Господарський суд
Чернігівської області
РІШЕННЯ

29 лютого 2008 р.
справа № 12/83

Позивач:          Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний
банк України",  вул. Госпітальна,
12-г, м. Київ, 01011

В особі
Філії - Чернігівського облуправління Відкритого
акціонерного товариства "Державний ощадний банк України",  пр. Миру, 19, м. Чернігів, 14000

Відповідачі:          1) Державна виконавча служба у м.Ніжині та Ніжинському
районі,  вул. Заньковецької, 4, м.
Ніжин,Чернігівська область,16600

2). Відкрите акціонерне товариство
Акціонерний банк "Приватінвест" 14000, м. Чернігів, вул.
Преображенська, 2.

3). Приватний підприємець
ОСОБА_1АДРЕСА_1

Третя
особа,  яка не заявляє  самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачів, ОСОБА_2АДРЕСА_1

Предмет
спору: про звільнення майна з-під арешту

Суддя   Лавриненко Л.М.

Представники сторін:

позивач:
Мельчевська Ю.О.
довіреність № 3926 від 03.08.2007 представник

відповідач-1:
Кудра Є.А.
довіреність № 03-32/1915 від 28.02.2008 представник

відповідач-2:
Кожановський  М.Г. довіреність № 1 від 15.02.2008 представник

відповідач-3:
ОСОБА_1   -приватний підприємець

третя
особа: ОСОБА_1
довіреність № 420 від 05.02.2008 представник

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем  було подано позов про  звільнення з-під арешту заставного майна, а
саме: трикімнатної квартири, що розташована в АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 та
ОСОБА_2на праві власності, згідно свідоцтва про право власності на житло,
виданий органом приватизації при виконкомі Ніжинської міської ради 12.10.2000
року, а також нежитловоі будівлю магазину „ІНФОРМАЦІЯ_1”, що розташований за
адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу
нежитлової будівлі, посвідченого Ніжинською районною державною нотаріальною
конторою 14.06.2004 року за №1-745 та виключити з реєстру на відчуження.

Ухвалою суду від 25.02.2008 року, судом,
відповідно до ст. 24 Господарського процесуального кодексу України, було
залучено до участі у справі в якості відповідачів: 1) Відкрите акціонерне
товариство Акціонерний банк "Приватінвест"  та  2).
Приватного підприємця ОСОБА_1.

Також відповідно до ст. 27
Господарського процесуального кодексу України, було залучено в якості третьої
особи,  яка не заявляє  самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачів, ОСОБА_2.

Представники
сторін в судовому засіданні  надали
клопотання  про відмову здійснення
технічної фіксації судового процесу, які задоволено судом.

Представник
позивача в судовому засіданні  виклав
позовні вимоги.

Представник
відповідача -1, відповідача-2, відповідача-3 та третя особа проти позовних
вимог не заперечували.

Розглянувши
подані документи та матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників
сторін,  суд  встановив:

22.11.2004
року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк
України" таОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 504, відповідно до
умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 150 000 грн.

В
забезпечення виконання зобов”язань перед позивачем  по кредитному договору № 504 від 22.11.2004
року, а саме повернення позичальником ОСОБА_1 кредитних коштів, між позивачем
та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (іпотекодавці) 22.11.2004 року був укладений договір  іпотеки, згідно якого  іпотекодавці - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 передали  в іпотеку
нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, що розташована в АДРЕСА_1
(яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2на праві власності, згідно свідоцтва про право
власності на житло, виданий органом приватизації при виконкомі Ніжинської
міської ради 12.10.2000 року, зареєстрована Ніжинським МБТІ 12.10.2000 року і
записана в реєстрову книгу № 9215) та
нежитлову будівлю магазин „ІНФОРМАЦІЯ_1”, площею 107,1 кв.м., що
розташований за адресою: АДРЕСА_2 (належить ОСОБА_1, згідно договору
купівлі-продажу нежитлової будівлі, посвідченого Ніжинською районною державною
нотаріальною конторою 14.06.2004 року за №1-745, зареєстрована в Ніжинському
МБТІ 14.06.2004 року, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 3851128, номер запису 1 в книзі 1).

05.04.2006
року Державною виконавчою службою у м. Ніжині та Ніжинському районі була
винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу
господарського суду Чернігівської області № 12/48, виданого 14.03.2006 року про
стягнення з Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Ніжин на користь Відкритого
акціонерного товариства Акціонерного банку „Приватінвест” заборгованості по
кредиту  в сумі 40 000 грн.,
заборгованості по відсотках в сумі  20
600 грн., 606 грн. державного мита та 118 грн. витрат з інформаційно-технічного
забезпечення судового процесу.

12.04.2006
року в ході проведення виконавчих дій Державною виконавчою службою у м. Ніжині
та Ніжинському районі було винесено постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на все
нерухоме майно боржника -ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та
заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, в тому числі і майна, яке
знаходиться у заставі у Відкритого акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України" згідно
договору  іпотеки від 22.11.2004
року, укладеному між позивачем та ОСОБА_1 і ОСОБА_2, в забезпечення виконання
зобов”язань перед позивачем  по
кредитному договору № 504 від 22.11.2004 року, а саме повернення позичальником
ОСОБА_1 кредитних коштів.

Відповідно
до ч.1 ст. 52 Закону України “Про виконавче провадження” стягнення на
заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Згідно
з ч. 3 ст. 52 цього ж Закону для задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у
разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з
боржника коштів або у разі, коли вартість предмета застави перевищує розмір
заборгованості боржника заставодержателю.

Тобто,
однією з обставин, що визначають порядок дій органу ДВС при вирішенні питання
щодо задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, та звернення
стягнення на заставлене майно боржника є в тому числі - співставлення  виникнення
права застави та винесення рішення суду на користь стягувачів, які не є
заставодержателями  або  визначення вартості заставленого майна.

Як
вбачається з матеріалів справи , рішення господарського суду Чернігівської
області   по справі № 12 48 про
стягнення з  приватного підприємця
ОСОБА_1  на користь Відкритого
акціонерного товариства Акціонерного банку „Приватінвест” заборгованості по
кредиту 40 000 грн., заборгованості по відсотках 20 600 грн., 606 грн.
державного мита та 118 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу, було  прийнято  02.03.06р., тобто  після виникнення у позивача права застави,
згідно  договору іпотеки від 22 листопада
2004р.

За
таких обставин, на момент  арешту майна
ОСОБА_1,   право застави у банку виникло
до винесення судового рішення на користь
Відкритого акціонерного товариства Акціонерний банк
"Приватінвест" (відповідач 2 по справі).

Відповідно
до наданого  банком розрахунку
заборгованості по кредитному
договору  № 504 від 22.11.04р..
заборгованість  ОСОБА_1  станом на 01.02.08р.  становила 212849,26 грн , в тому числі по
кредиту -150000 грн, та по відсотках 62849,26 грн.

Як  слідує із наданих  позивачем актів оцінки заставного майна ,
ринкова  вартість  квартири, що знаходиться  на АДРЕСА_1
становить 133810 грн без врахування 20 % ПДВ., ринкова  вартість
нежитлової  будівлі  „ магазину „ІНФОРМАЦІЯ_1” , що знаходиться   вАДРЕСА_2 -
14970 грн  без врахування  20% ПДВ.

Таким
чином , вартість  предмету іпотеки не
перевищує  розмір  заборгованості  боржника перед застоводержателем.

На
момент розгляду справи реалізація арештованого майна відповідачем-2 Відкритим
акціонерним товариством  Акціонерний банк
"Приватінвест" не призначалась.

Приписами  ч. 4 ст. 52
Закону України „Про виконавче провадження” встановлено, що про звернення
стягнення на заставлене майно  для  задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше
наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало
відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює
заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення
заставленого майна з-під арешту.

В
порушення ч. 4 ст. 52  Закону України
„Про виконавче провадження” державний виконавець не повідомив позивача про
звернення стягнення на заставлене майно
для  задоволення вимог стягувачів,
які не є заставодержателями.

Враховуючи,
що відповідно до Договору іпотеки від 22.11.2004 року, укладеному в
забезпечення виконання зобов”язань перед позивачем  по кредитному договору № 504 від 22.11.2004
року,ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було передано в іпотеку
нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, що розташована в
АДРЕСА_1  та  нежитлову будівлю магазин „ІНФОРМАЦІЯ_1”,
площею 107,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2, і   право застави виникло  до винесення судом рішення про стягнення з
боржника коштів  та вартість предмета
застави не  перевищує розмір
заборгованості боржника заставодержателю, суд доходить висновку, що   на вищевказане майно не може бути  звернено стягнення  для задоволення  вимог стягувачів, які не є  заставодержателями.

За
таких обставин позовні вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають
задоволенню.

Відповідно
до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України , витрати  по сплаті державного мита та  на інформаційно - технічне забезпечення
судового процесу  суд покладає на  Приватного
підприємця ОСОБА_1.

Керуючись
ст.ст. 34, 52,59 З акоун України  „Про
виконавче провадження”, ст.ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити   повністю.

2
Звільнити з-під арешту, накладеного Постановою державного виконавця державної
виконавчої служби  у м. Ніжин та
Ніжинському районі про арешт майна боржника та оголошення заборони на його
відчуження від 12.04.2006 року,  заставне
майно, а саме: трикімнатну квартиру, що розташована в АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_1 та ОСОБА_2на праві власності, згідно свідоцтва про право власності на
житло, виданий органом приватизації при виконкомі Ніжинської міської ради
12.10.2000 року, а також на житлову будівлю магазин ІНФОРМАЦІЯ_1, що
розташований за адресою, АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1 згідно договору
купівлі-продажу не житлової будівлі, посвідченого Ніжинською районною державною
нотаріальною конторою 14.06.2004 року за №1-745.

3.
Стягнути з  Приватного   підприємця ОСОБА_1,  АДРЕСА_1,
код НОМЕР_1на користь Відкритого
акціонерного  товариства  "Державний ощадний банк України",
вул. Госпітальна 12, м. Київ 1,01011
(р/р в ОПРВ ОБУ м. Чернігів , МФО  353553, код 09353504 ) 85 грн. держмита та
118  грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ
видати після набрання рішенням суду законної сили.

Суддя                                                                                  Л.М.
Лавриненко

Рішення оформлено
відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано
03.03.2008 року.

Суддя
Л.М.
Лавриненко

03.03.08