ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2008 р.

№ 33/208-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

суддів

Кота О.В.,

Ковтонюк Л.В.,

Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу

Борівського підприємства теплових мереж

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.02.2008 р.

у справі

№ 33/208-07

за позовом

Дочірнього підприємства "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України"

до

Борівського підприємства теплових мереж

про

стягнення 90 617,29 грн.

за участю представників:

позивача: Тютюнник С.В.;

відповідача: не з’явився

в с т а н о в и в :

Рішенням господарського суду Харківської області від 20.12.2007 р. (суддя Лаврова Л.С.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.02.2008 р. (судді Істоміна О.А., Погребняк В.Я., Лащенко Л.Д.), позов задоволено повністю, стягнуто з Борівського підприємства теплових мереж (надалі за текстом –"Борівське ПТМ") 90 617,29 грн. боргу та судові витрати.

Не погоджуючись з рішеннями господарських судів, Борівське ПТМ звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.02.2008 р. та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ДП "Газ-тепло" в сумі 50 400,28 грн. та стягнути з Борівського ПТМ 40 217,01 грн.

Сторони, згідно з приписами ст. 1114 ГПК України, були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, проте відповідач не скористався передбаченим законом правом на участь у розгляді справи касаційною інстанцією.

Заслухавши пояснення представників позивача, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарськими судами, 29.09.2006 р. між ДП "Газ-тепло" (комітент) та Борівським ПТМ (комісіонер) укладений договір комісії № 12/06-887 (надалі за текстом –"Договір).

Відповідно до умов Договору комітент уповноважив, а комісіонер прийняв на себе обов’язок протягом строку дії договору (п. 10.1 –"до 30.09.2007 р., а в частині розрахунків –до повного їх виконання") здійснювати діяльність по продажу обумовленої теплової енергії відповідно до умов Договору в інтересах позивача, від свого імені та за рахунок позивача.

В період з жовтня 2006 р. по листопад 2006 р. позивач згідно п. 4.1. Договору передав відповідачу теплову енергію в кількості 519,034 гігакалорій на загальну суму 116 022,78 грн., що підтверджується актом № 10 К/887 прийому-передачі теплової енергії за жовтень 2006 р. від 31.10.06 р.

Відповідно до п. 5.1. договору оплата за реалізовану відповідачем теплову енергію здійснюється споживачами на зазначений в договорі рахунок позивача грошовими коштами.

Судами встановлено, що сторонами станом на 31.12.2006 р. було проведено звірку розрахунків за Договором, про що складено відповідний акт, за яким встановлено заборгованість Борівського ПТМ в розмірі 90 750,17 грн.

Згідно з п. 4.7. Договору відповідач повинен забезпечити своєчасну оплату за спожиту теплову енергію відповідно до угод, укладених на виконання цього договору. За п. 4.8. Договору відповідач прийняв на себе поручительство (делькредере) перед позивачем за виконання споживачами зобов’язань за угодами.

Відповідно до ч. 2 ст. 1016 Цивільного кодексу України за договором, укладеним з третьою особою, комісіонер набуває права навіть тоді, коли комітент був названий у договорі або прийняв від третьої особи виконання договору.

Комісіонер не відповідає перед комітентом за невиконання третьою особою договору, укладеного з нею за рахунок комітента, крім випадків, коли комісіонер, зокрема, поручився за виконання договору (делькредере).

Спеціальна запорука-делькредере є додатковим зобов’язанням, яке бере на себе комісіонер за комісійну винагороду, визначеним лише для цього виду договору з огляду на правовий статус суб’єктів договору комісії –комісіонера і комітента –та характер правовідносин між ними.

Виходячи з наведеного колегія суддів погоджується з позицією господарських судів щодо виникнення боргу у відповідача перед ДП "Газ-тепло".

14.03.2007 р. відповідач надіслав на адресу позивача заяву про залік зустрічних однорідних вимог на суму 1 472 829,83 грн., в яку були включені відповідно до ст. 601 ЦК України зобов’язання позивача перед відповідачем за договорами про надання послуг з переробки природного газу та транспортування теплової енергії.

Відповідно до ст.ст. 203 Господарського кодексу України та 601 ЦК України зарахування є способом припинення зобов’язання і можливе за наявності умов зустрічності та однорідності вимог, настання строків виконання зобов’язання, а також відсутності спору відносно характеру зобов’язання, його змісту та умов виконання.

Як встановлено господарськими судами, між сторонами є спір щодо характеру зобов’язання ДП "Газ-тепло" за договорами про надання послуг з переробки та транспортування теплової енергії та умов виконання в частині розрахунків.

Крім того, з приписів ст. 601 ЦК України вбачається, що зобов’язання може, але не повинно припинятися за заявою однієї із сторін. На підставі аналізу ст.ст. 526 –532 ЦК України у взаємозв’язку зі ст. 601 ЦК України слід зробити висновок про те, що такий взаємозалік за заявою однієї із сторін може здійснюватись лише у разі згоди на це іншої сторони.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованою і правомірною позицію господарських судів про відсутність підстав вважати, що спірна заборгованість є погашенною шляхом проведення взаємозаліку зустрічних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені судами в порядку ст. 43 ГПК України на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих сторонами доказів, висновки апеляційного господарського суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм процесуального права.

Відтак, судова колегія не вбачає підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового акту.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11110, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.02.2008 р. у справі № 33/208-07 залишити без змін, а касаційну скаргу Борівського підприємства теплових мереж – без задоволення.

Головуючий суддя                                            О. Кот

судді                       Л. Ковтонюк

С. Шевчук