ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.05.2008 року                                                            Справа № 12/538б

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Медуниці О.Є.

суддів                                                  Бородіної Л.І.

Лазненко Л.Л.

Секретар судового засідання:          Шабадаш Д.В.

за участю представників сторін:

від ініціюючого кредитора –

УПФУ України

в Кам'янобрідському районі                     повноважний представник в судове

м. Луганська                                        засідання не прибув;

від ініціюючого кредитора

- УПФУ України

в Ленінському районі                               повноважний представник в судове

м. Луганська                                        засідання не прибув;

від боржника                                         Бібик М.М., генеральний директор,

довіреність №11 від 01.11.07;

арбітражний керуючий -

Бугулян Олена Анатоліївна                     в судове засідання не прибула;

кредитор                                                   Бібик М.М., паспорт серії ЕМ № 786010

від 05.12.00, виданий Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області;

від кредитора

Корпорації "Луганськміськбуд"           Бібик А.М., представник за довіреність

№12/д-2008 від 05.05.08, виконавчий

директор ПП "ЮА "ПРОТЕКТ";

від кредиторів:

ЗАТ "Трест "Луганськміськбуд",

Ленінського МДПІ м. Луганська,

ВАТ "Луганськобленерго",

УПФУ в Артемівському районі,

ВД ЛОД Фонду соціального

страхування з тимчасової втрати

працездатності,

ВВД ФСС від нещасних випадків

на виробництві та професійних

захворювань,

Луганського міського центру

зайнятості                                                   повноважні представники в судове

засідання не прибули;

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційні скарги:                              Бібика Миколи Миколайовича, м. Луганськ,

Корпорації „Луганськміськбуд”, м. Луганськ,

Акціонерного товариства закритого типу

„Луганськміськбуд”, м. Луганськ,

на ухвалу

господарського суду Луганської області

від 31.03.08

по справі №12/538б (суддя – Палей О.С.)

за заявою кредиторів:                              Управління Пенсійного фонду України в

Кам”янобрідському районі м. Луганська

та

Управління Пенсійного фонду України в

в Ленінському районі м. Луганська

до боржника                                        Акціонерного товариства закритого типу

„Луганськміськбуд”, м. Луганськ

про                     банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Представники ініціюючих кредиторів УПФУ України в Кам'янобрідському районі м. Луганська, УПФУ України в Ленінському районі м. Луганська, кредиторів ЗАТ "Трест "Луганськміськбуд", Ленінського МДПІ м. Луганська, ВАТ "Луганськобленерго", УПФУ в Артемівському районі, ВД ЛОД Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, ВВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Луганського міського центру зайнятості, а також арбітражний керуючий Бугулян Олена Анатоліївна в судове засідання не прибули.

Враховуючи, що вони належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, без їх участі.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 31.03.08 у справі №12/538б:

- визнанні грошові вимоги кредитора ЗАТ "Трест "Луганськміськбуд" до боржника - Акціонерного товариства закритого типу „Луганськміськбуд”, м. Луганськ (далі – АТЗТ „Луганськміськбуд”), у сумі 6018670 грн. 00 коп.;

- відхиленні грошові вимоги кредитора Корпорації "Луганськміськбуд" до боржника - АТЗТ „Луганськміськбуд”, у сумі 6000000 грн.;

- визнанні грошові вимоги фізичної особи - Бібика Миколи Миколайовича до боржника - АТЗТ „Луганськміськбуд”, у сумі 8214грн.95коп., решта вимог – відхилена;

- зобов’язано розпорядника майна боржника Бугулян О.А.: внести до реєстру визнані судом вимоги кредиторів: ЗАТ "Трест "Луганськміськбуд" загалом в сумі 6018670 грн. 39 коп. та Бібика М.М. в сумі 8214 грн. 95 коп.; виключити з реєстру вимоги Корпорації "Луганськміськбуд" в сумі 6000000 грн. та решту вимог Бібика М.М.; виключити з реєстру вимоги Ленінської МДПІ та УПФУ в Артемівському районі, як не заявлені до суду у строки та порядку, передбаченому ст.14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі - Закон про банкрутство); представити суду на затвердження реєстр вимог кредиторів;

- призначено судове засідання на 24.04.08.

Кредитор – Бібик Микола Миколайович, не погодився з даною ухвалою, звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 09.04.08, якою просить частково скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 31.03.08 по справі №12/53б, в частині відмови йому в задоволенні грошових вимог у сумі 53815 грн. 40 коп. та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити його вимоги до боржника у сумі 62030 грн. 35 коп.

Боржник мотивує, свої апеляційні вимоги тим, що суд першої інстанції неповно з’ясував обставини справи, що мають значення для справи; порушив норми матеріального та процесуального права.

На думку скаржника, він, як кредитор згідно договорів позики б/н від 07.04.06 та 07.01.07, має право на задоволення своїх грошових вимог, оскільки його вимоги визнанні і боржником, і розпорядником майна у повному обсязі у сумі 62030 грн. 35 коп.

Суд першої інстанції безпідставно прийняв до розгляду його грошові вимоги, оскільки вони мають бути включені до реєстру вимог кредиторів на підставі п.6 ст.14 Закону про банкрутство, як такі, що визнані боржником.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на ч.15 ст.1, ч.1 ст.14 Закону про банкрутство та ст.11, ч.ч.1,5 ст.626 Цивільного кодексу України.

Боржник – АТЗТ „Луганськміськбуд”, надав відзив на апеляційну скаргу кредитора - Бібика Миколи Миколайовича, від 05.05.08 №05/05-1, в якому зазначив, що визнає вимоги кредитора - Бібика Миколи Миколайовича, безспірними в повному обсягу у розмірі 62030 грн.35 коп.

Ініціюючий кредитор – УПФ України в Кам”янобрідському районі м. Луганська, надав відзив на апеляційну скаргу кредитора - Бібика Миколи Миколайовича, від 05.05.08 №1445/07, в якому просить розгляд справи здійснювати без участі представника Управління.

Кредитор – Корпорація „Луганськміськбуд”, не погодився з даною ухвалою, звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 09.04.08 №9/04-2008, якою просить частково скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 31.03.08 по справі №12/53б в частині відмови йому в задоволенні грошових вимог у сумі 6000000 грн. та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити його вимоги до боржника у сумі 6000000 грн.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що „Корпорація „Луганськміськбуд” є належним конкурсним кредитором АТЗТ „Луганськміськбуд” і добросовісним, законним держателем векселя АА 0056498 з усіма правами володіння і вимоги, тому, що за дорученням Корпорації ліцензований фінансовий посередник ТОВ „Вексельно – фондовий центр „Меркурій” викупив вексель, раніше емітований АТЗТ „Луганськміськбуд”, тобто було придбано визнане і дійсне зобов’язання боржника від 30.07.07 перед первісним кредитором”.

Суд першої інстанції безпідставно прийняв до розгляду його грошові вимоги, оскільки вони мають бути включені до реєстру вимог кредиторів на підставі п.6 ст.14 Закону про банкрутство, як такі, що визнані боржником.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на ч.15 ст.1, ч.1 ст.14 Закону про банкрутство, ст.ст.13,14,16,17,78 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі та ч.5 ст.11, ст.527 Цивільного кодексу України.

Ініціюючий кредитор – УПФ України в Кам”янобрідському районі м. Луганська, надав відзив на апеляційну скаргу кредитора – Корпорації „Луганськміськбуд”, від 05.05.08 №1443/07, в якому просить розгляд справи здійснювати без участі представника Управління.

Не погодився з оскаржуваною ухвалою, боржник - АТЗТ „Луганськміськбуд”, звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 09.04.08 №04/09, якою просить частково скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 31.03.08 по справі №12/53б, в частині визнання грошових вимог кредитора - ЗАТ „Трест „Луганськміськбуд”” до боржника у сумі 6018670 грн., та прийняти нове рішення, яким задовольнити грошові вимоги кредитора – ЗАТ „Трест „Луганськміськбуд”” до боржника в сумі 18670 грн. 39 коп., а у задоволенні грошових вимог кредитора до боржника на суму 6000000 грн. відмовити, оскільки дані вимоги кредитора „ще 23.10.07 були боржником погашені заліком зустрічної грошової вимоги”.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на ч.15 ст.1, ч.1 ст.14 Закону про банкрутство, ст.ст.13,14,16,17,78 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі та ст.ст.527, 601 Цивільного кодексу України.

Ініціюючий кредитор – УПФ України в Кам”янобрідському районі м. Луганська, надав відзив на апеляційну скаргу боржника, від 05.05.08 №1444/07, в якому просить розгляд справи здійснювати без участі представника Управління.

Розпорядженням від 18.02.08 першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду відповідно до ст.28 Закону України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційних скарг фізичної особи Бібіка Миколи Миколайовича від 09.04.08, Корпорації „Луганськміськбуд” від 09.04.08, Акціонерного товариства закритого типу “Луганськміськбуд” від 09.04.08 на ухвалу господарського суду Луганської області від 31.03.08 у справі №12/538б призначена судова колегія у складі: Перлов Д.Ю. - суддя – головуючий, Бородіна Л.І., Лазненко Л.Л.– судді.

У зв’язку з виходом судді Медуниці О.Є. розпорядженням від 25.04.08 першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду, виключено із складу колегії суддів головуючого суддю Перлова Д.Ю. та введено в судову колегію головуючого суддю Медуницю О.Є.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.106 Господарського процесуального кодексу України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Боржник - Акціонерне товариство закритого типу “Луганськміськбуд”, м. Луганськ, зареєстровано як суб’єкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом Луганської міської ради за реєстраційним номером 0008142 та внесено в Єдиний державний реєстр підприємств України за №01240568, про що свідчить запис про проведення реєстраційних дій від 25.03.06, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців серія АБ №810625 (а.с.8;Т.1).

30.10.07 кредиторами УПФ України в Кам”янобрідському районі м. Луганська та УПФ України в Ленінському районі м. Луганська за вих.№10094/07 від 26.10.07 до місцевого господарського суду подана спільна заява про порушення провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства закритого типу “Луганськміськбуд”, м. Луганськ (а.с.2-6;Т.1).

Ухвалою господарського суду Луганської області від 31.10.07 у справі №12/538б порушено провадження про банкрутство Акціонерного товариства закритого типу “Луганськміськбуд”, м. Луганськ; введений мораторій на задоволення вимог кредиторів (а.с.1;Т.1).

Ухвалою господарського суду Луганської області від 29.11.07 у справі №12/538б заявлені ініціюючими кредиторами - УПФ України в Кам”янобрідському районі м. Луганська та УПФ України в Ленінському районі м. Луганська, грошові вимоги до боржника - Акціонерного товариства закритого типу “Луганськміськбуд”, м. Луганськ, визнано обґрунтованими; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника – арбітражного керуючого Бугулян Олену Анатоліївну; зобов’язано ініціюючих кредиторів опублікувати оголошення про порушення справи про банкрутство боржника в офіційному друкованому органі; зобов’язано розпорядника майна скласти та подати до суду реєстр безспірних грошових вимог кредиторів відповідно до п.6 ст.14 Закону про банкрутство, а також письмово попередити про час і місце розгляду справи кредиторів, по вимогах яких будуть заперечення боржника; призначено підготовче засідання на 18.02.08 (а.с.63,64;Т.2).

14.12.07 в офіційному друкованому органі - в газеті "Голос України" №235 (4235) опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство боржника (а.с.106;Т.2).

13.01.08 сплинув, встановлений п.6 ст.53 Закону про банкрутство, місячний строк для подання заяв конкурсних кредиторів з грошовими вимогами до боржника.

12.02.08 до господарського суду Луганської області від розпорядника майна боржника Бугулян О.А. надійшов супровідний лист з доданими до нього матеріалами, у тому числі: щодо результатів розгляду вимог кредиторів у справі, реєстром вимог кредиторів та відзивами на заяви кредиторів (а.с.68-72;Т.2).

За результатами підготовчого засідання ухвалою господарського суду Луганської області від 18.02.08 відкладено слухання справи у попередньому засіданні та затвердження реєстру вимог кредиторів до розгляду судом по суті всіх заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника по яких є спір (а.с.106,107;Т2).

Ухвалою господарського суду Луганської області від 31.03.08 у справі №12/538б:

- визнанні грошові вимоги кредитора ЗАТ "Трест "Луганськміськбуд" до боржника - Акціонерного товариства закритого типу „Луганськміськбуд”, м. Луганськ (далі – АТЗТ „Луганськміськбуд”), у сумі 6018670 грн. 00 коп.;

- відхиленні грошові вимоги кредитора Корпорації "Луганськміськбуд" до боржника - АТЗТ „Луганськміськбуд”, у сумі 6000000 грн.;

- визнанні грошові вимоги фізичної особи - Бібика Миколи Миколайовича до боржника - АТЗТ „Луганськміськбуд”, у сумі 8214грн.95коп., решта вимог – відхилена;

- зобов’язано розпорядника майна боржника Бугулян О.А.: внести до реєстру визнані судом вимоги кредиторів: ЗАТ "Трест "Луганськміськбуд" загалом в сумі 6018670 грн. 39 коп. та Бібика М.М. в сумі 8214 грн. 95 коп.; виключити з реєстру вимоги Корпорації "Луганськміськбуд" в сумі 6000000 грн. та решту вимог Бібика М.М.; виключити з реєстру вимоги Ленінської МДПІ та УПФУ в Артемівському районі, як не заявлені до суду у строки та порядку, передбаченому ст.14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі - Закон про банкрутство); представити суду на затвердження реєстр вимог кредиторів;

- призначено судове засідання на 24.04.08 (а.с.127-130;Т.2).

I. Дану ухвалу оскаржив конкурсний кредитор – фізична особа Бібик Микола Миколайович, в частині відмови йому в задоволенні грошових вимог у сумі 53815 грн. 40 коп. і просив прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити його вимоги до боржника в сумі 62030 грн. 35 коп.

Судовою колегією встановлено наступне.

Із грошовими вимогами звернувся кредитор Бібик Микола Миколайович, як конкурсний кредитор, посилаючись на заборгованість боржника перед ним на суму 62030 грн. 35 коп.

Згідно пояснень кредитора до його заяви від 11.03.08, які надані до суду 31.03.08 (а.с.17-18;Т.14), підставою вимог є договори позики від 07.04.06 та від 07.01.07 на 38000 грн. кожний.

Згідно п.3.1 цих договорів позикодавець (Бібик М.М.) зобов’язався надати позичальникові (боржнику по справі) грошові кошти на суму 38000 грн. готівкою.

На підтвердження виконання свого зобов’язання за договором кредитором надано фіскальні чеки, квитанції, звіт про відрядження.

Судова колегія вважає наступне.

Згідно ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов’язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Договір позиви є укладеним з моменту передання грошей.

Передання грошей позикодавцем позичальникові має підтверджуватися документально (ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України).

Договорами позики, на які посилається кредитор, передбачена позика готівковими грошовими коштами (п.3.1 договорів).

Разом із тим докази одержання боржником готівки на суму 38000 грн. по кожному договору відсутні.

Така обставина позбавляє кредитора права посилатися на наявність зобов’язань боржника саме за договором позики. В процедурі банкрутства суд не має права визнавати договір неукладеним, оскільки не розглядає спір, а встановлює обґрунтованість вимог кредитора.

Разом із тим п.3.1 договорів позики містить посилання на зобов’язання боржника оплачувати зобов’язання позичальника (боржника) „по мере надобности”.

Такі умови договору не відповідають поняттю „позика” згідно ст.ст.1046, 1047 Цивільного кодексу України та мають певні ознаки договору доручення, але не оформлені згідно вимог ст.1003, 1007 Цивільного кодексу України.

Щодо доказів понесених витрат, представлених кредитором Бібиком М.М., судова колегія вважає наступне.

Квитанції надані кредитором, як доказ виконання ним зобов’язання, мають посилання на платника – юридичну особу – АТЗТ „Луганськміськбуд” (а.с.29,44,50,73;Т.14; а.с.65, зворот а.с.65, а.с.67;Т.15, тощо).

Фіскальні чеки взагалі не містять ніякого посилання на платника (а.с.31,36,72;Т.14; а.с.32,34,36;Т.15, тощо).

З даних чеків також не вбачається, що, наприклад, пальне придбавалось на користь АТЗТ „Луганськміськбуд”, а не іншої особи.

Рахунки надані кредитором (а.с.57;Т.14) також не підтверджують виникнення зобов’язань у боржника перед кредитором внаслідок виконання ним зобов’язань обумовлених договором сторін (а.с.57;Т.15).

Платіжні відомості на одержання працівниками боржника заробітної плати також не свідчать про оплату її кредитором, в тому числі самому собі (а.с.70-78;Т.14).

Квитанції на оплату стоянки автомобілю ГАЗ також не свідчать про виконання кредитором зобов’язань перед АТЗТ „Луганськміськбуд” за договором (або здійснення дій за його дорученням).

Крім того дані квитанції не містять повної дати їх видачі і тому їх не можна вважати належними доказами.

Кредитором також надано докази його витрат на відрядження, як докази наявності зобов’язань боржника за договором позики (а.с.47-49;Т.14).

Витрати на відрядження є зобов’язаннями боржника перед робітником у зв’язку із трудовими відносинами і відносяться до другої черги задоволення вимог кредиторів (ст.31 Закону про банкрутство), тому кредитори за такими зобов’язаннями мають право подавати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника в порядку передбаченому ч.2 п.1 ст.14 Закону про банкрутство, на них також поширюються положення п.5 ст.14 Закону про банкрутство.

Отже дані вимоги не можуть бути доказом виконання кредитором Бібиком М.М. зобов’язань за договорами позики.

Разом із тим суд першої інстанції визнав грошові вимоги кредитора в сумі 8214 грн. 95 коп., що становить суму зворотної фінансової допомоги, оплачену Бібиком М.М., як фізичною особою, за договорами позики, укладеними між ним та АТЗТ „Луганськміськбуд”.

Судова колегія вважає дане рішення суду вірним, оскільки матеріалами справи (квитанціями, прибутковим касовим ордером – а.с.79-83;Т.15) підтверджується передача грошових коштів від кредитора боржнику та дані документи містять посилання на видачу зворотної фінансової допомоги за договором №1 від 07.01.06 (а.с.83;Т.15).

Щодо решти вимог скаржника, то вони не підтверджені матеріалами справи.

В апеляційній скарзі та в судовому засіданні 06.05.08 скаржник посилався на те, що боржник визнав грошові вимоги кредитора, тому суд першої інстанції безпідставно прийняв до розгляду його грошові вимоги, оскільки вони мають бути включені до реєстру вимог кредиторів на підставі п.6 ст.14 Закону про банкрутство, як такі, що визнані боржником.

Дійсно, на а.с.89, Т.2 міститься копія повідомлення боржника про повне визнання вимог кредитора Бібика Миколи Миколайовича за договорами позики на суму 62030 грн. 35 коп.

Дане повідомлення підписане директором боржника Бібиком Миколою Миколайовичем.

Отже кредитор одночасно є керівним органом боржника.

На адресу суду надійшов також відзив боржника на апеляційну скаргу кредитора, підписаний головою правління боржника – Бібик Анастасією Миколаївною. Дана особа та кредитор в судовому засіданні 06.05.08 пояснили, що вони знаходяться в родинних стосунках – голова правління АТЗТ „Луганськміськбуд” Бібик Анастасія Миколаївна є дочкою директора АТЗТ „Луганськміськбуд” Бібика Миколи Миколайовича.

Згідно ст.1 Закону про банкрутство зацікавленими стосовно боржника особами є керівник боржника, особи, що входять до органів управління боржника, а також особи, що знаходяться в родинних стосунках з даними особами. Зацікавленими стосовно кредиторів визнаються особи за таким же переліком.

Отже суд першої інстанції обгрунтовано не врахував повідомлення боржника від 11.02.08 (а.с.89;Т.2) про визнання ним грошових вимог фізичної особи Бібика Миколи Миколайовича та прийняв заяву до свого розгляду.

З цих же підстав судова колегія не може прийняти до уваги відзив боржника №05/05-1 від 05.05.08 на апеляційну скаргу кредитора Бібика Миколи Миколайовича.

II. Боржник - АТЗТ „Луганськміськбуд”, не погодився з ухвалою господарського суду Луганської області від 31.03.08 по даній справі та звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить частково скасувати дану ухвалу, в частині визнання грошових вимог кредитора - ЗАТ „Трест „Луганськміськбуд”” до боржника у сумі 6018670 грн., та прийняти нове рішення, яким задовольнити грошові вимоги кредитора – ЗАТ „Трест „Луганськміськбуд”” до боржника у сумі 18670 грн. 39 коп., а у задоволенні грошових вимог кредитора до боржника у сумі 6000000 грн. відмовити.

Судова колегія враховує наступне.

Із грошовими вимогами до боржника звернувся кредитор – ЗАТ „Трест „Луганськміськбуд”” посилаючись на заборгованість перед ним боржника на суму 6018670 грн. 39 коп. на підставі:

- договору поставки товару – 600692 грн. 39 коп.;

- договору оренди транспорту – 4095 грн.;

- договору оренди приміщень – 10883 грн.

На підтвердження своїх вимог кредитором надано суду договір поставки №2002-07/1-1/1 від 01.07.02 (а.с.13-17;Т.12), специфікації до договору поставки (а.с.18,19;Т.12), товарну накладну №125 на суму 11377083 грн. 33 коп. (а.с.11;Т.12), акт від 03.07.02 про приймання – передачу фактично поставленого товару (а.с.20;Т.12), акт звірення взаємних розрахунків станом на 01.01.06 про залишок заборгованості боржника перед кредитором за договором поставки на суму 6003692 грн. 39 коп. (а.с.9;Т.12), довідку боржника №25/10 від 25.10.06 (а.с.10;Т.12), що підтверджує заборгованість за поставлений товар в сумі 6003692 грн. 39 коп., а також договори оренди складських приміщень і транспорту та акти приймання – передачі кредитором орендарю (боржнику) складських приміщень та транспорту (а.с.28-32,36-38;Т.12).

Боржник, розглянувши грошові вимоги, повідомленням б/н від 11.02.08 (а.с.78;Т.2), визнав їх частково на суму 18670 грн. 39 коп. посилаючись на те, що вимоги на суму 6000000 грн. є припиненими зарахуванням зустрічної вимоги за векселем №34 від 23.09.02 на зазначену суму, векселедержателем якого він є.

Отже, боржник не заперечує проти наявності та розміру зобов’язань за трьома договорами, але наполягає на їх погашенні на суму 6000000 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за векселем.

В апеляційній скарзі боржник наполягає на тому, що суд першої інстанції безпідставно не врахував погашення боргу на суму 6000000 грн. на підставі припинення зустрічних грошових зобов’язань згідно ст.601 Цивільного кодексу України, оскільки листом від 19.10.07 №10/19 (а.с.52;Т.12) боржник заявив про це кредитору.

Оцінюючи надані боржником матеріали судова колегія приймає до уваги наступне.

Вексель, на який посилається боржник є простим векселем №34 номіналом 6000000 грн. емітований ЗАТ „Трест „Луганськміськбуд”” 23.09.02 на користь ПП „Соломон”, який підлягав оплаті 23.09.07 в м. Луганську, ЛФ АБ „Укргазбанк” (а.с.63;Т.12).

На зворотній стороні векселя мається передаточний напис першого векселедержателя (а.с.63;Т.12).

Боржник надав суду договір №Б-313/1 від 17.07.07 купівлі – продажу простого векселя емітованого ЗАТ „Трест „Луганськміськбуд”” на суму 6000000 грн. (реквізити векселя: номер, серія, дата видачі в договорі не зазначені).

Акт приймання – передачі векселя покупцем суду першої інстанції не представлявся, був наданий тільки в апеляційній інстанції.

24.09.07 боржник звернувся до ЛФ АБ „Укргазбанк”, м. Луганськ про оплату даного векселя.

Листом №2870 від 09.10.07 банк дав відповідь АТЗТ „Луганськміськбуд”, що ЗАТ „Трест „Луганськміськбуд”” листом від 03.09.07 №132 повідомив банк про відмову від надання згоди на здійснення функції розрахункової палати у зв’язку із тим, що в 2005 році зазначений вексель був викуплений Трестом згідно акту приймання – передачі від 18.08.05 №08/05 та відмовив у прийнятті векселя до платежу (а.с.67;Т.12).

Листом б/н від 25.09.07 ЗАТ „Трест „Луганськміськбуд”” також повідомив боржника, що зазначений ним вексель не може бути прийнятий ним до оплати вдруге, оскільки в 2005 році вже був викуплений за актом №08/05 від 16.08.05.

ЗАТ „Трест „Луганськміськбуд”” також зазначив в своєму листі, що даний вексель зберігався в бухгалтерії Тресту, куди директор боржника Бібик М.М. мав доступ, як заступник генерального директора з економіки Тресту, а також просив повернути кредитору даний вексель та здійснити заходи для реального погашення боржником боргу перед Трестом (а.с.66;Т.12).

Даний лист був одержаний боржником, що підтвердив представник в судовому засіданні 06.05.08 (протокол судового засідання від 06.05.08).

Одержавши відмову в оплаті векселя, боржник звернувся до кредитора із заявою від 19.10.07 №10/19 про припинення своїх зобов’язань на суму 6000000 грн. за договором №2002-07/1-1/1 від 01.07.02 на поставку товарів шляхом заліку зустрічної грошової вимоги на суму 6000000 грн. за векселем №34 від 23.09.02, посилаючись на ст.601 Цивільного кодексу України.

Отже, враховуючи підстави відмови в оплаті векселя, здійснені кредитором і банком, дії боржника щодо заявлення про припинення його зобов’язання за договором поставки заліком зустрічної вимоги за векселем не є сумлінними.

Подібний залік має здійснюватися тільки на підставі безспірних зустрічних грошових вимог.

Сторона, що ініціює зарахування зустрічних однорідних вимог за векселем повинна довести наявність у неї права вимоги за векселем та представити докази наявності зустрічних вексельних вимог (ч.4 п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 08.06.07).

Процедура банкрутства не має інституту зустрічної позовної вимоги, тому суд не має підстав досліджувати дійсність обставин повідомлених ЗАТ „Трест „Луганськміськбуд”” у листі від 25.09.07 (а.с.66;Т.12).

Отже боржник повинен був би спочатку вирішити спір у позовному провадженні, а потім застосовувати ст.601 Цивільного кодексу України.

Судова колегія також вважає обґрунтованими доводи суду першої інстанції, що вимоги боржника за векселем не базуються на безперервному ряді індосаментів.

Не можуть бути прийняті доводи скаржника стосовно того, що він має право вимоги за векселем тільки на підставі володіння ним.

Фактичне володіння векселем є однією, але не єдиною, складовою права власності на нього.

Так згідно ст.16 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі (УВЗ) – власник переказного векселя вважається його законним держателем, якщо його право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній індосамент є бланковим. Якщо за бланковим індосаментом іде інший індосамент, то особа, яка підписала останній, вважається такою, що придбала вексель за бланковим індосаментом.

Відповідно до абз.2 ст.13 УВЗ – бланковий індосамент є чинним лише у випадку, коли він написаний на звороті переказного векселя або алонжі (ч.6 п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 08.06.07).

На спірному векселі мається бланковий індосамент ПП „Соломон”, але боржник не є особою, що придбала вексель за бланковим індосаментом здійсненим ПП „Соломон”.

Інших індосаментів на векселі не мається.

Спірний вексель був одержаний боржником за цивільно – правовою угодою, що по суті є уступкою продавця (ПП „Лугпром – Адвер”) права вимоги (ч.3 ст.656 Цивільного кодексу України).

Уступка векселів шляхом індосанту суттєво відрізняється від угоди цесії за своїм змістом, правовими наслідками та формою.

За угодою цесії право вимоги переходить до нового кредитора саме у тому стані, в якому воно було у первісного кредитора, з усіма належними йому перевагами та вадами, а також здійснюється заміна осіб у зобов’язанні. Місце первісного кредитора займає нова особа, що володіє тими ж правами, що ї його попередник, у зв’язку з чим боржник має право висувати проти вимог нового кредитора всі заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання повідомлення про уступку вимоги.

Отже продавець повинен був передати покупцю (боржнику по справі) відповідні документи, як докази підстав такої вимоги (ст.517 Цивільного кодексу України).

Крім того відмова в платежі згідно ч.1 ст.44 УВЗ має бути здійснена в публічному порядку (протест в неплатежі), що здійснюється нотаріусом за завою векселедержателя, що також не було здійснено боржником (по даній справі) у передбачені УВЗ строки.

За таких обставин, суд першої інстанції цілком обгрунтовано не прийняв до уваги заяву боржника про припинення його зобов’язання перед кредитором на суму 6000000 грн. шляхом заліку однорідних вимог на підставі ст.601 Цивільного кодексу України та визнав грошові вимоги ЗАТ „Трест „Луганськміськбуд”” в сумі 6018670 грн., оскільки вони є обґрунтованими і підтверджуються матеріалами справи.

Залік обгрунтовано не враховано судом першої інстанції, оскільки сторона, що його ініціювала не довела права вимоги за векселем, принаймні на час розгляду грошових вимог ЗАТ „Трест „Луганськміськбуд”” в процедурі банкрутства.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що метою процедури банкрутства є визначення розміру вимог кредитора та суд не ставить за мету остаточно визначити дійсність вексельного зобов’язання, що боржник може зробити в окремому позовному провадженні.

III. Кредитор – Корпорація „Луганськміськбуд”, також звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить частково скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 31.03.08 по справі №12/53б в частині відмови йому в задоволенні грошових вимог у сумі 6000000 грн. та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити його вимоги до боржника у сумі 6000000 грн.

Судовою колегією встановлено наступне.

Із грошовими вимогами до боржника звернувся конкурсний кредитор – Корпорація „Луганськміськбуд”, посилаючись на заборгованість боржника перед ним на суму 6000000 грн.

На підтвердження даних вимог кредитор посилається на вексель номіналом 6000000 грн. емітований боржником та придбаний кредитором за договором купівлі – продажу від 05.11.07 та одержаний за актом приймання – передачі від 05.11.07.

В матеріалах справи знаходиться вексель (копія) АА №0056498 номінальною вартістю 6000000 грн. емітований боржником 30.07.07 на користь Приватного підприємства „Лугпром – Адвер” із строком платежу 30 липня 2027 року (а.с.38;Т.13).

На зворотній стороні векселя мається індосамент „Сплатити наказу”, „Директор Харченко”, підпис та відбиток печатки ПП „Лугпром – Адвер” (зворот а.с.38;Т.13).

Інші передаточні написи відсутні.

Кредитор придбав даний вексель за договором №Б-355/1 купівлі – продажу цінних паперів від 05.11.07 (а.с.44,45;Т.13) через свого повіреного за договором доручення №355-Б від 31.10.07 (а.с.40,41;Т.13) у ТОВ „Волопас - 2003”.

Пунктом 2.2 договору купівлі – продажу від 05.11.07 передбачено, що покупець (Корпорація „Луганськміськбуд”) до 27.12.07 повинна перерахувати грошові кошти на рахунок продавця (ТОВ „Волопас - 2003”) в національній валюті.

Пунктом 3.2 договору купівлі – продажу від 05.11.07 - сторони передбачили сплату покупцем продавцю пені у разі порушення строків оплати передбачених п.2.2 договору.

Оплата за договором купівлі – продажу векселя, в порядку передбаченому п.2.2 договору, не здійснена.

Кредитор надав пояснення, що оплату ТОВ „Волопас – 2003” здійснено шляхом емітування ним на користь продавця векселя №0056498 іншого векселя АА №0056495 на таку ж саму суму – 6000000 грн., на підтвердження чого надав додаткову угоду від 09.11.07 кредитора із ТОВ „Волопас – 2003” та акт приймання - передачі векселя АА №0056495 від 09.11.07 (а.с.49,50;Т.13).

Отже висновки суду першої інстанції, що кредитором не здійснено реальної оплати придбаного векселя, як було передбачено п.2.2 договору купівлі – продажу від 05.11.07 – є вірними.

Кредитор наполягає на тому, що його вимоги за векселем є безспірними, оскільки він ним володіє.

Згідно зі ст.ст.16,17 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі - особа, у якої знаходиться вексель, вважається його законним держателем, якщо її право базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній із них є бланковим.

Отже для того, щоб держатель векселя вважався законним, необхідні дві умови: одержання ним векселя і наявність безперервного ряду індосаментів.

Особа, в якої знаходиться вексель, має бути останнім набувачем прав за векселем по безперервному ряду індосаментів. Ряд індосаментів має бути послідовним, тобто кожний попередній індосат є наступним індосантом.

Кредитор не є набувачем векселя за індосаментом. Одержавши вексель за договором купівлі – продажу від 05.11.07 (а.с.44,45;Т.13), що є по суті уступкою права вимоги (ч.3 ст.656 Цивільного кодексу України) від ТОВ „Волопас – 2003”, кредитор мав одержати підтвердження щодо його права вимоги відповідно до положень закону про цесію (ст.517 Цивільного кодексу України) та повідомити боржника про зміни сторони у зобов’язанні.

Законом України „Про обіг векселів в Україні” визначено особливості обігу векселів в Україні.

Видавати векселі можна лише для оформлення боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги (ч.1 ст.4 Закону України „Про обіг векселів в Україні”).

На момент видачі простого векселя векселедавець повинен мати перед особою, за наказом якої повинен бути здійснений платіж зобов’язання на суму не меншою, ніж сума платежу за векселем (ч.2 ст.44 Закону України „Про обіг векселів в Україні”).

Отже боржник, видаючи вексель повинен був мати перед ПП „Лугпром – Адвер” зобов’язання за поставлені товари, виконані роботи, надані послуги на суму не меншу за 6000000 грн.

Представник боржника в судовому засіданні 06.05.08 заявив, що грошове зобов’язання АТЗТ „Луганськміськбуд” перед ПП „Лугпром – Адвер” базується на договорі №Б-313/1 від 17.07.07, за яким він набув у ПП „Лугпром – Адвер” вексель №34 від 23.09.02, за що видав останньому вексель АА №056498 від 30.07.07.

Судова колегія не може прийняти ці доводи у зв’язку із наступним:

- зазначені доводи вперше наведені кредитором – Корпорацією „Луганськміськбуд” в апеляційній скарзі (яка підписана головою правління Корпорації – Бібик Миколою Миколайовичем), та повторені представником боржника (Бібиком Миколою Миколайовичем) в судовому засіданні 06.05.08, тобто вже при апеляційному перегляді справи;

- в суді першої інстанції ні боржник, ні кредитор, цього не заявили, хоча суд першої інстанції неодноразово (ухвали від 18.02.08 та від 11.03.08 – а.с.35,36,53;Т.13) витребував у боржника письмові пояснення та доводи щодо підстав видачі векселя АА №0056498 від 30.07.07;

- із матеріалів справи наданих суду, в тому числі із договору №Б-313/1 від 17.07.07 (а.с.61,62;Т.12) про купівлю боржником у ПП „Лугпром – Адвер” векселя №34 від 23.09.02 не випливає наміру у його сторін розрахуватися новим векселем;

- згідно ч.3 ст.4 Закону України „Про обіг векселів в Україні” – умова щодо проведення розрахунків із застосуванням веселів обов’язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі;

- боржник не укладав із ПП „Лугпром – Адвер” письмової угоди про погашення грошового зобов’язання саме за договором №Б-313/1 від 17.07.07 (п.2.2 договору) шляхом видачі йому векселя АА №0056498 від 30.07.07, тож не може посилатись на договір №Б-313/1 від 17.07.07, як на підставу видачі векселя АА №0056498.

Таким чином боржник, не виконавши своє зобов’язання на 6018670 грн. перед ЗАТ „Трест „Луганськміськбуд”” за договором поставки та, придбавши емітований ним вексель (право вимоги за яким є сумнівним в силу зазначених в розділі II мотивувальної частини даної постанови обставин) шляхом укладення із ПП „Лугпром – Адвер” правочинів (договору №Б-313/1 від 17.07.07 про купівлю векселя емітованого ЗАТ „Трест „Луганськміськбуд”” та векселю АА №0056498) намагається довести про зменшення свого зобов’язання перед постачальником за договором поставки і одночасно наявність у Корпорації „Луганськміськбуд”, засновником якої є боржник, безспірних вимог за векселем до нього самого.

При цьому реальної оплати за договорами купівлі – продажу векселів не здійснено ні боржником, ні Корпорацією „Луганськміськбуд”.

Такі обставини свідчать про порушення Корпорацією „Луганськміськбуд” та боржником вимог ч.1 ст.4 Закону України „Про обіг векселів в Україні”, та про вірність висновків суду першої інстанції щодо недоведеності існування між векселедавцем – боржником та ПП „Лугпром – Адвер” будь – яких грошових зобов’язань.

Доводи скаржника за апеляційною скаргою про те, що він, як законний векселедержатель, не зобов’язаний доводити наявність своїх прав за векселем, оскільки таке доказування лежить на боржнику – не є сумлінними.

Так і грошові вимоги кредитора – Корпорації „Луганськміськбуд”, і повідомлення боржника про визнання його грошових вимог підписано однією особою – Бібиком Миколою Миколайовичем (а.с.85;Т.2), як директором боржника – з одного боку і головою правління кредитора – з другого. Ним же підписаний відзив №05/05 від 05.05.08 на апеляційну скаргу Корпорації „Луганськміськбуд”, де боржник доводить право кредитора як визнане, дійсне і законне.

В судовому засіданні 06.05.08 представник боржника заявив, що суд першої інстанції в порушення вимог Закону про банкрутство прийняв до розгляду грошові вимоги, що були визнанні боржником.

Судова колегія вважає дії суду першої інстанції цілком обґрунтованими, оскільки згідно ст.1 Закону про банкрутство – юридична особа створена за участю боржника (в даному випадку Корпорація „Луганськміськбуд”) та керівник боржника є зацікавленими особами.

Також і стосовно кредитора зацікавленою особою є його керівник, особи, що входять до складу органів управління. Правочини, що укладені даними особами є правочинами, відносно яких існує зацікавленість, тому вони можуть оспорюватися в процедурі банкрутства.

Враховуючи обставини щодо зацікавленості (в розумінні положень ст.1 Закону про банкрутство) суд першої інстанції в оспорюваній ухвалі вірно зазначив, що суд, який здійснює контроль за процедурою банкрутства має запобігати штучному формуванню вирішальної кількості голосів кредиторів, які є зацікавленими особами з боку боржника, тож рішення суду щодо відхилення грошових вимог Корпорації „Луганськміськбуд” є вірним.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що ухвала господарського суду Луганської області від 18.03.08 у справі №12/538б прийнята відповідно до вимог Закону про банкрутство та Господарського процесуального кодексу України, у зв’язку з чим апеляційні скарги Бібика Миколи Миколайовича, м. Луганськ, від 09.04.08, Корпорації „Луганськміськбуд”, м. Луганськ, від 09.04.08 №9/04-2008, Акціонерного товариства закритого типу „Луганськміськбуд”, м. Луганськ, від 09.04.08 №04/09 залишаються без задоволення, ухвала господарського суду Луганської області від 31.03.08 у справі №12/538б - без змін.

У судовому засіданні за згодою присутніх оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, п.1 ст.103, ст.ст.105, 106 Господарського процесуального кодексу України та Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Бібика Миколи Миколайовича, м. Луганськ, від 09.04.08 на ухвалу господарського суду Луганської області від 31.03.08 у справі №12/538б залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Корпорації „Луганськміськбуд”, м. Луганськ, від 09.04.08 №9/04-2008 на ухвалу господарського суду Луганської області від 31.03.08 у справі №12/538б залишити без задоволення.

3. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства закритого типу „Луганськміськбуд”, м. Луганськ, від 09.04.08 №04/09 на ухвалу господарського суду Луганської області від 31.03.08 у справі №12/538б залишити без задоволення.

4. Ухвалу господарського суду Луганської області від 18.03.08 у справі №12/538б залишити без змін.

Відповідно ч.3, ч.5 ст.105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий                                                                      О.Є.Медуниця

Суддя                                                                                Л.І. Бородіна

Суддя                                                                                Л.Л. Лазненко