ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.08 Справа № 24/36 (4/2183-4/252)

За позовом: Закритого акціонерного товариства „Автопорт-Краковець-Глонік”, смт.Краковець Яворівського району Львівської області

До відповідача: Відкритого акціонерного товариства „Кредобанк”, м.Львів

Про стягнення 189 741,31грн.

Суддя Хабіб М.І.

Секретар Савченко Ю.А.

Представники:

Від позивача –Осипович В.М. - представник

Від відповідача – Кметь О.М. - представник

Суть спору: Позов заявлено про стягнення 285 106,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ухвалою господарського суду Львівської області від 02.01.2003року порушено справу №6/5-4/3 про банкрутство позивача та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Грошові вимоги відповідача на суму 4 224 778,10грн. внесено до реєстру вимог кредиторів, який затверджений судом 07.07.2005р. Постановою господарського суду Львівської області від 20.09.2005р. позивача визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Гулу Я.О. Під час дії мораторію за період з 30.09.2005р. по 30.12.2005р. відповідачем самостійно списано з поточного рахунку позивача кошти в сумі 285 106,00грн. На думку позивача, під час дії мораторію у відповідача не було жодних правових підстав для списання коштів. Як на підставу позовних вимог позивач посилається на ст.ст.1,12,23 Закону України „ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” ( далі –Закон) та ст.1212 ЦК України.

В заяві від10.11.2006р. за 133-01/11 позивач зменшив позовні вимоги і просить стягнути з відповідача 189 741,31грн., списаних на підставі платіжного документа № 1313694 від 09.12.2005р.

Відповідач проти позову заперечує з тих підстав, що рішенням господарського суду Львівської області від 18.03-13.04.2004р. у справі № 3/166-9/439 визнано недійсним статут ЗАТ „Автопорт-Краковець-Глонік” і скасовано його державну реєстрацію. На підставі цього рішення утворено ліквідаційну комісію, головою якої призначено представника ТзОВ „Автопорт-Краковець” п. Бубу Є. І., який надав згоду на відчуження майна ЦМК за умови, що всі кошти будуть використані для погашення заборгованості ЗАТ „Автопорт-Краковець-Глонік” перед банком за кредитами. Відповідач вважає списання коштів правомірним, оскільки реалізація майна боржника відбулась поза процедурою ліквідації у справі про банкрутство і сам Закон не містить чіткої вимоги, що саме ліквідатор у справі про банкрутство повинен розділити кошти банкрута і скерувати їх на погашення вимог кредиторів.

В поясненні від 24.04.2008р. позивач, посилаючись на ст.25 Закону України „ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, не погоджується із доводами відповідача.

В судовому засіданні оголошувались перерви: 01.04.2008р. - до 24.04.2008р.; 24.04.2008р. –до 20.05.2008р.

За письмовим клопотанням сторін, суд вийшов за межі строку розгляду спору, встановленого ст. 69 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 02.01.2003року порушено справу №6/5-4/3 про банкрутство позивача та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. 07.07.2005р. судом затверджено реєстр вимог кредиторів. Кредиторські вимоги відповідача на суму 4 224 778,10грн. внесено до першої черги реєстру вимог кредиторів. Постановою господарського суду Львівської області від 20.09.2005р.( із змінами, внесеними ухвалою господарського суду Львівської області від 21.09.2005р.) позивача визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Гулу Я.О.

Рішенням господарського суду Львівської області від 18.03-13.04.2004р. у справі № 3/166-9/439 за позовом ТзОВ „Автопорт –Краковець” визнано недійсним статут ЗАТ „Автопорт-Краковець-Глонік” , скасовано його державну реєстрацію, створено ліквідаційну комісію, головою якої призначено представника ТзОВ „Автопорт-Краковець” п. Бубу Є. І., та зобов”язано комісію здійснити всі дії, передбачені законодавством, в порядку, встановленому для ліквідації суб”єктів господарювання.

09.12.2005р. платіжним документом №1313694 відповідач самостійно списав з поточного рахунка позивача кошти в сумі 189741,31грн. ( в т.ч. ПДВ), про що свідчить виписка банку за 27.01.2006р.Як вбачається із матеріалів справи, списання коштів з рахунка позивача здійснено відповідачем за рахунок коштів від продажу заставного майна з метою погашення заборгованості ЗАТ „Автопорт-Краковець-Глонік” за кредитним договором від 02.06.2000р., який був забезпечений заставою згідно із договором від 03.06.2000р., відповідно до умов якого в заставу був переданий цілісний майновий комплекс об”єктів першої черги інфраструктури автопорта „Краковець”.

Списання коштів проведено без відома і без розпорядження ліквідатора банкрута - ЗАТ „Автопорт-Краковець-Глонік”.

Як пояснили представники сторін в судовому засіданні, інших вимог до позивача, ніж ті, що включені до реєстру вимог кредиторів, відповідач не мав.

Крім того, судом встановлено, що рішенням господарського суду Львівської області від 05.12.2006р. у справі №4/2183-4/252 задоволені позовні вимоги ЗАТ „Автопорт-Краковець-Глонік” про стягнення з ВАТ „Кредобанк” 189 741,31грн. безпідставно отриманих коштів. На виконання цього рішення 12.02.2007р. був виданий наказ, який на даний час виконаний, підтвердженням чого є виписка банку з рахунка клієнта від 12.09.2007р., згідно із якою 13.08.2007р. на рахунок позивача поступили від відповідача кошти в сумі 191 756,72 ( 189 741,31 грн. основного боргу, 1897,41грн. державного мита та 118,00 витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу). Постановою Вищого господарського суду України від 07.10.2007р.скасовано рішення господарського суду Львівської області від 05.12.2006р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.06.2007р. у справі 4/2183-4/252, у зв”язку з чим справу було передано на новий розгляд.

Як пояснив представник відповідача в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи, відповідач не звертався із заявою про поворот виконання рішення господарського суду Львівської області від 05.12.2006р. у справі №4/2183-4/252, яке скасоване, наказ на повернення стягнутих сум не видавався.

Дослідивши всі обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону, мораторій на задоволення вимог кредиторів –це зупинення виконання боржником грошових зобов”язань, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов”язань, застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Згідно із ст.12 Закону, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства. Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство та не поширюється на задоволення вимог кредиторів, що здійснюється ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому ст.31 цього Закону. При цьому, погашення вимог кредиторів здійснюється з єдиного ліквідаційного рахунку банкрута за розпорядженням ліквідатора банкрута.

Статтею 25 Закону встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження ( в числі інших), зокрема:

-          виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

-          виконує повноваження керівника ( органів управління) банкрута;

-          здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом

Посадові особи банкрута зобов”язані передати ліквідатору упродовж 15 днів з дня його призначення бухгалтерські та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності.

З аналізу вищенаведених норм випливає, що під час ліквідаційної процедури у справі про банкрутство розпорядження коштами та майном банкрута здійснює ліквідатор; задоволення кредиторських вимог, які включені до реєстру вимог кредиторів, окремо від провадження у справі про банкрутство, не може здійснюватися

Саме така позиція Вищого господарського суду України викладена в рекомендаціях від 04.06.2004р. № 04-5/1193 „ Про деякі питання практики застосування Закону України „ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”. Зокрема, в п.8.5 зазначено, що в силу колізії між нормами Закону та нормами Законів України „ Про іпотеку” і „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень”, які набули чинності з 01.01.204р., в частині регулювання правового становища кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника, у зв”язку із порушенням провадження у справах про банкрутство, судам слід виходити із системного тлумачення норм наведених вище законів та враховувати наступне.

До внесення відповідних змін до Закону стягнення на предмет застави в порядку, передбаченому Законом України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” і Законом України „ Про іпотеку” окремо від провадження у справі про банкрутство не може здійснюватися задоволення кредиторських вимог, забезпечених заставою, оскільки встановлення у Законі особливого порядку задоволення майнових вимог до боржника не припускає задоволення цих вимог в індивідуальному порядку ( мораторій на задоволення вимог кредиторів передбачає припинення заходів на забезпечення виконання зобов”язань окремих кредиторів.

Задоволення вимог кредиторів, забезпечених заставою ( іпотекою), має здійснюватися за правилами, встановленими Законом.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач заявив кредиторські вимоги, які були забезпечені заставою, у справі про банкрутство позивача . Ці вимоги включені судом до першої черги реєстру вимог кредиторів. Проте, після введення дії мораторію у справі про банкрутство ЗАТ „Автопорт-Краковець-Глонік” №6/5-4/3, рішенням господарського суду Львівської області від 18.03-13.04.2004р. у справі № 3/166-9/439 визнано недійсним статут ЗАТ „Автопорт-Краковець-Глонік” , скасовано його державну реєстрацію, створено ліквідаційну комісію, головою якої надано згоду на реалізацію заставного майна ЗАТ „Автопорт-Краковець-Глонік” поза межами справи про банкрутство. Для погашення заборгованості по кредиту, сума якої включена до реєстру кредиторських вимог, відповідачем були списані кошти з поточного рахунка позивача, які надійшли від реалізації заставного майна.

Як зазначено вище, в силу Закону погашення вимог кредиторів здійснюється з єдиного ліквідаційного рахунку банкрута за розпорядженням ліквідатора банкрута.

Отже, списання відповідачем коштів з поточного рахунку позивача поза межами справи про банкрутство без згоди і розпорядження ліквідатора у справі про банкрутство, для погашення кредиторських вимог, заявлених у справі про банкрутство, суперечить Закону.

Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи ( потерпілого) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно), зобов”язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї статті застосовуються також д вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов”язанні.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні підлягають до задоволення.

З огляду на те, що спір виник з вини відповідача, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи те, що на виконання рішення господарського суду Львівської області від 05.12.2006р. у справі №4/2183-4/252, яким позовні вимоги про стягнення з ВАТ „Кредобанк” 189 741,31грн. безпідставно отриманих коштів задоволені, 12.02.2007р. був виданий наказ, який на даний час виконаний, однак, в подальшому, 07.10.2007р. постановою Вищого господарського суду України рішення господарського суду Львівської області від 05.12.2006р. та постанова Львівського апеляційного господарського суду від 21.06.2007р. у справі 4/2183-4/252, скасовані, у зв”язку з чим справу було передано на новий розгляд, а також, що відповідач (боржник) не звертався із заявою про поворот виконання рішення, наказ на повернення стягнутих сум не видавався, з метою запобігання повторного стягнення коштів з відповідача. на виконання даного рішення наказ не видавати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 36, 43, 49, 69, 77, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Кредобанк”, ідент. код 09807862, адреса: 79026, м.Львів, вул. Сахарова,78, на користь Закритого акціонерного товариства „Автопорт-Краковець-Глонік”, ідент. код 30123374, смт.Краковець Яворівського району Львівської області, вул. Шухевича, 4, -189 741,31грн. безпідставно отриманих коштів, 1897,41 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя                                                                                           Хабіб М.