ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2008 р.

№ 2-20/1986-2005

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кривди Д.С.,

суддів                       Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача: Формус Ю.В.

від відповідача: не з’явмвся

від третьої особи: Бовстуновська Т.С.

розглянувши касаційну скаргу Кооперативу “Лаванда”

на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 02.03.2006р.

у справі № 2-20/1986-2005 Господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом Кооперативу “Лаванда”

до Виконавчого комітету Лівадійської селищної ради

третя особа Кримська Республіканська організація профспілки працівників охорони здоров’я

третя особа Заміський дитячий оздоровчий табір “Ісари”

третя особа Житловий кооператив індивідуальних забудовників “Ісари”

третя особа Відділ Державної виконавчої служби Ялтинського міського управління юстиції

третя особа Комунальне підприємство “Ялтинське бюро технічної інвентаризації”

про визнання недійсними рішень, свідоцтв,

ВСТАНОВИВ:

Кооператив “Лаванда” звернувся до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Виконавчого комітету Лівадійської селищної ради про визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Лівадійської селищної ради від 13.11.2004р. № 211 “Про оформлення права власності на об’єкти нерухомості майна заміського дитячого оздоровчого табору “Ісари” ім. В.Коробкова по Ісарському шосе 5 в п. Куйбишево”, визнання недійсним свідоцтва про право власності, виданого на підставі оспорюваного акту.

Ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.10.2004р. за вищезгаданим позовом було порушено провадження у справі № 2-20/14760-2004.

Кооператив “Лаванда” звернувся до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Виконавчого комітету Лівадійської селищної ради про визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Лівадійської селищної ради від 04.06.2004р. № 108 “Про оформлення права власності на об’єкти нерухомості майна заміського дитячого оздоровчого табору “Ісари” ім. В.Коробкова по Ісарському шосе 5 в п. Куйбишево”, визнання недійсним свідоцтва про право власності, виданого на підставі оспорюваного акту.

Ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.10.2004р. за вищезгаданим позовом було порушено провадження у справі № 2-20/14761-2004.

Ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 09.11.2004р. справи № 2-20/14760-2004 та № 2-20/14761-2004 об’єднано в одну справу, якій присвоєно номер № 2-20/14760-2004.

Ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.11.2005р. (суддя М.І.Луцяк), залишеною без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 02.03.2006р. (судді: І.В.Антонова, Т.С.Видашенко, О.А.Латиніна), провадження у справі № 2-20/14760-2004 припинено.

Не погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, Кооператив “Лаванда” подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.11.2005р. та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 02.03.2006р. та направити справу на новий розгляд до Господарського суду Автономної Республіки Крим, мотивуючи свою вимогу тим, що господарським судом першої та апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу Кримська Республіканська організація профспілки працівників охорони здоров’я доводить безпідставність вимог кооперативу “Лаванда” та просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного господарського суду –без змін.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Кооперативу “Лаванда” не підлягає задоволенню.

Як вже було зазначено, позивач звернувся до господарського суду з позовом щодо визнання недійсними рішень відповідача від 04.06.2004р. № 108, від 13.11.2004р. № 211 щодо оформлення права власності на майно та виданих на підставі даних рішень свідоцтв про право власності.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. Таким чином приписами даної правової норми встановлено, що виконавчі комітети створювані радами є їх виконавчими органами та підконтрольні і підзвітні відповідним радам.

Отже, відповідач є органом місцевого самоврядування, який підзвітний Лівадійській селищний раді.

З метою належного забезпечення захисту права власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб до запровадження єдиної системи державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та введення в дію Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень Міністерством юстиції України 7 лютого 2002р. видано наказ за № 7/5 "Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно".

Приписами п. 1.1 та п. 1.2 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно" встановлено:

"Це Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (далі - Положення) визначає порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні і спрямоване на забезпечення визнання та захисту цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, активізації інвестиційної діяльності.

1.2. Положення діє на всій території України і є обов'язковим для виконання громадянами, міністерствами, іншими центральними і місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами й організаціями незалежно від форм власності.".

Особливості оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна визначені розділом 6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, який встановлює:

"Оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності: а) місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування: фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію; власникам спільних будівель, які на законних підставах зробили перебудову, прибудову, унаслідок чого змінилися належні їм частки. У разі, якщо співвласники не згодні змінити частки добровільно, це питання вирішується в судовому порядку; членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, товариства або об'єднання, які повністю внесли свої пайові внески; юридичним особам у разі внесення до статутного фонду об'єктів нерухомого майна їх засновниками; фізичним особам та юридичним особам, які в разі ліквідації (реорганізації) підприємства, об'єднання, організації отримали у власність у встановленому законодавством порядку нерухоме майно підприємства, об'єднання, організації, що ліквідовується; фізичним особам та юридичним особам, що вийшли зі складу засновників підприємства і за рішенням засновників (власників) отримали у власність об'єкт нерухомого майна, переданий їм за актом приймання-передавання; інвесторам, які у встановленому законодавством України порядку отримали у власність об'єкти нерухомого майна або його частини, побудовані за їх кошти, за наявності відповідного рішення місцевого органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, акта приймання-передавання об'єкта (частини) інвестору; реабілітованим громадянам, яким повернуто у власність належні їм об'єкти нерухомого майна з представленням рішень комісій з реабілітації про повернення цього майна; у разі виділення окремого будинку зі складу об'єкта нерухомого майна, що складається із двох або більше будинків (будівель); фізичним та юридичним особам при представленні договору про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна, акта про прийняття об'єкта в експлуатацію та акта приймання-передавання цього об'єкта; фізичним та юридичним особам на об'єкти нерухомого майна, які в установленому порядку переведені із житлових у нежитлові і навпаки, при наданні рішення відповідного органу; фізичним та юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують їх право власності на об'єкти нерухомого майна, крім правовстановлювальних документів, передбачених у додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Додатком 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого вищезгаданим наказом визначено Перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, до якого віднесено свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна, видані органами місцевого самоврядування та місцевими державними адміністраціями. Таким чином, свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна, видані, зокрема, органами місцевого самоврядування є правоустановлюючими документами.

Таким чином, приписами вищенаведених правових норм на органи місцевого самоврядування покладено обов’язок оформлення права власності на відповідні об’єкти нерухомого майна. І правовідносини щодо оформлення права власності на вищезгадані об’єкти є публічно-правовими.

Як вже було зазначено, Господарським судом Автономної Республіки Крим 27.10.2004р. було порушено господарське провадження у даній.

01.09.2005р. набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи, що дана справа є адміністративною справою, то відповідно до приписів п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України вона підлягала розгляду господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Отже, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком господарського суду апеляційної інстанції щодо правомірності припинення господарського провадження у даній справі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для скасування прийнятої господарським судом апеляційної інстанції постанови не вбачається.

Проте, справа підлягає направленню до суду першої інстанції для її розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Кооперативу “Лаванда” залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 02.03.2006р. у справі № 2-20/1986-2005 залишити без змін, справу направити до Господарського суду Автономної Республіки Крим для її розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Кривда Д.С.

судді Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.