ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.05.08 р.                     Справа № 21/35

Позивач: Закрите акціонерне товариство “Макіївкокс” м. Макіївка

довідповідача: Закритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика “Селидівська” м. Селидове

про стягнення 673,62грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: Ахметова Н.В. – нач. бюро

відповідача: не з’яв.

ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод”: Животов О.А. – юр.

ТОВ “Ресурсенерготрейд”: не з’яв.

ТОВ “Енергоімпекс”: Сьомка Р.О. – за дов.

Закрите акціонерне товариство “Макіївкокс” звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Закритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика “Селидівська” майнової шкоди у вигляді збитків від нестачі вантажу (вугільний концентрат марки “Ж”), отриманого 08.04.07р. за залізничними накладними №№ 49410078, 49410082, у сумі 673,62грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що:

- згідно даних залізничних накладних вага нетто вантажу складає 276 т, а фактично у вагонах було виявлено тільки 272,5 т, що менше на 3,5 т;

- на станцію призначення вантаж прибув в справних вагонах, без слідів втрати чи розкрадання на шляху слідування та був виданий ЗАТ “Макіївкокс” залізницею без перевірки маси та кількості місць;

- приймання вугільного концентрату здійснювалось згідно вимогам “Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вживання за кількістю”, затвердженої постановою Держарбітражу №П-6 від 15.06.1965р. (далі Інструкція П-6);

- недостача підтверджена актом №414 від 10.04.07р. про приймання продукції за кількістю;

- рахунок-фактура постачальника (ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод”) №13361 від 12.04.07р. оплачений ЗАТ “Макіївкокс” в повному розмірі платіжним дорученням №2009 від 28.04.07р.;

- згідно ст.ст.24, 30, 37 Статуту залізниць України, ст.ст.1166, 1192 Цивільного Кодексу України (ЦК) вантажовідправник має відшкодувати збитки у вигляді вартості нестачі вантажу.

Відповідач позов не визнав, посилаючись зокрема на те, що:

- фабрика є неналежним відповідачем по даній справі, оскільки договірні відносини між сторонами щодо поставки чи купівлі-продажу продукції відсутні;

- посилання на ст.24 Статуту залізниць України є безпідставним, оскільки цією нормою права регламентується відповідальність вантажовідправника перед залізницею.

Також під час розгляду справи відповідач пояснив, що продукція за спірним перевезенням ним була відвантажена на адресу позивача на підставі листа ТОВ “Ресурсенерготрейд” від 29.03.07р. № 222, з яким ЗАТ ЦЗФ “Селидівська” укладений договір № ПР 01/02 від 15.01.07р. на переробку рядового вугілля.

Представник ТОВ “Ресурсенерготрейд” у засіданні пояснив, що вугільний концентрат марки “Ж” за спірними відправками був придбаний у ТОВ “Енергоімпекс”.

ТОВ “Енергоімпекс” у останньому судовому засіданні заявив, що на підставі укладеного з ТОВ “Ресурсенерготрейд” договору № ПР 01/23 від 15.01.07р. на переробку рядового вугілля останній переробляв вугілля, яке йому передавалось для цього і відвантажував за реквізитами, наданими йому. Продукція за спірними відправками ТОВ “Енергоімпекс” була прийнята від ТОВ “Ресурсенерготрейд” за актом приймання-передачі № 2/04к від 30.04.07р. без недостачі і на підставі договору купівлі-продажу № 04/11/1пр/8851дс від 4.11.2005р. була передана ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” за актом приймання-передачі від 12.04.07р. також у повному обсязі.

Представник ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” у судовому засіданні пояснив, що вугільний концентрат марки “Ж” за відправками №№ 49410078, 49410082 був придбаний у ТОВ “Енергоімпекс” за договором № 04/11/1пр/8851дс від 4.11.2005р. З позивачем підписаний акт приймання-передачі продукції від 08.04.07р., який є бухгалтерським документом і за яким приймання-передача здійснена за даними перевізних документів.

Розгляд справи закінчено 15.05.2008р.

Для підготовки та оголошення повного тексту рішення у судовому засіданні оголошувалася перерва до 11-30 год. 19.05.2008р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, ТОВ “Ресурсенерготрейд”, ТОВ “Енергоімпекс” та ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

7 і 8 квітня 2007р. ЗАТ ЦЗФ “Селидівська” (вантажовідправник) на адресу ЗАТ “Макіївкокс” (вантажоодержувач) у вагоні № 67877266 за залізничною накладною № 49410078 і у вагонах №№ 66021114, 67675579, 66555053 за залізничною накладною на групу вагонів № 49410082 зі станції Новогродівка на станцію Ясинувата відвантажило вугільний концентрат марки “Ж 0-100” у твердому стані, сухий . За накладними загальна вага нетто – відповідно 69 000кг і 207 000кг (69т + 70т + 68т). Вага вагону № 67877266 з брусу 22т, вага тари (3-х вагонів) у накладній № 49410082 не зазначена.

Відвантаження концентрату відповідачем здійснене на виконання умов договору № ПР 01/02 від 15.01.07р. на переробку рядового вугілля, укладеного з ТОВ “Ресурсенерготрейд”, і підставі листа останнього від 29.03.07р. № 222.

ТОВ “Ресурсенерготрейд” з ТОВ “Енергоімпекс” укладений договір № 01/23 від 15.01.07р. на переробку рядового вугілля, на підставі якого ТОВ “Ресурсенерготрейд” мав переробляти вугілля, яке йому передавалось ТОВ “Енергоімпекс” і повинен був відвантажувати за реквізитами, наданими ТОВ “Енергоімпекс”.

Між ТОВ “Енергоімпекс” (Продавець) і ЗАТ “Донецьксталь”-металургійний завод” (Покупець) укладений 04.11.05р. договір №04/11/1пр/8851дс, термін дії якого спочатку було встановлено - з дати підписання і до 31.12.05р., а додатковими угодами від 30.12.05р. і 30.11.06р. строк договору було подовжено на 2006-2007рр.

Згідно додаткової угоди №30 від 30.03.07р. до договору №04/11/1пр/8851дс “Продавець” в квітні 2007р. зобов’язується передати, а “Покупець” прийняти та оплатити вугільний концентрат марки “Ж” із вугілля шахти ім. Сочинського ЦЗФ “Селидівська” у кількості 7 000 т за ціною 479,17грн./т. без ПДВ на умовах поставки FСА ст. відправника (Інкотермс 2000р.).

ЗАТ “Макіївкокс” є вантажоодержувачем вугільного концентрату за спірними відправками і одночасно його покупцем за договором №2080дс/292, укладеним 01.10.03р. між ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” (Продавець) та ТОВ “Макіївкокс” (Покупець), строк дії якого - з дати його підписання до 31.12.04р. Додатковою угодою від 04.11.03р. у зв’язку з перереєстрацією ТОВ “Макіївкокс” в Закрите акціонерне товариство “Макіївкокс” преамбула договору №2080дс/292 від 01.10.03р. була змінена. Додатковими угодами від 30.12.04р., 30.12.05р., 27.12.06р. і 26.12.07р. строк дії договору продовжено відповідно до 31.12.05р., 31.12.06р., 31.12.07р. і 31.12.08р.

Згідно р.1 договору №2080дс/292 від 01.10.03р. “Продавець” зобов’язується передати, а “Покупець” прийняти і оплатити на умах договору вугільну продукцію (Товар), номенклатура, кількість, ціни, строки і умови поставки якого погоджені сторонами в додаткових угодах.

Відповідно до р.3 зазначеного вище договору оплата за поставлений “Товар” здійснюється “Покупцем” в гривнях шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок “Продавця” в строки, обумовлені сторонами в додаткових угодах.

Приймання “Товару” здійснюється у відповідності до вимог “Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення за якістю” №П-7 з змінами та доповненнями і “Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення за кількістю” №П-6 (п.4.2. р.4 договору №2080дс/292 від 01.10.03р.).

Перехід права власності на “Товар” відбувається в момент підписання обома сторонами акту приймання-передачі матеріальних цінностей (п.4.3. р.4 договору №2080дс/292 від 01.10.03р.).

Пунктом 6.1. р.6 договору №2080дс/292 від 01.10.03р. передбачено, що сторони несуть відповідальність за надані один-одному збитки у відповідності до чинного законодавства України.

В разі невиконання або неналежного виконання умов цього договору сторони зобов’язані до звернення в суд урегулювати всі спори в претензійному порядку або шляхом переговорів (п.6.2. р.6 договору №2080дс/292 від 01.10.03р.).

Згідно п.1 додаткової угоди №75 від 30.03.07р. до договору №2080дс/292 від 01.10.03р. “Продавець” в квітні 2007р. зобов’язується передати, а “Покупець” прийняти та оплатити вугільний концентрат марки “Ж” (ЦЗФ “Селидівська”) у кількості 6 400 т за ціною 515,00грн./т без ПДВ на умовах поставки СРТ ст. “Покупця” (Інкотермс 2000р.) Також зазначено, що “Продавець” відшкодовує “Покупцю” всі витрати, що виникли з причини заадресації вантажу з ваговою недостачею і невідповідністю якості “Товару” договірним умовам по всьому переліку плат та послуг транспортної складової.

“Покупець” розраховується з “Продавцем” за поставлений “Товар” шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок “Продавця” протягом 30-ти банківських днів з дати виписки рахунка (п.2 додаткової угоди №75 від 30.03.07р. до договору №2080дс/292 від 01.10.03р.).

На станцію призначення (Ясинувата Донецької залізниці) вантаж прибув в справних вагонах, без слідів втрати, розкрадання під час перевезення та 08.04.07р. був виданий ЗАТ “Макіївкокс” залізницею без перевірки маси та кількості місць згідно ст.52 Статуту залізниць України, про що свідчить відповідні відмітки на зворотному боці залізничних накладних.

09.04.07р. під час зважування вагонів з вугільним концентратом позивачем була виявлена розбіжність з даними, зазначеними у перевізних документах, у зв’язку з чим приймання вантажу було зупинене для виклику представника вантажовідправника. Позивач наполягає на тому, що 09.04.07р. о 9-10год ним відповідачеві була дана телеграма № 74 про необхідність направлення представника для спільного приймання продукції за кількістю. Відповідач отримання такої телеграми заперечує. На запит позивача ВАТ “Укртелеком” листом від 17.03.08р. повідомило, що відомості про телеграми, подані ЗАТ “Макіївкокс” у квітні 2007 року, товариство підтвердити можливості не має, оскільки закінчився встановлений 7-ми місячний термін зберігання телеграфної документації.

Наступного дня о 10год.50хв. без участі представника відповідача, але за участі представника громадськості, який діяв на підставі посвідчення № 414 від 10.04.2007р., приймання продукції було продовжено, за результатами якої був складений акт № 414 від 10.04.2007р. про приймання продукції за кількістю. Згідно цього акту:

·          вагон № 67877266: вага брутто 89,8т, вага тари 21,6т, нетто вантажу 68,2т, недостача 0,8т;

·          вагон № 66021114: вага брутто 88,8т, вага тари 21,25т, нетто вантажу 67,55т, недостача 1,45т;

·          вагон № 67675579: вага брутто 92,95т, вага тари 23,3т, нетто вантажу 69,65т, недостача 0,35т;

·          вагон № 66555053: вага брутто 89,55т, вага тари 22,45т, нетто вантажу 67,1т, недостача 0,9т.

Вага тари по факту – загальна 88 600кг, нетто вантажу – 272 500кг, недостача вантажу загалом за двома відправками 3 500кг. Також зроблений висновок, що нестача виникла у результаті недостатнього наповнення вагонів вантажовідправником. Акт затверджений заступником голови правління ЗАТ “Макіївкокс” 11.04.07р.

В день прийняття від перевізника спірних вагонів з вантажем (08.04.07р.) ЗАТ “Макіївкокс” і ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” був складений і підписаний акт приймання-передачі продукції по договору №2080дс/292 від 01.10.03р., згідно якого ЗАТ “Макіївкокс” прийняв від ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” продукцію: концентрат вугільний марки “Ж” масою 69т у вагоні № 67877266 за залізничною накладною № 49410078 та концентрат вугільний марки “Ж” загальною масою 207т у вагонах №№ 66021114, 67675579, 66555053 за залізничною накладною на групу вагонів № 49410082. Акт з боку ЗАТ “Макіївкокс” підписаний головою правління і нижче підпису голови правління начальником юридичного відділу зроблене застереження такого змісту: “Цей акт зі сторони ЗАТ “Макіївкокс” підписаний без врахування недовантажень, які можуть бути зафіксовані в актах, складених за “Інструкцією П-6”.

У свою чергу ТОВ “Енергоімпекс” і ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” 12.04.07р. підписали акт приймання-передачі вугільної продукції, згідно якого ТОВ “Енергоімпекс” поставив на адресу ЗАТ “Макіївкокс”, а ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” прийняв вугільний концентрат марки “Ж 0-100”, відвантажений з ЦЗФ “Селидівська”, у вагоні № 67877266 – 69,0т, у вагоні № 66021114 - 69,0т, у вагоні № 67675579 - 70,0т, у вагоні № 66555053 - 68,0т. Загальна вага поставленого концентрату складає 276т.

Згідно акту №2/04к від 30.04.07р. приймання-передачі вугільного концентрату по договору № ПР 01/23 від 15.01.07р., підписаного ТОВ “Енергоімпекс” і ТОВ “Ресурсенерготрейд”, останній передав ТОВ “Енергоімпекс” за спірними відправками вугільний концентра марки “Ж 0-100” у кількості 276т.

Відповідно до вищезазначених актів приймання-передачі продукції недостача за спірними відправками відсутня.

Рахунок-фактура постачальника ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” №13361 від 12.04.07р. на оплату вартості концентрату вугільного марки “Ж”, у тому числі відвантаженого відповідачем у вагонах №№ 67877266, 66021114, 67675579, 66555053 за залізничними накладними №№ 49410078, 49410082, ЗАТ “Макіївкокс” оплачений платіжним дорученням №2009 від 28.04.07р. в повному обсязі, що підтверджується актом звірки розрахунків між ЗАТ “Макіївкокс” та ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” станом на 30.04.07р., підписаним сторонами без застережень.

За таких обставин, а також зважаючи на те, що:

ЗАТ ЦЗФ “Селидівська” є вантажовідправником, але не продавцем (постачальником) концентрату вугільного марки “Ж”, отриманого ЗАТ “Макіївкокс” 08.04.07р. за залізничними накладними №№ 49410078, 49410082.

Продавцем концентрату за спірними відправками є ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” згідно договору №2080дс/292 від 01.10.03р. купівлі-продажу вугільної продукції, укладеного між ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” (Продавець) та ТОВ “Макіївкокс” (Покупець). ЗАТ ЦЗФ “Селидівська” не є стороною у цьому договорі.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.193 Господарського кодексу (ГК) України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як передбачено ст.511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Відповідно до ст.194 ГК України виконання господарського зобов'язання може бути покладено в цілому або в частині на третю особу, що не є стороною в зобов'язанні. Управнена сторона зобов'язана прийняти виконання, запропоноване третьою особою - безпосереднім виконавцем, якщо із закону, господарського договору або характеру зобов'язання не випливає обов'язок сторони виконати зобов'язання особисто. Неналежне виконання зобов'язання третьою особою не звільняє сторони від обов'язку виконати зобов'язання в натурі.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов'язаним передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, відповідно до ч.1 ст.662 ЦК України є продавець.

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець згідно ч.1 ст.670 ЦК України має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

ЗАТ “Макіївкокс” оплату вугілля-концентрату марки “Ж” за спірними відправками здійснив продавцеві ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод”, а вартість нестачі (фактично повернення сплачених за не відвантажену продукцію коштів) вимагає від незобов’язаної (щодо нього) сторони, з яким у нього не існує ніяких договірних відносин щодо предмету купівлі-продажу і здійснення розрахунків.

Господарський суд вважає, що ЗАТ ЦЗФ “Селидівська” не є належним відповідачем за таким позовом, а тому вимоги ЗАТ “Макіївкокс” до нього є безпідставними (незалежно від того, факт нестачі мав місце чи ні) і задоволенню не підлягають.

Також суд констатує, що надані сторонами, ТОВ “Енергоімпекс” та ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” акти приймання-передачі вугільного концентрату, зокрема акт приймання-передачі продукції, підписаний ЗАТ “Макіївкокс” і ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод”, за яким останній передав, а позивач прийняв 276 т концентрату вугільного марки “Ж”, отриманого ЗАТ “Макіївкокс” 08.04.07р. за залізничними накладними №№ 49410078, 49410082, спростовують твердження позивача про наявність недостачі за спірними відправками.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст.509, 511, 655, 662, 670, 909, 920 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 194, 307 Господарського кодексу України, ст.6 Статуту залізниць України та керуючись ст.ст. 49, 82 – 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Відмовити Закритому акціонерному товариству “Макіївкокс” у задоволенні позовних вимог про стягнення з Закритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика “Селидівська” майнової шкоди у вигляді збитків від нестачі вантажу (вугільний концентрат марки “Ж”), отриманого 08.04.07р. за залізничними накладними №№ 49410078, 49410082, у сумі 673,62грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя

Надруковано примірників:

1 – до справи;

1 – позивачу;

1 – відповідачу.

Виконала:

Тел.381-91-18