ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.03.08
р.
Справа № 9/12

Господарський
суд Донецької області у складі судді Марченко О.А.при секретарі судового
засідання Гутевич С.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за
позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „МАХАРТЕТ”, м.Дніпропетровськ

до
відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Макіївка

про:
стягнення 65 070грн.00коп.

За
участю представників сторін:

від
позивача: Котов А.М. - представник (за довіреністю №б/н від 25.12.2007р.);

від
відповідача: не з'явився;

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю „МАХАРТЕТ”, м.Дніпропетровськ звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до відповідача, Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м.Макіївка про стягнення заборгованості в розмірі 65 070грн.00коп.,
яка складається з основного боргу в розмірі 60 000грн.00коп., неустойки в
розмірі 300грн.00коп., 3% річних в розмірі 450грн.00коп. та суми збільшення
боргу внаслідок інфляції в розмірі 4 320грн.00коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір купівлі-продажу №1 від 14.09.2007р., рахунок №11 від
18.09.2007р., претензію №10/23-1 від 23.11.2007р., платіжне доручення №353 від
19.09.2007р.

Крім
того, позивач в своєму позові просить суд забезпечити позов шляхом накладання
арешту на розрахунковий рахунок відповідача.

Судом
дана вимога позивача залишена без задоволення як необґрунтована, оскільки
доказів в підтвердження наявності підстав, які б ускладнили або зробили
неможливим виконання судового рішення позивачем не надано, судом не
встановлено.

14.03.2008р.
через канцелярію господарського суду позивач надав заяву про уточнення та
збільшення позовних вимог №б/н від 13.03.2008р., відповідно з якою просить суд
стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 65 370грн.00коп., яка
складається з основного боргу в розмірі 60 000грн.00коп., неустойки в розмірі
300грн.00коп., 3% річних в розмірі 450грн.00коп. та суми збільшення боргу
внаслідок інфляції в розмірі 4 620грн.00коп

Відповідач, який належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалою господарського суду від
01.02.2008р., заявлені вимоги не оспорив, відзив на позов не представив, в
судове засідання не з'явився, тому згідно ст.75 Господарського процесуального
кодексу України, справу розглянуто за наявними матеріалами.

Згідно
довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців №232250 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 станом на
27.02.2008р. в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців України зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Суд
розглядає збільшені позовні вимоги.

Розгляд
справи відкладався.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд
встановив:

14.09.2007
року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, м.Макіївка та Товариством з
обмеженою відповідальністю „МАХАРТЕТ”, м.Дніпропетровськ був укладений договір
купівлі-продажу №1, відповідно з яким продавець (відповідач) зобов`язується
виготовити та поставити покупцю (позивачу) поліграфічну продукцію (п.1.1
договору).

Відповідно
до п.1.2 договору покупець може здійснити передоплату у розмірі 100% від
вартості товару, що постачається.

На
виконання умов договору позивач згідно виставленого відповідачем рахунку №11
від 18.09.2007р. здійснив 100% передоплату за поліграфічну продукцію на суму в
розмірі 60 000грн.00коп., що підтверджується платіжним дорученням №353 від
19.09.2007р., копія якого наявна в матеріалах справи.

Ухвалою
від 19.02.2008р. господарський суд зобов`язав Донецьке регіональне управління
Закритого акціонерного товариства Комерційного банку „Приватбанк” надати
відомості щодо зарахування на рахунок відповідача грошових коштів,
перерахованих позивачем відповідно до платіжного доручення №353 від
19.09.2007р. на суму 60000грн.00коп.

Однак
вимоги суду Донецьким регіональним управлінням Закритого акціонерного
товариства Комерційного банку „Приватбанк” не виконані, необхідні відомості не
надані.

Проте,
позивачем надані банківські виписки, згідно з якими вбачається, що, дійсно, від
Товариства з обмеженою відповідальністю „МАХАРТЕТ”, м.Дніпропетровськ на
рахунок Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Макіївка були зараховані грошові
кошти в розмірі 60 000грн.00коп. згідно платіжного доручення №353 від
19.09.2007р. з призначенням: оплата за поліграфічні послуги згідно рахунку №11
від 18.09.2007р.

Відповідно
до п.5.1 договору, строк дії договору - до 28.09.2007р.

Таким
чином, відповідач повинен був поставити продукцію до закінчення строку дії
договору.

За
твердженням позивача, незважаючи на попередню оплату товару, відповідач до
теперішнього часу не здійснив поставку поліграфічної продукції, обумовлену
договором.

Відповідних
доказів того, що відповідач поставив вищевказану продукцію позивачу, незважаючи
на оплату останнім його вартості, суду не надано.

Згідно
вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

В
свою чергу, згідно ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення,
в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таким
чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином,
здійснивши передоплату за поставлений товар, що підтверджується матеріалами
справи. Відповідач всупереч вимогам договору та закону своїх зобов`язань не
виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість.

За
приписом ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав
суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої
оплати.

Відповідно
до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем
на адресу відповідача була направлена претензія №10/23-1 від 23.11.2007р. з
вимогою повернути сплачену суму за продукцію. Однак дана претензія була
залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Оскільки
відповідач не представив суду доказів перерахування на рахунок позивача
повернення передоплати за договором купівлі-продажу №1 від 14.09.2007р. в
розмірі 60 000грн.00коп., суд робить висновок, що дана сума не перерахована до
теперішнього часу.

Відповідно
до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в
господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно
ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або
заперечень.

З
огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю „МАХАРТЕТ”, м.Дніпропетровськ в частині стягнення основного
боргу в розмірі 60 000грн.00коп. є обґрунтованими, доведеними належними чином
та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно
до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі
порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки (п.3 ст.611 ЦК України).

Пунктом
4.2 договору встановлено, що в разі відмови продавця від своїх зобов`язань за
договором, він повинен повернути перераховану оплату, а також заплатити покупцю
неустойку в розмірі 0,5% від загальної суми договору.

Договір
в цій частині підписаний сторонами без заперечень, в судовому порядку недійсним
не визнаний.

Як
зазначено вище, відповідач повинен був поставити продукцію до закінчення строку
дії договору, тобто до 28.09.2007р. Оскільки відповідачем не виконані умови
договору щодо поставки товару до закінчення строку дії договору, тому
зазначений факт є односторонньою відмовою від зобов'язання в розумінні ст.525
Цивільного кодексу України.

На
підставі зазначеного, за розрахунком позивача, неустойка за невиконання
встановлених договором зобов`язань становить суму в розмірі 300грн.00коп.

З
урахуванням викладеного, враховуючи факт невиконання відповідачем своїх
зобов`язань за договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення неустойки в розмірі 300грн.00коп. є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

За
приписом ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних
від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором
або законом.

На
підставі зазначеної норми, за розрахунком позивача, сума збільшення боргу
внаслідок інфляції становить 4 620грн.00коп. та 3% річних становлять суму в
розмірі 450грн.00коп. (за період прострочення з 01.12.2007р. по 29.02.2008р.)

Розглянувши
наданий позивачем розрахунок суд вважає за необхідне перерахувати зазначені
суми з огляду на наступне:

Оскільки,
як зазначено вище, договором не встановлений строк поставки товару, тому
відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, нарахування 3% річних та
інфляційних витрат повинно здійснюватися після спливу 7-ми денного строку з
моменту пред'явлення вимоги.

Як
вбачається з матеріалів справи, претензія з вимогою повернення попередньої
оплати була надіслана відповідачу 27.11.2007р., про що свідчить поштова
квитанція №5396 від 27.11.2007р. Тобто, з урахуванням поштового обігу,
відповідач повинен був виконати вимогу позивача в строк до 08.12.2007р.

Таким
чином, на підставі наведеного, сума збільшення боргу внаслідок інфляції за
період прострочення з 08.12.2007р. по 29.02.2008р. (83 дні прострочення)
становить 4341грн.82коп. Аналогічно, 3% річних за період прострочення з
08.12.2007р. по 29.02.2008р. (83 дні прострочення) становлять суму в розмірі
408грн.51коп.

З
огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю „МАХАРТЕТ”, м.Дніпропетровськ в частині стягнення
суми збільшення боргу внаслідок інфляції в розмірі 4 620грн.00коп. та 3% річних
в розмірі 450грн.00коп. підлягають частковому задоволенню на суму в розмірі
4341грн.82коп. та 408грн.51коп. відповідно.

Судові
витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу підлягають розподілу між сторонами в порядку,
встановленому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На
підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.509, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 693
Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2,
4-3, 22, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
Товариства з обмеженою відповідальністю „МАХАРТЕТ”, м.Дніпропетровськ до
відповідача, Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Макіївка про стягнення
заборгованості в розмірі 65 370грн.00коп., яка складається з основного боргу в
розмірі 60 000грн.00коп., неустойки в розмірі 300грн.00коп., 3% річних в
розмірі 450грн.00коп. та суми збільшення боргу внаслідок інфляції в розмірі 4
620грн.00коп. - задовольнити частково.

Стягнути
з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (за адресою: АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_1 у
Донецькому РУ ВАТ КБ „Приватбанк” м.Донецьк, МФО 335496, ІПН НОМЕР_2) на
користь Товариства з обмеженою відповідальністю „МАХАРТЕТ” (за адресою:
вул.Фучика, 23, кв.4, м.Дніпропетровськ, 49000, р/р 92 у
Дніпропетровському обласному управлінні „Ощадбанку” України м.Дніпропетровськ,
МФО 305482, ) суму передоплати в розмірі 60 000грн.00коп.,
неустойку в розмірі 300грн.00коп., 3% річних в розмірі 408грн.51коп., суму
збільшення боргу внаслідок інфляції в розмірі 4 341грн.82коп., а також витрати
по сплаті державного мита в розмірі 650грн.50коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 117грн.42коп.

Видати
наказ після набуття рішенням законної сили.

В
іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття.

У
судовому засіданні 20.03.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя
Марченко О.А.