ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"25" березня 2008 р.

Справа
№  4/43

Господарський суд Кіровоградської області в
складі судді Хилька Ю.І. розглянув у судовому засіданні справу  №  4/43

за
позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до
відповідача: Приватного підприємства "Кривбас Цемент Груп",
25031,             м. Кіровоград, вул. Г.
Сталінграда, 20-а,

про
стягнення 46 240, 28 грн.

Представники
сторін :

від
позивача - ОСОБА_2. , довіреність № 74
від 24.01.08 ;

від
відповідача - Романескул І.В. , довіреність № б/н  від 11.02.08 ;

СУТЬ  СПОРУ:

Заявлено  позов про
стягнення  з приватного
підприємства "Кривбас-Цемент-Груп", м. Кіровоград    заборгованості  в розмірі 46240 грн. 28 коп.  попередньої оплати  на користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1

Відповідач   подав
відзив на позов,  наявність
та  розмір  заборгованості визнав повністю та  пояснив наявність заборгованості
несвоєчасними  розрахунками  контрагентів
відповідача.

Заслухавши  пояснення
представника  позивача та  відповідача,
дослідивши  матеріали  справи та
правовідносини  між учасниками
спору і  надавши  їм правову оцінку, господарський  суд -,

ВСТАНОВИВ :

Між
сторонами спору 18.07.2007 року
укладено  договір поставки товару
№152/07-07 ( в подальшому  договір),
відповідно  до умов якого   відповідач
зобов'язався    проводити  поставку
продукції ( цементу ПЦ
11/Б-Ш-400  тарованого.). Згідно
до п.п.6.1, 6.2  договору оплата  за отриманий товар повинна проводитись  у
вигляді 70% в  якості
попередньої  оплати   згідно
рахунка- фактури та 30% по факту
поставки товару  на ст.
покупця  протягом одного банківського
дня.

На
виконання умов  договору  відповідач
платіжним дорученням № 82 від 23.07.2007 року  згідно до наданої  відповідачем    рахунок- фактури   №КЦ-000017
від  18.07.2007 року   перерахував
на розрахунковий  рахунок  відповідача
46240 грн. 28 коп. включаючи
ПДВ   в  якості
попередньої  оплати.

Порушуючи
умови договору  відповідач не    поставив
позивачу 204 тонни   цементу та  фактично
позбавив  себе права  на
отримання   30% вартості
цементу   по  факту
поставки протягом  одного банківського  дня.

Дослідивши
матеріали  справи  та
проаналізувавши  правовідносини,
що  виникли між  учасниками
спору, господарський  суд  приходить
до  переконання, що  позовні вимоги  підлягають
до  повного    задоволення.

Господарський
суд вважає  обґрунтованими  вимоги
про стягнення  суми основного
боргу в розмірі 46240 грн. 28 коп.

Такий   висновок
господарський  суд зробив  на підставі
наступного.

Господарський
суд вважає, що  викладені   умови
договору, права та обов'язки
сторін, порядок виконання
договору,   дають підстави
вважати, що фактично сторонами укладено
договір купівлі-продажу.

За  приписом
ст. 265  Господарського  кодексу
України до  правовідносин
поставки,  які не  врегульовані цим  кодексом, застосовуються  відповідні
положення  Цивільного  кодексу
України про  договір  купівлі-продажу.

Таким  чином,
господарський суд вважає, що
між  сторонами  виникли
правовідносини, що
підпадають  під  дію
глави  54  Цивільного
кодексу  України.

Так,
згідно  ст. 712 Цивільного  кодексу України  за
договором  поставки  продавець (постачальник),  який
здійснює  підприємницьку  діяльність зобов'язується  передати у
встановлений  строк (строки)  товар
у  власність  покупця для
використання  його  у підприємницькій  діяльності
або в  інших  цілях, не
пов'язаних  з особистим,  сімейним
або  іншим подібним
використанням,  а  покупець
зобов'язується  прийняти  товар
і  сплатити  за
нього  певну  грошову
суму.  До договору  поставки
застосовуються  загальні  положення
про  купівлю-продаж,  якщо
інше  не встановлено  договором,
законом  або не випливає  з
характеру  відносин  сторін.

Як
вбачається  із  матеріалів
справи,   відповідач  отримав
передбачену умовами договору
суму  попередньої оплати, але  товар
в обумовлений  договором  строк не поставив.

Суд
вважає, що між сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору,
наявні договірні відносини у відповідності до вимог ст.ст. 11, 639,655,691 ЦК
України  підтверджують що це  саме
договір купівлі-продажу. Специфікація товару, ознаки, якість, ціна,
вартість - визначені в договорі та
рахунку- фактурі (а.с. 10- 11).

Згідно
ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в
установлений строк. Саме невиконання умов договору з боку відповідача і стало
причиною звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

У
відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України одностороння
відмова від  зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного  законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно
з ч.ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після
його  прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати
товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати пені за  несвоєчасне виконання  грошового
зобов'язання.

Спір  фактично виник  через
небажання    відповідача  провести
поставку  попередньо  оплаченого товару.

Укладений   між сторонами  договір та
норми   діючого  законодавства
не містять підстав для
звільнення   відповідача від  обов'язку
виконати  зобов'язання  по
поставці  оплаченого  товару.

Позивач
правомірно просить стягнути наявний
борг  в  розмірі 46240 грн. 28 коп. як  суму
попередньої оплати з відповідача на підставі ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має бути виконано в натурі.

Як
визначено ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті  6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно
ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором  поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним,
домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти
товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки
застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено
договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно
до ч. ч.  1,2 ст. 265 Господарського
кодексу України, який також поширюється на правовідносини, що виникли між
сторонами даного спору, за договором поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -
покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається
на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Відповідно
до абз. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у  зобов'язанні встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як
встановлено ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має  виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а
за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно
ч. 1-3 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти  господарювання та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог
щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених
цим Кодексом.

Відповідно
до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання
зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути
встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Правочин щодо забезпечення
виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно
ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на  відповідача повністю, оскільки через
неналежне виконання ним своїх зобов'язань позивач  змушений
був для захисту своїх прав звертатись до суду та  поніс
додаткові витрати. Однак, господарським судом враховується, що при
звернені до суду позивачем    надлишково
сплачену  державне мито в розмірі 10
коп., які  підлягають поверненню  позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись
ст.ст. 525, 526, 530, 546, 627, 712,
Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 265 Господарського кодексу
України, ст.ст. 34, 49, 82,  84, 116, 117
ГПК  України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позов
задовольнити  повністю.

Стягнути
з приватного підприємства "Кривбас-Цемент-Груп", м. Кіровоград  вул. Героїв Сталінграду 20 А (р/р
057 в АКБ "Правекс-Банк" м. Київ, МФО 321983, код 34249126)
заборгованість  в розмірі 46240 грн. 28
коп.,  суму сплаченого державного мита в
розмірі 462 грн. 40 коп. та 118 грн. на оплату
інформаційно- технічного забезпечення судового процесу на користь
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,АДРЕСА_1(р/р НОМЕР_1в ВАТ
"РайффайзенБанкАваль" м. Дніпропетровськ, МФО 305653, код НОМЕР_2).

Наказ  видати.

Видати  позивачу
Фізичній особі - підприємцю
Анікеєвій Наталії Вікторівні,АДРЕСА_1довідку  на отримання з Державного бюджету
України  суми  надлишково сплаченого державного мита в
розмірі  10 коп. сплачених квитанцією №
від 17.01.08р., яка залишається в матеріалах справи.

Довідку
видати.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття.

Сторони
у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до
апеляційного суду на вказане рішення через господарський суд Кіровоградської
області.

Суддя                                      Ю.І.
Хилько