ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

21.05.08            Справа № 17/139-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “АДІАБАТА”

до Дочірнього підприємства “Будівельна компанія “БудІнвестХолдінг”

про стягнення 15 722,28 грн

Суддя В.Г. Суховий

Представники: згідно з протоколом судового засідання

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “АДІАБАТА” (далі –Позивач) до Дочірнього підприємства “Будівельна компанія “БудІнвестХолдінг” (далі –Відповідач) про стягнення 15 722,28 грн, з яких 14 001,59 грн –основний борг та 1 720,69 грн - пені.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань по договору купівлі-продажу № 19/07-ОП від 30.03.2007р., щодо оплати отриманого товару.

В судовому засіданні 21.05.2008р. представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та інших витребуваних документів не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином ухвалами суду від 11.03.2008р. та від 05.05.2008р.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд в с т а н о в и в:

30 березня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “АДІАБАТА” та Дочірнім підприємством “Будівельна компанія “БудІнвестХолдінг” було укладено договір купівлі-продажу № 19/07-ОП (далі –Договір).

Відповідно до умов зазначеного Договору (п. 1.1) позивач (продавець) зобов’язується протягом дії даного договору передати відповідачеві (покупцеві) товар окремими партіями за цінами, в асортименті (по номенклатурі) і кількості, що узгоджується Сторонами в накладних, які є невід’ємною частиною даного Договору, а відповідач зобов’язується прийняти товар і оплатити його на умовах, встановленим даним Договором.

На підставі зазначеного Договору позивач в березні 2007 року по довіреності ЯЛТ № 809231 від 29.03.2007р. поставив відповідачу товар на загальну суму 22 617,95 грн., що підтверджується накладною № 195 від 30.03.2007р. (належним чином завірена копія в матеріалах справи).

Згідно з п. 4.1 Договору розрахунки за відвантажений товар здійснюються шляхом перерахування відповідачем грошової суми у розмірі 100% вартості партії товару на розрахунковий рахунок позивача протягом 7 діб з моменту передання товару відповідачеві.

У разі неможливості здійснення повної оплати у строк, вказаний у п. 4. цього Договору, відповідач зобов’язаний, за вимогою позивача, протягом 3-х днів повернути отриманий, але не оплачений товар власними силами на склад позивача (п. 7.6 Договору).

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідач в порушення своїх Договірних зобов’язань за отриманий від позивача товар не розрахувався. Однак, 13.06.2007р. відповідачем по видатковій накладній № ВП-0000001 від 13.06.2007р. було повернуто позивачу частину отриманого товару на загальну суму 8 616,36 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий по Договору товар становить 14 001,59 грн (22 617,95 грн - 8 616,36 грн).

В серпні 2007 року позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія № 28 (копія в матеріалах справи) щодо оплати отриманого товару. Однак претензія залишилася без відповіді, а товар не оплачений.

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за отриманий по накладній № 195 від 30.03.2007р. товар згідно Договору купівлі-продажу № 19/07-ОП від 30.03.2007р. у сумі 14 001,59 грн. є обґрунтованими, документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 1 720,69 грн пені суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб’єкт господарювання за порушення господарського зобов’язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч.1. ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч.2 ст. 217 та ч.1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст. 231 ГК України).

Відповідно до п. 7.3 Договору купівлі-продажу № 19/07-ОП від 30.03.2007р. у разі порушення відповідачем строку платежу, визначеного у п. 4.1 цього Договору, відповідач зобов’язаний, за вимогою позивача, сплатити пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Статтею 232 Господарського кодексу України визначено порядок застосування штрафних санкцій та обмеження щодо періоду їх нарахування. Зокрема частиною 6 цієї статті передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Таким чином, позивачем невірно нараховано пеню за період з 07.04.2007р. по 10.01.2008р. в сумі 1 720,69 грн., оскільки, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 ГК України).

Згідно розрахунку господарського суду, пеня на суму заборгованості 14 001,59 грн. з урахуванням ч.6 ст.232 ГК України, за період з 07.04.2007р. по 07.10.2007р. (183 дн.) складає 1 144,24 грн.

Тому господарський суд частково задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення пені та стягує з відповідача пеню у розмірі 1 144,24 грн.

На підставі ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства “Будівельна компанія “БудІнвестХолдінг” (код 32549638) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “АДІАБАТА” (код 33402646) 14 001,59 грн. основного боргу, 1 144,24 грн. –пені, а також судові витрати: держмито у розмірі 151,47 грн. та 113,67 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

3. В частині стягнення 576,46 грн пені –відмовити.

Суддя