РІШЕННЯ

"09" квітня 2008 р.

Справа № 9/34-828

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Кропивної Л.В.

Розглянув справу

за позовом Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку України вул. Шевченка, 12, м.Київ 1 в особі Тернопільського центрального відділення "Промінвестбанку" вул. Танцорова, 11, м.Тернопіль.

до Державного підприємства "Ковалівський горілчаний завод" с.Ковалівка, Монастириський район, Тернопільська область.

За участю представників сторін:

позивача: Нитка Р.О., довіреність № 2134 від 01.02.2007 р.

відповідача: Молень Р.Б., доручення № 69 від 31.03.2008 р.

роз’яснивши у розпочатому судовому засіданні представникам сторін права та обов’язки учасника господарського процессу згідно з ст.ст. 22, 29 ГПК України,

встановив:

Позивач - Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк України, м. Київ, в особі Тернопільського центрального відділення “Промінвестбанку”, м. Тернопіль, звернувся 03.03.2008 р. до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Відповідача – Державного підприємства “Ковалівський горілчаний завод”, с. Ковалівка, Монастириський район, Тернопільська область, про стягнення 200 000,00 грн. заборгованості по кредиту згідно кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 03-1/18 від 28.02.2007 р. за рахунок заставного майна.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що на підставі укладеного 28.02.2007 р. кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 03-1/18, Банк надав Позичальнику – Державному підприємству “Ковалівський горілчаний завод” кредит у сумі, що не може перевищувати 200 000,00 грн., для придбання ним сировини, матеріалів, оплати за електроенергію та інші виробничі потреби, зі строком повернення до 05.02.2008 р. , однак, в обумовлені договором строки та в порушення ст.ст. 1048 та 1054 ЦК України боржник своїх зобов’язань по кредитному договору не виконав, кредит в обумовлені договором строки не повернув.

Як стверджує Позивач, станом на 03.03.2008 р. (день звернення з позовом до господарського суду), суму заборгованості Відповідача за кредитним договором становила 200 000,00 грн.

Спираючись на те, що умови договору застави № 05-19 від 28.02.2007 р. надають Заставодержателю, яким є Банк, право одержати задоволення з вартості заставленого майна у разі невиконання Боржником зобов’язань за кредитним договором, Банк просить суд стягнути заборгованість у розмірі 200 000,00 грн. за рахунок заставленого майна Відповідача, а саме: власного майна ДП “Ковалівський горілчаний завод” - 586 дал. горілки “Тернопільська житня” 0,5 л., 564 дал горілки “Стандартна” 0,5 л., 602 дал. горілки “Естра” 0,5 л., 40 тис. шт. пляшки 45В5-500, заставною вартістю 237 760,00 грн., що знаходиться за адресою: с. Ковалівка, Монастириський район, Тернопільська область.

Ухвалою від 06.03.2008 р. порушено провадження та призначено розгляд справи о 11:20 год. 24 березня 2008 р.

У судовому засідання 24.03.2008 р. представник Позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач представника в судове засідання 24.03.2008 р. не направив, відзиву на позов не подав, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить підпис уповноваженого представника на повідомленні про вручення поштового відправлення.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався до 11-10 год. 02 квітня 2008 р.

У судовому засіданні 02.09.2008 р. представник Відповідача по суті позовних вимог не заперечив , але заявив клопотання про зупинення провадження по справі до винесення постанови Львівським апеляційним господарським судом по перегляду рішення господарського суду Волинської області № 2/110-92 від 17 грудня 2007 р.

Суд, заслухавши думку представників сторін, відмовив у задоволенні клопотання Відповідача, пославшись на те, що заявник не довів . що справа № 2/110-92 пов’язана із спором, який розглядається господарським судом Тернопільської області .

У відповідності до ст. 77 ГПК України у справі оголошувалась перерва до 12:00 год. 09 квітня 2008 р.

У судовому засіданні 09.04.2008 р. представник позивача підтримав вимоги, викладені в позовній заяві.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, оцінивши подані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.

28 лютого 2007 р. між Банком, як Кредитором, та Державним підприємством “Ковалівський горілчаний завод”, як Позичальником, був укладений кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 03-1/18, на виконання якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі, що не може перевищувати 200 000,00 грн. для придбання сировини, матеріалів, оплати за електроенергію та інші виробничі потреби, зі строком повернення до 05 лютого 2008 р. на умовах щомісячної сплати відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 17% річних.

Відповідно до п. 3.1 кредитного договору кредит надається Банком Позичальнику шляхом оплати протягом дії договору розрахункових документів (платіжних доручень) Позичальника безпосередньо з позичкового рахунку, відкритого Банком, на рахунки контрагентів Позичальника.

Спір виник внаслідок неналежного виконання Відповідачем, як Позичальником, зобов’язань по поверненню кредитору у розмірі 200 000,00 грн. до 05 лютого 2008 р.

Згідно ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і у відповідний термін, згідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як визначається ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням , завдатком.

Правовим наслідком невиконання зобов’язання, забезпеченого заставою, є набуття заставодержателем права звернути стягнення на предмет застави. ( ст. 589 ЦК України ).

За частиною 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором.

Кредитним договором та договором застави не встановлено іншого способу звернення стягнення на предмет застави , ніж рішення суду.

В силу ст. ст. 19, 20 Закону України “Про заставу” за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором –неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов’язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно з п. 5.1 Договору застави № 05-19 від 28 лютого 2007 р. Банк набуває право звернути стягнення на предмет застави - 586 дал. горілки “Тернопільська житня” 0,5 л., 564 дал горілки “Стандартна” 0,5 л., 602 дал. горілки “Естра” 0,5 л., 40 тис. шт. пляшки 45В5-500, заставною вартістю 237 760,00 грн., що знаходиться за адресою: с. Ковалівка, Монастириський район, Тернопільська область, за рішенням господарського суду.

Наявними у справі матеріалами підтверджується, і Відповідачем в порядку ст. 33,34 ГПК України не спростовується, та обставина, що отриманий кредит у розмірі 200 000, 00 грн. в порушення договору та усупереч ст.ст. 525, 526 ЦК України Державне підприємство “Ковалівський горілчаний завод” не повернуло .

При таких обставинах справи, доводи Позивача є переконливими, що надає підстави суду задовольнити позов про стягнення заборгованості за кредитом на суму 200 000,00 грн. шляхом звернення стягнення на заставне майно Відповідача і яким забезпечено виконання кредитного договору № 03-1/18 .

Судові витрати, які включають 2 000,00 грн. державного мита, 118 грн. витрат в оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

У судовому засіданні 09.04.2008 р. за заявою представника Відповідача оголошено повний текст рішення суду відповідно до ст. 85 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 15, 526, 527, 1054 ЦК України, ст. 193, 232 ГК України, ст.ст. 4, 22, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 116, 117 ГПК України, ст. 20 Закону України "Про заставу", Господарський суд

вирішив:

1.          Позов задовольнити.

2.          Звернути стягнення заборгованості Державного підприємства “Ковалівський горілчаний завод” (с. Ковалівка, Монастириського району, Тернопільської області, р/р 4508 в філії “Тернопільське центральне відділення Промінвестбанку”, МФО 338426, ід. код 32147811) за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 03-1/18 від 28.02.2007 р. в розмірі 200 000,00 грн. боргу по неповерненому кредиту на заставлене майно :

- 586 дал. горілки “Тернопільська житня” 0,5 л., 564 дал горілки “Стандартна” 0,5 л., 602 дал. горілки “Естра” 0,5 л., 40 тис. шт. пляшки 45В5-500, заставною вартістю 237 760,00 грн., що знаходиться за адресою: с. Ковалівка, Монастириський район, Тернопільська область., які перерахувати в користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку, вул. Шевченка, 12, м. Київ, від імені якого діє Тернопільське центральне відділення "Промінвестбанку", м. Тернопіль, вул. Танцорова, 11, .

3. Стягнути 2 118,00 грн. судових витрат з Державного підприємства “Ковалівський горілчаний завод” (с. Ковалівка, Монастириський район, Тернопільська область, р/р 4508 в філії “Тернопільське центральне відділення Промінвестбанку”, МФО 338426, ід. код 32147811 ) на користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку, (вул. Шевченка, 12, м. Київ), від імені якого діє Тернопільське центральне відділення "Промінвестбанку", (м. Тернопіль, вул. Танцорова, 11, ).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Л.В. Кропивна