення якої справи уповноважений ОСОБА_2., то
підстав вважати, що 13 585 грн сплачено саме за надання правової допомоги у
справі № 2-2414875-2006А немає. Інших доказів позивачем не надано.

Відповідно
до підпункту 4.1.1 договору від 23.08.2006 у випадку участі Виконавця в судах
Замовник  сплачує йому фіксовану суму,
зокрема, в господарському суді
Автономної Республіки Крим -250 грн за один день.

Оскільки
сума 1 250 грн витрат на представлення інтересів ОСОБА_1, які оплачені  розрахунковою квитанцією від 02.11.2007,
співпадає з кількістю разів участі представника позивача  ОСОБА_2. у судовому засіданні, то позовні
вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу підлягають задоволенню в цій
частині.

Крім
того, стягненню підлягають 353, 08 грн витрат на проведення експертизи, що
підтверджені платіжним дорученням № 20 від 30.11.2006 (т. 1, а. с. 152).

Таким
чином, позовні вимоги про стягнення судових витрат підлягають стягненню в сумі
1 606, 48 грн з  Державного бюджету
України на підставі частини статті  94
Кодексу адміністративного судочинства України.

З
огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку про те, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права, тому постанова суду
першої інстанції підлягає залишенню без змін, апеляційні скарги задоволенню не
підлягають.

Керуючись статтею 195,
пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1статті 205,
статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційні
скарги суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної
Республіки Крим залишити без задоволення.

2.Постанову
господарського суду Автономної Республіки Крим від 04.12.2007 у справі №
2-24/14875-2006А залишити без змін.

Ухвала
набирає   законної  сили
з  моменту  проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя                                        І.В.
Черткова

Судді
В.І. Гонтар

В.С. Голик