ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2008 р.

Справа № 6/461

Господарський суд Івано-Франківської області у складі суду : судді Грици Ю.І.

при секретарі Цюрак А.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ТзОВ "Оріана-Галев" вул. Заводська,1 -а, м.Калуш,77300

до відповідача ГУ МНС України в Івано-Франківській області вул. Франка, 6, м.Івано-Франківськ, 76000

про визнання договору недійсним

Представники:

Від відповідача: Устимчук О.І., (довіреність № 413/04-5 від 21.01.08 завідувач сектора правової роботи та охорони праці )

Від позивача: Матіїв А.В., (довіреність № 345 від 07.12.07 представник )

СУТЬ СПОРУ: подано позов про визнання недійсним договору №10 від 28.12.2005

Представник позивача заявлений позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача подав суду відзив на позов, в якому проти позову заперечив, посилаючись на те, що ним послуги Пожежної охорони надавались на постійній основі, починаючи 2001 року. Виконання відповідачем своїх зобов"язань підтверджується актами здачі-прийняття виконаних робіт, податковими накладними. Крім того, вказує, що позивач ухиляється від належного виконання своїх зобов"язань, що підтверджується рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.07 про стягнення з ТзОВ "Оріана-Галев" на користь ГУ МНС в Івано-Франківській області суми боргу. Просить в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив, що 28.12.05 між ТзОВ "Оріана-Галев" та ГУ МНС в Івано-Франківській області укладено договір №10 про організацію державної пожежної охорони МНС України на об"єктах ТзОВ "Оріана-Галев". Відповідно до умов договору, відповідач прийняв на себе зобов"язання по пожежній охороні об"єктів ТзОВ "Оріана-Галев", зокрема: здійснення державного нагляду за дотриманням законодавства з питань пожежної безпеки, проведення пожежно- технічних обстежень об"єкта, здійснення контролю за виконанням протипожежних заходів, засобів пожежогасіння, проведення консультацій з інженерно- технічними працівниками, здійснення вступного інструктажу і пропаганди серед працівників товариства, інформування про протипожежний стан об"єкта.

На думку позивача, за весь час дії вищевказаного договору, відповідач жодне із взятих на себе зобов"язань не виконав, а тому позивач звернувсядо суду з вимогою про визнання недійсним договору №10 від 28.12.05 про організацію державної пожежної охорони МНС України на об"єктах ТзОВ "Оріана-Галев", укладеного між ТзОВ "Оріана-Галев" та ГУ МНС в Івано-Франківській області.

.           Відповідно до п.п.5.4 договору при відмові від послуг "Пожежної охорони" "Госпорган"(позивач)повинен не пізніше як за три місяці письмово попередити про це іншу сторону. Доказів про попередження відповідача про розірвання договору позивач суду не надав.

Відповідно до ст.215 Цивільного Кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 203 кодексу перелічує загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З перелічених вищевказаною статтею вимог, немає підстав вважати вищевказний договір недійсним, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, доказами належного виконання відповідачем своїх зобов"зань є акти здачі- приймання виконаних робіт, податкові накладні, отже, у позивача немає підстав вважати, що договір неспрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним та з інших передбачених цією статтею підстав.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем не подано суду достатніх доказів про невиконання відповідачем своїх зобов"язань по договору, а тому враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача безпідставні і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 203,215, 526 ЦК України, ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                            Грица Юрій Іванович

рішення підписане 07.04.08

Виготовлено в діловодстві

помічник судді Рочняк О.В._____________