ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

08 квітня 2008 р.           Справа 12/20-08

за позовом: Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідент.код 31301827)

до: Козятинського міського комунального підприємства теплових мереж "Козятинтеплоенерго" (22100, Вінницька обл., м. Козятин, вул. Червоноармійська, 31, ідент.код 05539011)

про стягнення 956929,46 грн.

Головуючий суддя

Cекретар судового засідання

Представники

позивача : Мацегорін А.О. -за довіреністю

відповідача : Коваль С.Л.

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про стягнення 956929,46 грн. заборгованості, що виникла в зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору № 06/05-2776ТЕ-1 від 30.12.05р. на постачання природного газу для вироблення теплової енергії, у тому рахунку: 711428,33 грн. основного боргу за отриманий природний газ, 148201,48 грн. інфляційних нарахувань, 59761,40 грн. пені за несвоєчасно проведені розрахунки, 37538,25 грн. 3% річних.

В судовому засіданні 08.04.08р. представник позивача позовні вимоги підтримав. Представники відповідача позовні вимоги визнали частково, з підстав викладених у відзиві № б/н від 04.03.08р., де зокрема зазначають, що суму основної заборгованості визнають повністю, та, враховуючи надзвичайно важкий фінансовий стан підприємства, просять зменшити розмір штрафних санкцій; суму нарахованої пені - не визнають.

З пояснень представників сторін та наданих матеріалів суд вбачає таке.

30.12.2005 року позивач та відповідач уклали договір на постачання природного газу для вироблення теплової енергії № 05/05-2776 ТЕ-1.

Згідно п.п. 1.1, 6.1 даного договору позивач зобов"язався передати у власність покупцю-відповідачу в 2006 році природний газ, а відповідач зобов"язався прийняти та оплатити газ та послуги з його транспортування грошовими коштами у такому порядку: перша оплата в розмірі 34% від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу проводиться не пізніше 10-го числа поточного місяця; подальші оплати проводяться плановими платежами по 33% від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу до 20 та 30 (31) числа поточного місяця.

Остаточний розрахунок за фактично спожиті та протранспортовані обсяги газу здійснюються на підставі акту приймання-передачі газу до 10 числа, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно даного договору позивач передав у власність відповідача природний газ, загальною вартістю 2409139,54 грн. Розрахунки відповідачем проведені частково в сумі 1697711,21 грн. Заборгованість станом на день розгляду справи становить 711428,33 грн.

Наведене стверджується:

- договором № 05/05-2776 ТЕ-1 від 30.12.2005 року з додатковими угодами;

- актами приймання передачі природного газу;

- платіжними дорученнями;

- іншими матеріалами справи.

Заслухавши представників сторін, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України (далі –ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов‘язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона - продавець передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач своє зобов’язання виконав не у повному обсязі, борг становить 711428,33 грн. Тому позовні вимоги щодо стягнення 711428,33 грн. підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведений позивачем розрахунок втрат від інфляції та 3% річних відповідає законодавству. З урахуванням наведеного позовні вимоги в частині стягнення втрат від інфляції та 3% річних підлягають задоволенню в сумах, відповідно 148201,48 грн. та 37538,25 грн.

Частиною 2 ст.193 ГК України встановлено, що порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Відповідно до п. 7.2 договору, в разі неоплати або несвоєчасної оплати у строки, зазначені у п. 6.1 даного договору покупець сплачує на користь постачальника, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми просроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Згідно з п. 7.5 договору неустойка нараховується постачальником протягом шести місяців, що передують моменту звернення з позовом.

Позивачем заявлено до стягнення 59761,40 грн. пені, нарахованої на суму заборгованості 711428,33 грн. за період з 01.08.07р. по 31.01.08р.

Відповідач проти стягнення пені заперечує, посилаючись на ст. 5 Закону України від 20.02.03р. № 554-ІV"Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію".

Відповідно до ч. 1 ст. 1 вказаного Закону заборгованість з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) (далі - житлово-комунальні послуги) наймачів жилих приміщень та власників жилих будинків або квартир (далі - громадяни), яка склалася на дату набрання чинності цим Законом перед надавачами житлово-комунальних послуг, реструктуризується на термін до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" на суму реструктуризованої заборгованості не нараховується пеня житлово-комунальним підприємствам на їх заборгованість перед постачальниками енергоносіїв, інших матеріальних цінностей, що використовуються для надання послуг.

Разом з тим, з наданих відповідачем копій договорів про реструктуризацію заборгованості (а.с. 16-178 т. 2) вбачається, що сума реструктуризованої заборгованості громадян по укладених відповідачем договорах на 01.08.07р. складала 42291,54 грн., на 01.09.07р. - 46764,02 грн., на 01.10.07р. - 47919,39 грн., на 01.11.07р. - 50548,41 грн., на 01.12.07р. - 52387,29 грн., на 01.01.08р. - 56138,48 грн.

Виходячи з наведеного, сума пені в межах заявлених позовних вимог має становити 55627,88 грн.

Відповідач у відзиві на позов також просить суд зменшити розмір штрафних санкцій, посилаючись на ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України, п. 3 ст. 83 ГПК України.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Враховуючи важке матеріальне становище відповідача, збитковість підприємства за 2007 рік, що стверджується звітом про витрати на виробництво та фінансові показники діяльності підприємства від надання послуг теплопостачання за 2007 рік, те, що основними споживачами відповідача є громадяни та бюджетні організації, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки (пені), яка підлягає стягненню з відповідача, на 50%, та стягнути з нього 27813,94 грн. пені.

В силу ст. ст. 43, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

На відповідача за правилами ст. 49 ГПК України покладаються понесені позивачем судові витрати пропорційно задоволеним вимогам з урахуванням суми, на яку зменшено пеню.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82, 83 п. 3, ст.ст. 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

Задовольнити клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Козятинського міського комунального підприємства теплових мереж "Козятинтеплоенерго" (22100, Вінницька обл., м. Козятин, вул. Червоноармійська, 31, ідент.код 05539011, р/р 3427 Приватбанк м. Вінниця, МФО 302689) на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідент.код 31301827, р/р 14 в ГОУ ПІБ України, МФО 300012) - 711428,33 грн. основного боргу за отриманий природний газ, 148201,48 грн. втрат від інфляції, 27813,94 грн. пені за несвоєчасно проведені розрахунки, 37538,25 грн. 3% річних, 9527,96 грн. витрат на сплату державного мита, 117,49 грн. витрат на інформаційно-технійчне забезпечення судового процесу.

В задоволенні 4113,52 грн. пені відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя

Повний текст рішення суду оформлено і підписано

відповідно до вимог ст.84 ГПК України 14 квітня 2008 р.