ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.08                                                                                 Справа № 23/1пн

Суддя Воронько В.Д. розглянувши матеріали за позовом

Державного підприємства - Виробничого об’єднання "Луганський верстатобудівний завод", м. Луганськ,

до Міського комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації",

м. Луганськ

про визнання права власності

від позивача : Віскунов О.В., дов. № 18 від 03.12.07.

від відповідача: Дудник К.М., дов. б/н від 03.10.07.

Позивачем заявлено вимоги про визнання права державної власності на об‘єкти нерухомого майна.

По справі відповідно до ст.77 ГПК України оголошена перерва з 06.05.07. до 07.05.07.

Розглянувши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

ДП BO "Луганський верстатобудівний завод" відповідно до Статуту є державним підприємством яке засноване на державній власності і підпорядковане Міністерству машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України.

Згідно з Указом Президента України від 25.07.97. № 701 "Про утворення Міністерства промислової політики України" правонаступником прав і обов'язків ліквідованого Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України є Міністерство промислової політики України.

Ухвалою Арбітражного суду Луганської області від 23.07.98. відносно позивача порушено провадження у справі № 12/130б про банкрутство. Підприємство знаходиться в процедурі санації. Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.11.05. керуючим санацією підприємства призначено арбітражного керуючого Воронько О.О.

Відповідно до п.5.1. Статуту позивача, майно підприємства становлять основні фонди та оборотні кошти, а також цінності, вартість яких відображається у самостійному балансі. Майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві повного господарського відання. Здійснюючи право повного господарського відання підприємство володіє, користується та розпоряджається майном на свій розсуд, вчиняючи до нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству (п.5.2. Статуту). Джерелами формування майна підприємства відповідно до п.5.3. Статуту є майно, передане йому органами державного управління, майно набуте на підставах, не заборонених законодавством та інше.

3 1987 року на балансі позивача знаходиться будівлі та споруди побудовані та введені в експлуатацію за рахунок позивача, розташовані за адресою:

- м. Луганськ, пров. Красноармєйскій, 4д: Склад заготівок № 274 (літ.А-1) з прибудовами (літ.А1-1, А2-1), загальною площею 1136,8 кв.м.;

- м. Луганськ, пров. Красноармєйскій, 4з: Виробнича будівля № 106 (літ.А-1) з вхідним ґанком (літ.а), артезіанська свердловина №3 (літ.Б), огорожа №1, загальною площею 138,0 кв.м.

16.04.08. року позивач звернувся до відповідача з заявою № 711 про реєстрацію права власності на нерухоме майно яке є предметом спору.

Рішенням від 18.04.08. № 15/43-1607 відповідач відмовив в реєстрації права власності на зазначені об'єкти нерухомості, з посиланням на те, що подані документи не відповідають вимогам "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно" щодо реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У зв‘язку з цим позивач 23.04.08. звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач проти позову не заперечив.

Враховуючи обставини справи, надані матеріали, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст.136 ГК України встановлено, право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. (ст.317 ЦК України).

Згідно ст.326 ЦК України, в державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" управління об'єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Суб'єктами управління об'єктами державної власності є міністерства та інші органи виконавчої влади (ч. І ст.4 Закону України "Про управління об'єктами державної власності").

Відповідно ст.32 ГПК України доказами в господарському процесуальному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність або відсутність обставин, які обґрунтовують вимоги й заперечення осіб, які приймають участь у справі, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються судом на підставі письменних і речовинних доказів, пояснень сторін, третіх осіб висновків експертів й інших осіб які приймають участь у справі.

Відповідно до ст.36 ГПК України, письмовими доказами є документи та матеріали, які містять у собі відомості про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Акти приймання в експлуатацію завершеного будівництвом будівлі складу заготівок (акт № 389 від 20.12.88.), будівлі № 106 (акт № 369 від 10.07.87.), інвентарні карточки обліку основних засобів позивача і данні які в неї відображені, а також довідки про балансову приналежність майна є належним доказом та підтвердженням того, що майно яке є предметом позовних вимог, належить позивачу на законних підставах.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють комунальні підприємства, бюро технічної інвентаризації відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", яке затверджене наказом Міністерства юстиції України від 28.01.03. № 6/5 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 28.01.03. за № 66/7387.

Таким чином, позов слід визнати обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача згідно поданої ним заяви.

У судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати право власності за державою Україна в особі Верховної ради України (балансоутримувач - державне підприємство виробниче об'єднання „Луганський верстатобудівний завод", м. Луганськ, вул. Почтовая, 1, ідентифікаційний код 14311005), на об'єкти нерухомості, розташовані за адресою:

- м. Луганськ, пров. Красноармєйскій, 4д: Склад заготівок № 274 (літ.А-1) з прибудовами (літ.А1-1, А2-1), загальною площею 1136,8 кв.м.;

- м. Луганськ, пров. Красноармєйскій, 4з: Виробнича будівля № 106 (літ.А-1) з вхідним ґанком (літ.а), артезіанська свердловина № 3 (літ.Б), огорожа № 1, загальною площею 138,0 кв.м.

3. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення 08.05.08.

Суддя В.Д. Воронько