ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2008 р.

№
2-1301/06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова
Б.М. -головуючого

Катеринчук
Л.Й. (доповідач)

Ткаченко
Н.Г.

розглянувши  касаційні скарги

підприємства
з іноземними інвестиціями товариства з обмеженою відповідальністю
«Інтертехнологія»  закритого
акціонерного товариства «Дунаєвецький
а арматурний завод»в особі ліквідатора ОСОБА_1

на
постанову

Львівського
апеляційного господарського суду від 19.07.2007

у
справі

№
2-1301/06  Першотравневого районного суду міста
Чернівців

за
позовом

акціонера
ОСОБА_2

до

відкритого
акціонерного товариства «Чернівцісільмаш» закритого акціонерного товариства
«Дунаєвецький арматурний завод»в особі ліквідатора ОСОБА_1 товарної біржі
«Подільська» товариства з обмеженою відповідальністю «Дунаєвецький арматурний
завод»

про

визнання
договору купівлі-продажу від 20.05.2004 недійсним

та за
зустрічним позовом

товариства
з обмеженою відповідальністю «Дунаєвецький арматурний завод»

про

визнання
права власності на цілісний майновий комплекс

в судовому засіданні
взяли участь  представники :

від
заявника касаційної скарги 1

Жданкіна
Л.К. (дов. №138 від 05.04.2006)

від
позивача

не
з'явились

від
відповідача 1

не
з'явились

від
відповідача 2

не
з'явились

від
відповідача 3

не
з'явились

від
відповідача 4

Большешапов
О.В. (дов. №9 від 25.01.2008)

ВСТАНОВИВ:

Акціонер
ВАТ "Чернівцісільмаш" ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
відкритого акціонерного товариства «Чернівцісільмаш»(далі -відповідача-1),
закритого акціонерного товариства «Дунаєвецький арматурний завод»(далі
-відповідача-2), товарної біржі «Подільська»(далі -відповідача-3) та товариства
з обмеженою відповідальністю «Дунаєвецький арматурний завод»(далі
-відповідача-4) про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20.05.2004
цілісного майнового комплексу ЗАТ "Дунаєвецький арматурний завод»,
укладеного між відповідачем-2 (продавцем) та відповідачем-1 (покупцем).

Відповідач-4
звернувся з зустрічним позовом до акціонера ОСОБА_2 (позивача за первісним
позовом), відкритого акціонерного товариства «Чернівцісільмаш»(відповідача-1 за
первісним позовом), закритого акціонерного товариства «Дунаєвецький арматурний
завод»( відповідача-2 за первісним позовом), товарної біржі
«Подільська»(відповідача-3 за первісним позовом) про визнання права власності
на цілісний майновий комплекс ЗАТ «Дунаєвецький арматурний завод»придбаний
згідно договору купівлі-продажу від 20.05.2004.

Рішенням
Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.07.2006 (суддя Іщенко І.В.) у
справі № 2-1301/06 у первісному позові ОСОБА_2 до відповідача-1, відповідача-2,
відповідача-3, відповідача-4, відмовлено повністю, зустрічний позов
відповідача-4 задоволено, визнано право власності на цілісний майновий комплекс
ЗАТ «Дунаєвецький арматурний завод», придбаний за договором купівлі-продажу від
20.05.2004, за ТОВ «Дунаєвецький арматурний завод».

Рішення
місцевого суду мотивоване тим, що оспорюваний договір купівлі-продажу від
20.05.2004 не порушує права акціонера-позивача у справі, оскільки він був
спрямований на придбання майна, а не на його відчуження, що б могло завдати
шкоди акціонеру, а навпаки, придбання майна дасть прибуток підприємству. Крім
того, судом зроблено висновок, що відповідно до статті 10 Закону України «Про
господарські товариства», акціонер (первісний позивач) не наділений
суб'єктивним правом повноважень власника майна, а є лише власником акцій, тому
він не вправі ставити вимоги про визнання недійсними господарських договорів
акціонерного товариства. Задовольняючи зустрічний позов, місцевий   суд дійшов висновку, про правомірність
набуття спірного майна Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ
"Дунаєвецький арматурний завод" по акту приймання - передачі від
4.06.2006, дійсність правочину з передачі спірного майна, набуття зустрічним
позивачем права власності на спірне майно
на підставах передбачених законом з моменту передачі майна,  відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України.

Постановою
Львівського апеляційного господарського суду від 19.07.2007 апеляційну скаргу
підприємства з іноземними інвестиціями товариства з обмеженою відповідальністю
«Інтертехнологія»задоволено частково, рішення Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 20.07.2006 скасовано, прийнято нове рішення, у первісному позові
відмовлено, зустрічний позов відповідача-4 задоволено, визнано за ТОВ «Дунаєвецький
арматурний завод»право власності на цілісний майновий комплекс, придбаний за
договором купівлі-продажу від 20.05.2004, як майно , набуте добросовісним
набувачем, яке не може бути витребуване у нього відповідно до статті 388
Цивільного кодексу України.

Не
погоджуючись з прийнятою постановою, підприємство з іноземними інвестиціями
товариство з обмеженою відповідальністю «Інтертехнологія», як заставодержатель
спірного майна, та закрите акціонерне товариство «Дунаєвецький арматурний
завод»в особі ліквідатора ОСОБА_1, як первісний власник від якого майно вибуло
поза його волею внаслідок угоди продажу з публічних торгів, визнаної недійсною,
звернулись до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами, в яких
просили:

підприємство
з іноземними інвестиціями товариство з обмеженою відповідальністю
«Інтертехнологія»- скасувати постанову суду апеляційної інстанції, направити
справу на новий судовий розгляд до господарського суду Хмельницької області,
аргументуючи порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема,
статей 236, 328 Цивільного кодексу України, статті 43 Господарського
процесуального кодексу України;

закрите
акціонерне товариство «Дунаєвецький арматурний завод»в особі ліквідатора
ОСОБА_1 - скасувати постанову суду апеляційної інстанції, аргументуючи
порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 236,
316, 319, 328, 387, 392 Цивільного кодексу України, статті 43 Господарського
процесуального кодексу України.

Клопотання
відповідача-4 про відкладення розгляду справи 26.12.2007 задоволено колегією
суддів після заслуховування представників сторін, які з'явилися в судове
засідання 26.12.2007.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку
постанову суду апеляційної інстанції на підставі встановлених фактичних
обставин справи, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційні скарги
підлягають задоволенню в частині вимог щодо задоволення зустрічного позову,
виходячи з наступного.

Відповідно
до статті 123 Цивільного процесуального кодексу України відповідач має право до
або під час попереднього судового засідання пред'явити зустрічний позов.
Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо
обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема,
коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть
зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю
або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом
ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

З
матеріалів справи слідує, що ухвалою про відкриття провадження у справі
07.07.2006 відкрито провадження за первісним позовом ОСОБА_2 до відповідачів та
призначено попереднє судове засідання у справі на 12.07.2006 року.

Матеріалами
справи також підтверджується подання зустрічної позовної заяви до суду
12.07.2006року (вхідний суду №11890, а.с.14-16).  Однак в матеріалах справи відсутня ухвала про
прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним. В ухвалі
попереднього судового засідання 12.07.2006 (а.с. 38) також не зазначено про
поступлення зустрічної позовної заяви до моменту проведення засідання суду, не
зазначено висновків суду про можливість її прийняття до спільного розгляду з
первісним позовом.

Як
підтверджується матеріалами справи, зустрічний позов заявлено відповідачем-4 не
тільки до первісного позивача, але й до первісних відповідачів-1,2,3, що виключає
можливість об'єднання таких позовних вимог, оскільки за змістом статті 123 ЦПК
України (за яким здійснювалось провадження у справі на момент його порушення
судом загальної юрисдикції) зустрічний позов може бути заявлено до первісного
позивача. Можливість об'єднання позивача ті відповідачів на одному боці, як
однієї сторони, на передбачено чинним законодавством при поданні зустрічної
позовної заяви.

Відтак,
судом першої інстанції допущено порушення приписів статті 123 Цивільного
процесуального кодексу України щодо порядку прийняття зустрічного позову в
справі.

За
приписами частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини; створення
літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної,
творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій
особі; інші юридичні факти.

Згідно
із частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право
особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Відповідно
до статей 328, 329 Цивільного кодексу України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена судом. Якщо майно відчужене особою,
яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на
нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути
витребуване у нього.

Виходячи
зі змісту статей 387, 392 Цивільного кодексу України власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється
або не визнається, а також має право витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно
з частиною 1 статті 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним
договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач
не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати
це майно від набувача лише в разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння
власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим
шляхом.

Отже,
чинним законодавством не передбачено можливості набуття права власності за
нікчемним, недійсним правочином.

Як
встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, первісний позов було
заявлено акціонером відповідача-1 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу цілісного майнового комплексу ЗАТ "Дунаєвецький арматурний
завод", набутого відповідачем-1 (покупцем) від відповідача-2 (продавця) за
наслідком проведення біржових торгів (аукціону) з продажу майна відповідача-2 у
ліквідаційній процедурі в ході банкрутства, що було оформлено протоколом №2 від
01.03.2004 Товарної біржі "Подільська", у зв'язку з чим сторонами
укладено та нотаріально посвідчено договір 20.05.2004, який є предметом спору.

Судами
також встановлено, що в послідуючому майно, набуте за договором було передано
відповідачем-2 відповідачу-4, як внесок до його статутного фонду згідно акту
приймання-передачі цілісного майнового комплексу від 04.06.2004 (т.1 а.с.25),
що підтверджується також пунктом 4.4 Статуту відповідача - 4, зареєстрованого
Дунаєвецькою райдержадміністрацією 07.06.2004 (т.1 а.с.18-21).

Матеріалами
справи підтверджується відсутність спору з приводу державної реєстрації права
власності на спірне майно за відповідачем-4, оскільки ТОВ "Дунаєвецький
арматурний завод" було видано Свідоцтво про право власності 02.09.2004,
яке згідно витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від
02.09.2004 було зареєстровано Дунаєвецьким малим комунальним підприємством
"Інвентарбюро" (т.1 а.с.27-28). В матеріалах справи відсутні дані про
скасування державної реєстрації спірного об'єкту або визнання недійсним
Свідоцтва про право власності 02.09.2004року.

Разом
з тим, судами не дано оцінки обставинам визнання права власності на спірне
майно за відповідачем-4 та його реєстрації у передбаченому законом порядку,
прийнято до розгляду та задоволено зустрічні позовні вимоги про визнання права
власності.

Матеріалами
справи також підтверджується, що рішенням господарського суду Хмельницької
області від 22.10.2004  у справі
№11/16/83-н задоволено позов підприємства з іноземними інвестиціями
"Інтертехнологія" до ЗАТ "Дунаєвецький арматурний завод"
(відповідача-2 у справі за первісним та зустрічним позовами), товарної біржі
"Поділська"(відповідача-4 за зустрічним позовом), за участі третьої
особи -ВАТ "Чернігівсільмаш"(відповідача-1 за первісним та
відповідача-3 за зустрічним позовами), визнано недійсними торги з продажу майна
цілісного майнового комплексу ЗАТ "Дунаєвецький арматурний завод",
які відбулися 01.03.2004 згідно протоколу №2 (т.1 а.с.59-62). Зазначене рішення
набрало сили згідно постанови Житомирського апеляційного господарського суду
від 03.10.2005 (т.1 а.с.63-72),  залишено
без змін постановою Вищого господарського суду України від 14.03.2006 (т. 1
а.с.73-80) та ухвалою Верховного Суду України від 25.05.2006 не прийнято до
провадження касаційну скаргу на постановлені у справі судові рішення.

Судом
апеляційної інстанції не прийнято до уваги ці судові рішення та спростовано
можливість їх застосування в контексті встановлення ними преюдиційних фактів
добросовісного набуття майна.

Колегія
суддів зазначає, що згідно з частиною 3 статті 215 Цивільного Кодексу України
недійсність правочину встановлюється судом. Відтак, застосовуючи приписи
частини 2 статті 34 та частини 4 статті 35 ГПК України судам належало дати
оцінку зазначеним судовим рішенням у справі на предмет належності судових
рішень, як доказів в обґрунтування недійсності правочину за наслідком якого
було укладено спірний договір 20.05.2004року та передано майно в статутний фонд
відповідача-4 (позивача за зустрічним позовом), а також на предмет виникнення
права власності у відповідача-4 за наслідком набуття майна внаслідок визнаного
судом недійсного правочину.

З
висновками про неправомірність визнання права власності на майно, набуте
стороною за недійсним або нікчемним правочином погодився Верховний Суд України
у Постановах №06/268 від 27.06.2006 у справі №21/554, №06/365 від 03.11.2006 у
справі №11/449-05, №05/170 від 05.04.2005 у справі 19/33.

За
таких обставин, висновки суду апеляційної інстанції про правомірність набуття
ТОВ "Дунаєвецький арматурний завод" права власності на спірне майно є
передчасним та не узгоджуються з приписами наведених норм права.

Відповідно
до статті 9 Закону України "Про заставу" законом чи договором
передбачається перебування заставленого майна у володінні заставодавця, заставодержателя
або третьої особи.

Згідно
з частиною 2 статті 17 Закону України "Про заставу" заставодавець
може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

За
приписами частини 1 статті 27 зазначеного Закону застава зберігає силу, якщо за
однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають
предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Скаржник
- підприємство з іноземними інвестиціями товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтертехнологія" є заставодержателем спірного
майна  згідно Договору застави від
25.02.2003, посвідченого державним нотаріусом Дунаєвецької державної
нотаріальної контори Люзняк О.М. згідно реєстру №528. У зв'язку з посвідченням
договору застави нотаріусом накладено заборону відчуження зазначеного в
договорі майна 25.02.2003 по реєстру №531 (а.с. 145-147).

В
порушення статей 9, 17, 27 Закону України "Про заставу" зазначеним
обставинам судами не дано оцінки та не перевірено наявності в державному
реєстрі обтяжень наявності заборони (арешту) на відчуження спірного майна
боржника на момент вчинення правочину по внесенню його до статутного фонду
відповідача-4 та на момент прийняття рішення про визнання права власності на
нього в судовому порядку.

Відповідно
до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 №11 рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального
законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності
з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які
мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З
огляду на викладене , порушення як процесуальних, так матеріальних норм права,
зважаючи на необхідність прийняття рішення про правомірність прийняття
зустрічної позовної заяви, колегія суддів вважає, що судові рішення у справі
слід скасувати, направивши її на новий судовий розгляд зі стадії прийняття
зустрічної позовної заяви.  При цьому
колегія суддів погоджується з правовими висновками судів першої та апеляційної
інстанцій про обґрунтованість відмови в задоволенні первісного позову акціонера
ОСОБА_2 про визнання недійсним Договору 20.05.2004року, однак рішення судів в
цій частині не можна залишити в силі у зв'язку з порушенням процесуального
законодавства при прийнятті зустрічної позовної заяви.

На
підставі викладеного та керуючись статтями 106, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги підприємства з
іноземними інвестиціями товариства з обмеженою відповідальністю
«Інтертехнологія»та закритого акціонерного товариства «Дунаєвецький арматурний
завод»в особі ліквідатора ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 19.07.2007 та рішення
Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.07.2006 скасувати, справу
№2-1301/06 за підвідомчістю направити на новий судовий розгляд до
господарського суду Хмельницької області.

3.
Копію постанови Вищого господарського суду України направити Першотравневому
районному суду м. Чернівці та Львівському апеляційному господарському суду.

Головуючий
Б. Поляков

Судді
Л. Катеринчук

Н. Ткаченко