ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" квітня 2008 р.

Справа № 13/889

За позовом Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області м. Хмельницький

до Житлово-комунального підприємства м. Ізяслав

про стягнення суми 12369,29 грн.

Суддя Матущак О.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Сліпчук О.П. за дорученням № 233/03 від 28.11.2007р.;

від відповідача: не з’явився

Позивач у позові просить господарський суд стягнути з відповідача в дохід державного бюджету суму 12369,29 грн. шкоди заподіяної навколишньому природному середовищу.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог у повному об’ємі, посилаючись на те, що вони підтверджені належними доказами, поданими до позовної заяви.

До дня судового засідання, в адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, оскільки господарським судом порушено провадження у справі про банкрутство відповідача, всі грошові вимоги до боржника повинні у відповідності до ч.1 ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” пред’являтися в межах справи про банкрутство в місячний термін після публікації оголошення про порушення справи про банкрутство, а кредитори які не заявили такі вимоги чи подали заяви з вимогами до боржника після встановленого строку не розглядаються і вважаються погашеними.

Представник відповідача в дане судове засідання не з’явився, причини неявки суду не повідомив.

Розглядом матеріалів справи, господарським судом встановлено наступне:

Ухвалою господарського суду від 08.06.2007р. порушено провадження у справі № 13/171-Б про визнання банкрутом боржника –житлово-комунального підприємства м. Ізяслав, введено мораторій на задоволення грошових вимог кредиторів, відкрито процедуру розпорядження майном боржника, а оголошення про порушення справи про банкрутство боржника опубліковано в газеті „Голос України” № 124 від 18.07.2007 р.

Ухвалами від 28.11.2007 р. затверджено реєстр вимог кредиторів а від 12.02.2008 р. припинено провадження у справі у зв’язку із затвердженням мирової угоди.

При цьому, до реєстру вимог кредиторів, вимоги позивача у даній справі не внесено, оскільки такий із відповідною заявою в межах провадження у справі про банкрутство не звертався.

Проведеною позивачем перевіркою встановлено порушення відповідачем дотримання вимог природоохоронного законодавства, про що складено відповідний акт № 000463 від 04.07.2007р.

На підставі акту перевірки, постановою № 000732 від 12.07.2007р. на відповідача накладено адміністративне стягнення за несанкціоноване складування і розміщення твердих побутових відходів за межами земельної ділянки виділеної під полігон твердих побутових відходів.

У відповідності до „Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства”, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 171 від 27.10.1997р., спричинена шкода становить суму 12369,29 грн.

12.07.2007р., позивачем в адресу відповідача було надіслано лист за № 918/08, про що свідчить реєстр поштової кореспонденції від 13.07.2007р., з вимогою в місячний термін відшкодувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу у сумі 12369,29 грн.

При прийнятті рішення, господарським судом до уваги приймається наступне нормативно-правове обґрунтування:

Відповідно до ч.4 ст. 68 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища” підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні та фізичні особи та особи без громадянства зобов’язані відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 17 Закону України „Про відходи”, суб’єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов’язані не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об’єктах.

У відповідності до ч. 1 ст. 33 вказаного Закону, зберігання та видалення відходів здійснюється відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).

Згідно ч. 1 ст. 42 зазначеного Закону, особи винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну або кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 9 ч.5 “Положення про Державну екологічну інспекцію в областях, містах Києві та Севастополі” право уживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів та подавати позови про відшкодування втрат і збитків унаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища належить Державній екологічній інспекції.

Заперечення відповідача проти позову господарським судом до уваги не приймаються, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, позивач не набув права конкурсного кредитора із правом бути внесеним до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, оскільки строк відшкодування заподіяної шкоди виник після порушення провадження у справі про банкрутство. Хоча і набув права поточного кредитора у відповідності до абз. 6 ст. 1 цього ж Закону, проте таке право перестало існувати після затвердження мирової угоди із подальшим припиненням провадження у справі про банкрутство.

Таким чином вимоги позивача про стягнення шкоди саме в межах позовного, а не будь-якого іншого провадження є правомірними.

Дослідивши усі матеріали справи та давши їм правову оцінку в сукупності, господарський суд приходить до висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підтверджений належними доказами, тому підлягає задоволенню у повному об’ємі.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, на нього належить покласти обов’язки по оплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82- 85, 116 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити у повному.

Стягнути з Житлово-комунального підприємства м. Ізяслав, вул. Подільська,3 () на користь Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області, м. Хмельницький, вул. І. Франка, 2/2 () суму 12369,29 (дванадцять тисяч триста шістдесят дев’ять гривень 29 коп.) заподіяної шкоди

Видати наказ.

Стягнути з Житлово-комунального підприємства м. Ізяслав, вул. Подільська,3 () в дохід державного бюджету України ( по коду бюд жетної класифікації 22090200, символ звітності 095 через відділення державного казначейства на рахунок 0002 УДК м. Хмельницького, банк отримувача ГУ ДКУ у Хмельницькій області, код 23565225, МФО 815013) державне мито в розмірі 123,69 (сто двадцять три гривні 69 коп.).

Видати наказ.

Стягнути з Житлово-комунального підприємства м. Ізяслав, вул. Подільська,3 () в дохід державного бюджету (на розрахунковий рахунок 0002, код банку 815013 ГУ ДКУ у Хмельницькій області, УДК м. Хмельницький, призначення платежу 22050000) суму 118,00 (сто вісімнадцять гривень 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Копії рішення надіслати в адреси позивача та відповідача.

Суддя                                                                      О.І. Матущак