ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.04.08

Справа № 17/186-08.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумиагроцукор» в особі ліквідатора Солдаткіна Сергія В‘ячеславовича

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Птахорадгосп «Мирний»

про стягнення 50 000 грн. 00 коп..

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача Солдаткін І.В.

Від відповідача не з‘явився

СУТЬ СПОРУ: Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 50 000 грн. 00 коп. попередньо перерахованих позивачем на виконання умов укладеного між сторонами договору поставки №150/12 від 10.12.2004 р., а також стягнути судові витрати по справі.

Позивач подав суду заяву про збільшення позовних вимог від 24.03.2008 р. №2/3 та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1 735 833 грн. 36 коп. попередньо перерахованих позивачем на виконання умов укладеного між сторонами договору поставки №150/12 від 10.12.2004 р., а також стягнути судові витрати по справі.

Відповідач в судове засідання не з‘явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивач жодного разу не звернувся до нього для погодження графіків поставок продукції по договору. Крім того, подав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв‘язку з неможливістю призначити представника для участі в судовому засіданні. Суд відмовляє в задоволенні клопотання у зв‘язку з його необґрунтованістю, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача та дослідивши наявні докази по справі, суд встановив:

Постановою господарського суду Сумської області від 20.03.2007 р. по справі №8/603-06 за заявою кредитора – Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вікторія» в особі ліквідатора Полякова С.М. до боржника – Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумиагроцукор» позивача визнано банкрутом, а ліквідатором призначено арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія В‘ячеславовича.

10.12.2004 р. між ТОВ «Сумиагроцукор» і ВАТ «Птахорадгосп «Мирний» був укладений договір №150/12, відповідно до умов якого відповідач зобов‘язувався поставити позивачу продукцію (яйця курячі) загальною кількістю 14 064 865 шт. згідно умов договору.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що ціна продукції становить 00 грн. 37 коп. за одне яйце.

Згідно п. 5.5. Договору оплата загальної вартості продукції здійснюється шляхом 100% попередньої оплати в строк до 29.12.2004 р.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору позивач перерахував відповідачу 5 204 000 грн. 00 коп., відповідач, в свою чергу повернув позивачу 3 468 166 грн. 64 коп., що підтверджується копіями банківських виписок (а.с. 10-33).

27.08.2007 р. позивач надіслав на адресу відповідача лист №73-8/475-06 з вимогою про повернення грошових коштів в сумі 1 735 833 грн. 36 коп. по договору №150/12 від 10.12.2004 р.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідач до цього часу не повернув грошові кошти в сумі 1 735 833 грн. 36 коп. та не надав відповіді на вказаний лист.

Відповідно до п. 2.2. Договору кількість окремих партій поставки визначається в затверджених сторонами графіках постачання, які підписуються Сторона не пізніше 30 числа місяця, що передує місяцю, в якому буде здійснюватися постачання продукції.

Згідно п. 3.2. Договору продукція постачається протягом строку дії Договору у відповідності до Графіків постачання. Датою постачання вважається дата передачі продукції позивачу, яка зазначається у накладних.

Зі змісту п. 3.4. Договору вбачається, що постачання товару здійснюється партіями, відповідно до Графіків постачання, які укладаються у відповідності до п. 2.2. Договору.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які графіки постачання продукції, складання яких є обов‘язковим згідно умов договору.

Крім того, договором не обумовлено порядок повернення суми попередньої оплати, а лише встановлений обов‘язок відповідача поставити відповідну кількість продукції позивачу згідно суми попередньої оплати.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх доводів і заперечень, а відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які за законодавством мають підтверджуватися певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що позивач не надав суду належних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, тому позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

У відповідності до п. п. “а” п.2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” зі змінами та доповненнями, із заяв майнового характеру, державне мито сплачується в розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менше 6 (шести) неоподаткованих мінімумів доходів громадян (102 грн. 00 коп.) і не більше 1 500 (тисячі п’ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян (25 500 грн. 00 коп.).

Заявою від 24.03.2008 р. №2/3 позивачем збільшено позовні вимоги на 1 685 833 грн. 36 коп., але до неї не додано належних доказів сплати державного мита, суд вважає за необхідне стягнути з позивача в доход державного бюджету 16 858 грн. 33 коп. державного мита.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумиагроцукор» (40030, м. Суми, вул. Привокзальна, 25, 203, код 32778725) в доход державного бюджету м. Суми (р/р 0002 в УДК в Сумській області, МФО 837013, код ЗКПО 23636315, код 22090200, символ 095) 16 858 грн. 33 коп. державного мита.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя            О.В. КОВАЛЕНКО