ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"24" квітня 2008 р.                                                  Справа № 11/89а

За позовом: Прокурора Бахмацького району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області

16500, м. Бахмач, вул. Пушкіна. 2

До: Товариства з обмеженою відповідальністю „Бахмачхліб”

16500, м. Бахмач, вул. Тиницька, 82

Про стягнення 7133,47 грн. заборгованості

Суддя Ю.М.Бобров

Секретар А.А.Радченко

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від Позивача: Цупко Н.В. –юрисконсульт, дов. від 12.03.08 р. № 732/08.

Від Відповідача: Міщук В.Ф. –ген. директор.

В судовому засіданні взяв участь прокурор відділу прокуратури Чернігівської області Демидок Д.А.

СУТЬ СПОРУ :

Прокурор Бахмацького району, здійснюючи повноваження представництва інтересів держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області, подав адміністративний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю „Бахмачхліб” про стягнення 3074,41 грн. заборгованості, в т.ч. 2166,01 грн. недоїмки по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, 747,68 грн. фінансових санкцій та 160,72 грн. пені.

Розгляд справи відкладався та в судовому засіданні оголошувались перерви.

В судовому засіданні 13.03.08 р. представник позивача подав заяву від 12.03.08 р. про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача 7133,47 грн. боргу, в т.ч. 6225,07 грн. недоїмки із страхових внесків, 747,68 грн. фінансових санкцій та 160,72 грн. пені.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві, з урахуванням збільшення.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та надав підписану директором і головним бухгалтером товариства довідку від 23.04.08 р., згідно якої заборгованість відповідача перед Пенсійним фондом станом на 01.03.08 р. складає 7133,47 грн.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора та представників сторін, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Бахмачхліб” 03.01.02 р. зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі за № 0574 як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує належні суми страхових внесків.

Станом на 01.03.08 р., загальна сума нарахованих і несплачених відповідачем своєчасно страхових внесків за листопад 2007 р. –січень 2008 р., становить 6225,07 грн. Вказана сума недоїмки з внесків виникла на підставі самостійно поданих відповідачем до управління ПФУ згідно п.4 ч.2 ст. 17 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.03 року № 1058-IV (далі –Закон № 1058) розрахунків суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті, за листопад 2007 р.- січень 2008 р., копії яких долучені до матеріалів справи.

Станом на 01.03.08 р. сума несплачених відповідачем фінансових санкцій становить 747,68 грн., пені - 160,72 грн.

Вказана сума заборгованості виникла на підставі рішення позивача від 12.12.07 р. № 280 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, яким відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону Управлінням ПФУ у Бахмацькому районі до відповідача були застосовані фінансові санкції в сумі 747,68 грн. та нарахована пеня в сумі 160,72 грн.

Дане рішення, яке отримане ТОВ „Бахмачхліб” 12.12.07 р., у встановлені законом строки відповідачем оскаржене не було, недійсним в судовому порядку не визнавалось.

Загальна заборгованість відповідача перед Пенсійним фондом становить 7133,47 грн., що підтверджується матеріалами справи.

З 1 січня 2004 р. набрав чинності Закон України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.03 року № 1058-IV. Порядок стягнення заборгованості за страховими внесками визначається виключно Законом № 1058 і поширюється на суми боргу по страхових внесках, який виник як до, так і після 1 січня 2004 р.

Згідно зі ст. 1 Закону № 1058 страхові внески –це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1058 встановлено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб’єктами системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування; дія інших нормативно –правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 15 Закону № 1058 платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст. 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в ч.1 ст. 12 цього Закону. Страхувальники набувають статусу платників страхових внесків із дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду, а особи, визначені ч. 1 ст.12 цього Закону, - з дня набрання чинності договором про їх добровільну участь.

Ст. 14 Закону № 1058 визначено коло страхувальників, зокрема якими, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання.

Згідно ст. 17 Закону № 1058 страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом.

Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду (п. 6 ст. 20 Закону № 1058).

Відповідач вказаний обов’язок належним чином не виконує.

Згідно п. 2 ст. 106 Закону № 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч.3 ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: 10 % своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 % зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно; 50 % зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів (п. 2 ч.9 ст.106 Закону № 1058).

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 % зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Згідно ч. 13 ст. 106 Закону № 1058 про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику.

Суми пені та штрафів, передбачених частинами 9 і 10 цієї статті, підлягають сплаті страхувальником протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Оскільки рішення про застосування фінансових санкцій та пені відповідачем не оскаржувалось, сума фінансових санкцій та пені вважається узгодженою.

Згідно ч. 1-3 п. 3 ст. 106 Закону № 1058 територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату, яка є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Позивачем була направлена відповідачу вимога № Ю 422 від 04.03.08 р. про сплату 7133,47 грн. боргу, в т.ч. 6225,07 грн. недоїмки, 747,68 грн. фінансових санкцій та 160,72 грн. пені, яка отримана останнім 13.03.08 р.

Відповідно до абз. 8 ч. 3 ст. ст. 106 Закону № 1058 у разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Оскільки вимога про сплату боргу відповідачем не оскаржувалась, вона вважається узгодженою. На день прийняття рішення борг в сумі 7133,47 грн. ТОВ „Бахмачхліб” добровільно не сплачений.

Відповідно до п. 5 Положення „Про Пенсійний фонд України”, затвердженого Указом Президента України від 01.03.01р. № 121/2001, Пенсійний фонд має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків, застосовувати фінансові санкції, передбачені законом.

Строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується (ч. 15 ст. 106 Закону № 1058).

За таких обставин, зважаючи на те, що заявлена до стягнення сума підтверджується доданими до позовної заяви матеріалами (доказами), суд приймає повне визнання відповідачем позову, оскільки його дії не суперечать закону та не порушують чиї –небудь права, свободи чи інтереси, та задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 51, 94, 112, 136, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Прийняти повне визнання відповідачем адміністративного позову.

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Бахмачхліб” (16500, м.Бахмач, вул. Тиницька, 82, р/р 1001 в ВАТ КБ „Надра”, МФО 353627, код 31587824) на користь Управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області (16500, м. Бахмач, вул. Пушкіна. 2, на р/р 301 в ВАТ „Державний Ощадний банк України”, МФО 343013, код 14248270) заборгованість у сумі 7133,47 грн., в т.ч. 6225,07 грн. недоїмки із страхових внесків, 747,68 грн. фінансових санкцій та 160,72 грн. пені.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява.

Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Чернігівської області.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні 22.04.08 р. проголошено тільки в ступну та резолютивну частини постанови.

Постанова суду в повному обсязі виготовлена 29.04.08 р.

Суддя Ю.М. Бобров