ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

23.06.2008

Справа №2-2/6410-2008

За позовом Керченського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах Державної інспекції по контролю за використанням та охороною земель АРК (м. Сімферополь, вул.. Кечкеметська 114).

До відповідача ТОВ «Юкон» ( м. Київ, вул.. Машинобудівна 35-А).

3 особа Берегова сільська рада, (м.Феодосія, с. Берегове, вул..Приморська, 11)

про припинення права користування земельною ділянкою площею 0,125га, про розірвання договору про тимчасове користування землею.

Суддя Толпиго В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача : Дергачев гол. фах. ю/к. дов у справі.

Від відповідача : Марченко – представник, дов у справі.

3 особа : Филиппенко сільськ. голова, посв.№163.

Прокурор не з’явився.

Суть спору: Керченський міжрайонній природоохоронний прокурор звернувся з позовом в інтересах Державної інспекції по контролю за використанням та охороною земель АРК про припинення права ТОВ «Юкон» користування земельною ділянкою для організації будівництва та обслуговування пляжних споруд та пляжної зони площею 0,125 га, про розірвання договору на право тимчасового користування земельною ділянкою на умовах оренди від 19.01.2002р.

Вимоги мотивовані тим, що позивач виконує функції по здійсненню державного контролю по забезпеченню виконання земельного законодавства і реалізації державної політики у сфері охорони і раціонального використання земель. Перевіркою, проведеною Керченською міжрайонною природоохоронною прокуратурою в частині дотримання вимог земельного законодавства встановлено, що відповідач не використовує земельну ділянку за цільовим призначенням впродовж 5 років, тобто забудова не проводиться, відповідач не виконує вимоги ст.. 96 Земельного кодексу України.

Позивач підтримав позов і пояснив суду, що позов підлягає задоволенню з урахуванням вимог ч.6.ст.1 ЗУ "Про державний контроль за використанням та охороною земель», п.п. «а» ч.1 143,144 Земельного кодексу України.

Відповідач позов не визнає, указуючи на те, що згідно ст.. 651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. За рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, договір може бути змінено або розірвано. В даному випадку відсутні підстави для застосування ст.. 652 ЦК України. Указує відповідач на непредставлення позивачем, прокурором доказів невикористання відповідачем земельної ділянки впродовж 3 років підряд, на те, що не наведено посилання на будь-яке з порушень, визначених п.п. «а», «б» ч.1.ст. 143 Земельного кодексу України. Відповідач виконує умови договору оренди, використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, що підтверджується укладеним договором № 48-07 від 28.02.2007р з ДП «Кримтупроєкт», договором Ю/1 від 08.02.2005р з ПП «КВМ» на виконання послуг (робіт) з організації проектування та будівництва бази відпочинку на 40 місць в с. Берегове, р-н кафе «Ай-Петрі», інвестиційним договором про участь у будівництві №186п від 15.12.2006р з ТОВ «Промінвестбуд». Розірвання договору з підстав невикористання земельних ділянок за цільовім призначенням є юридично не можливим, оскільки законодавством закріплено можливість розірвання договору оренди землі у прив’язці до цільового призначення лише у випадку використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.. Крим того, позивач не є належним позивачем, оскільки його право не порушено, він не є стороною по договору і відсутній факт порушення ТОВ «Юкон» вимог законодавства.

Третя особа пояснила суду, що відповідач не використовує землю за цільовим призначенням, на пляжній зоні знаходиться багато сміття, знаходження на пляжній зоні не є безпечним, посадові особи відповідача притягувалися до адміністративної відповідальності, заявило клопотання про залучення до матеріалів справи копії рішень виконавчого комітету Берегової сільської ради від 30.5.2007р. № 81, від 27.7.2007р № 176.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи суд встановив:

Суд вважає необхідним дотримуватися принципів судочинства, що встановлені ст. 129 Конституції України, нормами якої вказано, що основними засідками судочинства є зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тобто суд вважає потрібним застосувати принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а саме розглянути спір з урахуванням лише підстав позову, що вказані у позові.

19.01.2002 р. між Береговою сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Юкон» укладений договір на право тимчасового користування земельною ділянкою на умовах оренди, згідно якого Орендодавець – Берегова сільська рада, на підставі рішень 38 сесії 23 скликання Берегової сільської ради від 20.12.2001 р. №952 передає, а Орендар – ТОВ Фірма «Юкон» бере у тимчасове користування земельну ділянку №1 кадастровий №:00:00:038, загальною площею 0,125 га, за рахунок земель, які не передано у власність або постійне користування в межах села Берегове, Берегової сільської ради за адресою : АРК, м.Феодосія, с. Берегове, район кафе «Ай-Петрі» та пляжної зони.

Земельна ділянка надається в тимчасове користування з моменту укладення цього договору до 20.12.2026 р. для організації будівництва та обслуговування пляжних споруд.

В силу ст.. 16 Ц України до суду може звернутися особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу.

Позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог (ст.. 33 ГПК України).

Керченський міжрайонний природоохоронний прокурор звернувся з позовом в інтересах Державної інспекції по контролю за використанням та охороною земель АРК про припинення права ТОВ «Юкон» користування земельною ділянкою для організації будівництва та обслуговування пляжних споруд та пляжної зони площею 0,125 га, про розірвання договору на право тимчасового користування земельною ділянкою на умовах оренди від 19.01.2002р., при цьому ні прокурор, ні позивач не представили суду яких - набудь доказів порушення відповідачем прав і інтересів позивача.

Крім того, підстави для примусового припинення прав на земельну ділянку встановлені в ст.. 143 Земельного кодексу України, одним з яких є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Перелік підстав для примусового припинення прав на земельну ділянку є вичерпним і такої підстави як невикористання землі за цільовим призначенням в переліку ні.

Прокурором і позивачем не представлені докази використання відповідачем земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Згідно п.п.3.4 вищевказаного договору відповідач зобов’язаний забезпечити використання землі відповідно з цільовим призначенням та умовами її надання.

Відповідачем представлені документи, які підтверджують факт виконання позивачем п.п.3.4 договору, а саме – підтверджуючі прийняття дій, спрямованих на забезпечення використання земельної ділянки за цільовим призначенням, факт використання земельної ділянки за призначенням : – договори з ПП «КВМ» на виконання послуг (робіт) з організації проектування та будівництва бази відпочинку на 40 місць в с. Берегове, р-н кафе «Ай-Петрі» від 08.02.2007р № Ю/1, з ДП Інститут «Кримтурпроект» ЗАТ «Кримтур» по виконанню робочого проекту бази відпочинку на 40 місць в с. Берегове від 28.02.2007р № 48-07 про виконання робіт по проектуванню і будівництву бази відпочинку в с. Берегове в районі кафе «Ай-Петрі», з ТОВ «Промінвестбуд» на будівництво та введення в експлуатацію бази відпочинку від 15.12.2006р № 186п.

Документів, підтверджуючих невикористання відповідачем земельної ділянки для забудови протягом 3-х років підряд, до суду не представлено.

Вимога про примусове припинення права користування земельною ділянкою необґрунтована і не підлягає задоволенню.

Прокурором також заявлена вимога про розірвання договору на право тимчасового користування земляною ділянкою площею 0,125га на умовах оренди від 19.01.2002р.

Дана вимога також не підлягає задоволенню по наступних підставах:

У статті 31 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

В силу ст.. 651 ЦК України, розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлене договором або законом, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін при істотному порушенні договору іншою стороною і в інших випадках, встановлених договором або законом, істотним є таке порушення, якщо унаслідок заподіяної цим шкоди інша сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.ч.1,2 ст..651 КГ України).

По-перше, позивач не є стороною за договором на право тимчасового користування земельною ділянкою площею 0,125га на умовах оренди від 19.01.2002р.

По-друге, ні позивач, ні прокурор не представили до суду доказів спричинення відповідачем орендодавцеві шкоди унаслідок якого він позбувся того, на що розраховував при укладенні договори.

Доказів того, що відповідач не проводить сплату орендної плати також до суду не представлено.

Слід також вказати, що при укладенні договору на право тимчасового користування земельною ділянкою площею 0,125га на умовах оренди від 19.01.2002р., сторони не передбачили зобов'язання ТОВ «Юкон» приступити до будівництва або до виконання яких-небудь інших дій на земельній ділянці в конкретний термін з чого також слідує відсутність підстав для дострокового розірвання договору.

У судовому засіданні була оголошена перерва для винесення рішення.

Рішення оголошене 23.6.2008р.

Керуючись ст.ст.49, 77,82,84,85 ГПК України,

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.