ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

12.06.08 р. Справа № 20/277

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Центральних електричних мереж, м.Горлівка

до відповідача Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу”, м.Донецьк, в особі регіонального управління експлуатації Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу”

про стягнення 2255309,05 грн.

скарга на дії підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області

Суддя Донець О.Є.

В судовому засіданні брали участь:

від позивача Флом І.В. – за довіреністю

від відповідача Філімонов А.Ю. – за довіреністю

від ВДВС не з’явився

СУТЬ СПРАВИ:

До господарського суду Донецької області звернулося Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Центральних електричних мереж, м.Горлівка із позовом до Державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню „Укрпромводчормет”, м.Донецьк, в особі структурного підрозділу Горлівського районного управління, м.Горлівка, про стягнення 2255309,05 грн. за договором № 30 на користування електричною енергією від 01.10.1996р.

Рішенням суду від 10.12.2007 р. здійснено в порядку процесуального правонаступництва заміну відповідача – Державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню „Укрпромводчормет”, м.Донецьк, в особі структурного підрозділу Горлівського районного управління, м.Горлівка, його правонаступником - Комунальним підприємством „Компанія „Вода Донбасу”, м.Донецьк, в особі регіонального управління експлуатації Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу”, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Центральних електричних мереж, м.Горлівка, до Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу”, м.Донецьк, в особі регіонального управління експлуатації Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу” задоволені повністю.

Після набрання рішенням законної сили судом видано відповідний наказ.

Відповідач по справі звернувся до суду із скаргою № 03/599 від 12.03.2008р. на дії підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби головного управління юстиції в Донецькій області (далі-ВДВС), у якій просить суд визнати неправомірними дії підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області відносно винесення постанов про відкриття виконавчого провадження № 3/50-8П та № 3/49-8П від 27.02.2008р. про стягнення з Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу” виконавчого збору, також просить скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження № 3/50-8П та № 3/49-8П від 27.02.2008р. про стягнення з Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу” виконавчого збору у сумі 225530,90 грн. та 2267,10 грн. В обґрунтування своєї скарги надав суду лист № 3/50-8п від 27.02.2008р.; постанову № 3/50-8п про стягнення з боржника збору від 27.02.2008р.; лист № 3/49-8п від 27.02.2008р.; постанову № 3/49-8п про стягнення з боржника збору від 27.02.2008р.

Відповідач по справі надав суду уточнення своїх вимог за скаргою № 02/1167 від 23.05.2008р., у яких просить суд визнати неправомірними дії підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області відносно винесення постанов № 3/50-8п та № 3/49-8п від 27.02.2008р. про стягнення з КП „Компанія „Вода Донбасу” виконавчого збору та визнати зазначені постанови недійсними.

ВДВС надав суду заперечення на скаргу № 3/50-8П від 27.05.2008р., у яких посилається на те, що 16.01.2008р. наказ надійшов до підрозділу, у зв’язку з чим у відповідності до вимог Закону України „Про виконавче провадження” 21.01.2008р. державним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження №3/49-8п та № 3/50-8п, вказані постанови були отриманні боржником 29.01.2008р. 22.01.2008р. у відповідності до вимог ст. 49 Закону України „Про виконавче провадження” виконавчі провадження по виконанню вказаних виконавчих документів були об’єднанні у зведене виконавче провадження про що, винесена відповідна постанова. Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження, боржнику було запропоновано добровільно виконати вимоги виконавчих документів щодо сплати сум боргу, але боржником вони виконані не були. В подальшому відповідно до ст. 46 Закону України „Про виконавче провадження”, 27.02.2008р. державним виконавцем були винесені постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, та копії постанов направлені боржнику, які були отримані ним 03.03.2008р. У зв’язку з чим вважає, що винесення постанов про стягнення виконавчого збору не суперечать вимогам діючого законодавства та просить суд залишити скаргу без задоволення.

Статтею 46 Закону України „Про виконавче провадження” передбачено, що у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - громадянина і в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - з боржника - юридичної особи.

Відповідно до ст. 30 Закону України „Про виконавче провадження”, державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону.

Оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору не містить даних про те, що державний виконавець пересвідчився у отриманні боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та у вжитті ним заходів з добровільного виконання рішення суду.

Суду не надано доказів повного виконання рішення суду по даній справі та фактичного стягнення з боржника присуджених сум.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи що підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області не були спростовані посилання боржника на його неправомірні дії, документально факт виконання рішення суду по справі № 20/277 не обґрунтований, скаргу Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу”, м.Донецьк слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 30, 46 Закону України „Про виконавче провадження”, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу”, м.Донецьк, в особі відокремленого підрозділу Єнакіївського регіонального виробничого управління Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу”, – задовольнити.

Визнати недійсними постанови підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області № 3/49-8п та № 3/50-8п від 27.02.2008р. про стягнення з КП „Компанія „Вода Донбасу” виконавчого збору.

Суддя Донець О.Є.

Надруковано 4 прим.

1. позивачу по справі 2. відповідачу по справі

3. ВДВС

4. у справу

Вик. Марченко Ю.О.