ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2008 р.

№ 2-27/10145-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г.,

Михайлюка М.В.,

Самусенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 06 грудня 2007 року у справі № 2-27/10145-2007 Господарського суду Автономної Республіки Крим за позовом Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" в особі Феодосійської філії орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго", м. Феодосія, до Управління освіти Феодосійської міської Ради, м. Феодосія, за участю Прокурора Автономної Республіки Крим, м. Сімферополь, про стягнення 2 024 218,33 грн.,

за участю представників:

позивача –Безименний В.В. (дов. № 20-3/1092 від 20.04.2005р.);

відповідача –Борисова О.Ю. (дов. № 447/П-15 від 01.04.08р.);

прокуратури –Попенко О.С. (посвідчення № 203),

встановив:

У липні 2007 року позивач –ОП "Кримтеплокомуненерго" в особі Феодосійської філії орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" пред’явив у господарському суді позов до відповідача –Управління освіти Феодосійської міської Ради про стягнення 2 024 218,33 грн.

Вказував, що протягом 2001-2002 років між ОП "Феодосіятеплокомуненерго" (правонаступником якого він є) та установами освіти міста Феодосії (школи, дитячі садки) було укладено договори про постачання теплової енергії: № 67 від 16.10.2001р., № 02 від 02.01.2002р., № 104 від 15.12.2002р., № 07 від 10.01.2002р., № 108 від 29.12.2001р., № 03 від 10.01.2002р., № 4 від 10.01.2002р., № 06 від 10.01.2002р., № 16 від 18.01.2002р., № 91 від 22.11.2001р., № 19 від 10.01.2002р., № 01 від 02.01.2002р., № 106 від 12.12.2002р., № 05 від 10.01.2002р., № 08 від 10.01.2002р., № 66 від 16.10.2001р., відповідно до умов яких він зобов’язався постачати на об’єкти-приміщення закладів освіти теплову енергію у вигляді гарячої води в необхідних обсягах, а споживачі –здійснювати її оплату за діючими тарифами в порядку і строки, передбачені договорами.

Посилаючись на часткову та несвоєчасну оплату відповідачем отриманих послуг, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за період з 01.04.2004р. по 01.05.2007р. в сумі 2 024 218,33 грн.

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 07 вересня 2007 року (суддя Воронцова Н.В.) позов задоволено.

Постановлено стягнути з Управління освіти Феодосійської міської Ради на користь Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" в особі Феодосійської філії орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" 2 024 218,33 грн. заборгованості, 20 242,18 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення мотивоване посиланнями на ту обставину, що позивачем доведено розмір діючого тарифу у спірний період, який було покладено в основу виставлених ним відповідачу рахунків, та несплату останніх відповідачем.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 06 грудня 2007 року (колегія суддів у складі: Щепанської О.А. –головуючого, Видашенко Т.С., Горошко Н.П.) рішення скасовано, в позові відмовлено.

Постанова мотивована посиланнями на ту обставину, що розрахунки за отриману теплову енергію за період з 2004 по 2006 роки здійснювались виходячи із затверджених Радою Міністрів Автономної Республіки Крим тарифів, тоді як такі тарифи, відповідно до ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", повинні затверджуватись органами місцевого самоврядування.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду.

Заслухавши доповідача, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення місцевого суду та постанова суду апеляційної інстанції зазначеним вимогам не відповідають.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, протягом 2001-2002 років між ОП "Феодосіятеплокомуненерго" (правонаступником якого є позивач) та установами освіти міста Феодосії (школи, дитячі садки) було укладено договори про постачання теплової енергії: № 67 від 16.10.2001р., № 02 від 02.01.2002р., № 104 від 15.12.2002р., № 07 від 10.01.2002р., № 108 від 29.12.2001р., № 03 від 10.01.2002р., № 4 від 10.01.2002р., № 06 від 10.01.2002р., № 16 від 18.01.2002р., № 91 від 22.11.2001р., № 19 від 10.01.2002р., № 01 від 02.01.2002р., № 106 від 12.12.2002р., № 05 від 10.01.2002р., № 08 від 10.01.2002р., № 66 від 16.10.2001р., відповідно до умов яких позивач зобов’язався постачати на об’єкти-приміщення закладів освіти теплову енергію у вигляді гарячої води в необхідних обсягах, а споживачі –здійснювати її оплату за діючими тарифами в порядку і строки, передбачені договорами.

Пунктом 5.2.1 договорів встановлено, що споживач здійснює оплату спожитої теплової енергії до 20 числа кожного місяця відповідно до виставленої вимоги-доручення.

Згідно ст. 11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань.

В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за період з 01.01.2004р., з урахуванням сальдо на 01.01.2004р. у розмірі 495 754,12 грн., по 01.05.2007р. позивачем було надано послуги з теплопостачання на загальну суму 5 315 397,99 грн., про що відповідно до умов укладених договорів згідно тарифів, встановлених відповідними наказами позивача виставлено та направлено відповідачу рахунки на сплату. Відповідачем, шляхом перерахування грошових коштів та проведення взаємозаліків, частково проведено розрахунки за спірний період на суму 3 291 179,66 грн. Заборгованість складає 2 024 218,33 грн.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що нарахування відповідачеві за спірний період заборгованості за тарифами, встановленими на підставі наказів ОП "Кримтеплокомуненерго" №№ 172, 105, 31-а, 56, 88, та 353 органом місцевого самоврядування не затверджувались.

Згідно ст. 31 Закону України "Про жилово-комунальні послуги" органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОП "Кримтеплокомуненерго" доведено розмір діючого тарифу у спірний період, який було покладено в основу виставлених ним відповідачу рахунків, проте будь-якого нормативного обгрунтування чому позивач не мав узгоджувати розмір тарифів з органом місцевого самоврядування рішення не містить.

Згідно п. 10.1 договорів, термін їх дії встановлено з 01.11.2002р. до 01.11.2003р. з умовою автоматичної пролонгації на наступні роки, якщо за місяць до закінчення строку їх дії від однієї із сторін не надійде заява про відмову від договору або перегляд його умов.

Відповідно до ч. 3 ст. 180 ГК України ціна є істотною умовою договору.

В порушення зазначеному, судами обох інстанцій не встановлено чи звертався позивач до відповідача з заявою про перегляд умов договорів в частині оплати теплової енергії.

Відсутність домовленості щодо тарифів, згідно приписів ст. 180 ГК України, може свідчити про неукладеність договору.

Оскільки суди попередніх інстанцій на зазначене уваги не звернули та не дали належної правової оцінки всім обставинам справи, а передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи, господарському суду першої інстанції необхідно врахувати викладене, встановити чи звертався позивач до відповідача з заявою про перегляд умов договорів в частині оплати послуг за теплову енергію, та чи мав право позивач в період з 01.04.2004р. по 01.05.2007р. самостійно, без погодження з органом місцевого самоврядування підвищувати тарифи на вказані послуги, всебічно і повно з’ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об’єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" задовольнити частково.

2. Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 06 грудня 2007 року та рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 07 вересня 2007 року у справі № 2-27/10145-2007 скасувати.

3. Справу № 2-27/10145-2007 направити на новий судовий розгляд до Господарського суду Автономної Республіки Крим в іншому складі.

Судді:                                                                       Н.Г. Дунаєвська

М.В. Михайлюк

С.С. Самусенко