ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
_______________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

"29" квітня 2008 р.                                         Справа № 9/182/44/9

Позивач:          Акціонерний комерційний помислово-інвестиційний банк (ЗАТ), пров. Шевченка 12,Київ,01000

Відділення Промінвестбанку в м.Чернігів, , пр. Перемоги 133,Чернігів,14038

Відповідач:          ВАТ "Науково виробниче підприємство "Інтернет технології та електронні комунікації", , вул. Одинцова 17а,Чернігів,14000

Третя особа:          Товариство з обмеженою відповідальністю "РА-ТЕЛ", ,

вул. Одинцова 17а, м. Чернігів, 14000

Предмет спору: про стягнення заборгованості 149786,3 грн.

Суддя С.М. Івченко

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

позивача: Зінченко С.В. довіреність № б/н від 21.03.2007 начальник юридичного відділу філії "Відділення Промінвестбанку в м. Чернігові"

Відповідача: не з"явився

Рішення прийнято після перерви,згідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 20.09.2006р. порушено провадження по даній справі за позовом АКПІБ (ЗАТ) "Промінвестбанк" в особі Філії "Чернігівського Центрального відділення Промінвестбанку" до Відкритого акціонерного товариства “Науково-виробниче підприємство “Інтернет технології та електронні комунікації”, третя особа - ТОВ "РА-ТЕЛ" про стягнення згідно до договору № 214-04 за період з 23.02.2006р. по 18.09.2006р. 149 786,3 грн., з яких 100295,89 грн. заборгованості по відсотках, 6400,00 грн. комісійна винагорода за управління кредитної лінії, 43090,41 грн. пені , шляхом звернення стягнення на заставне майно - нежитлову будівлю, загальною площею 3373,8 кв.м., що знаходиться за адресою м.Чернігів, вул. Одинцова,б.17А.

Вищезазначеною ухвалою провадження у справі було зупинене у зв"язку з порушеною проти відповідача справою про банкрутство 9/122б. Ухвалою суду від 14.04.2008р. провадження у справі було поновлено у зв"язку з прийняттям в межах справи про банкрутство ухвали про затвердження реєстру кредиторів.

Представник позивача в судовому засіданні 29.04.2008р., відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, надав заяву про зміну позовних вимог та просить припинити провадження по стягненню простроченої заборгованості по кредитному договору, нараховану за період з 23.02.2006 р. по 07.03.2006 р., що становить 11583,56 грн., в т.ч. 5786,30 грн. процентів,800 грн. комісії, 4997,26 грн. пені за прострочку повернення кредиту і стягнути з відповідача 94509,59 грн. заборгованості по відсотках,5600 грн. комісійної винагороди за управління кредитної лінії,38093,15 грн. пені за прострочку повернення кредиту, шляхом звернення стягнення на заставне майно - нежитлову будівлю, загальною площею 3373,8 кв.м., що знаходиться за адресою : м.Чернігів, вул. Одинцова, б.17 А, заставною вартістю 3121991 грн. Позивачем також подано суду витяг з протоколу №140/2 від 25.01.2007 р. спільного засідання Спостережної Ради та Правління Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку в підтвердження факту перейменування філії "Чернігівського Центрального відділення Промінвестбанку" на філію "Відділення Промінвестбанку в м.Чернігів".

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

2

Сторони були своєчасно попереджені про час та місце проведення судового засідання, але відповідач та третя особа повноважних представників в судове засідання не направили, витребуваних судом документів суду не надали. Нез’явлення в судове засідання повноважного представника відповідача та третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вказана у клопотанні відповідача причина неявки представника(відрядження керівника та неможливість направлення іншого представника) не може бути визнана поважною. . Рішення приймається за наявними у справі документами на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання позивача про заміну його процесуальним правонаступником підлягає задоволенню, філія "Чернігівського Центрального відділення Промінвестбанку " підлягає заміні його правонаступником - філією "Відділення Промінвестбанку в м.Чернігів".

10.06.2004р. між позивачем та ТОВ „РА-ТЕЛ” (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача) було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 214-04, згідно якого позивач взяв на себе зобов’язання надати позичальнику кредит в сумі 800000 грн. для забезпечення поточної діяльності підприємства, поповнення обігових коштів, а позичальник повернути кредит, сплачувати відсотки, пеню у строк та в порядку, що встановлені договором, а також сплачувати комісійну винагороду за управління кредитною лінією.

В забезпечення виконання позичальником зобов’язань по кредитному договору № 214-04 від 10.06.2004р., між позивачем та відповідачем - ВАТ „Науково-виробниче підприємство „Інтернет технології та електронні комунікації”(Іпотекодавець), яке виступає майновим поручителем за позичальника (ПП „ПАН КОМ”) було укладено 10.06.2004р. іпотечний договір., який посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Крайчинським В.М. та зареєстрованого в реєстрі № 1664.

Згідно статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов’язку боржників, кредитор в праві вимагати виконання обов’язку частково так і в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і кожного з них окремо.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позивач виконав взяті на себе зобов’язання та надав позичальнику кредит в сумі 800 000 грн. шляхом оплати платіжних доручень позичальника з позичкового рахунку.

Згідно п. п. 3.2 Договору відповідач зобов’язаний був сплачувати банку відсотки за користування коштами в розмірі 22 % річних.

Як вбачається із матеріалів справи, позичальник відсотки за користування кредитом за період з 23.02.2006 року по 18.09.2006 року не сплатив, заборгованість по відсотках за даний період становить 100295,85 грн.

Згідно п.3.3 кредитного договору, позичальник взяв на себе зобов”язання сплачувати комісійну винагороду щомісячно протягом п”яти банківських днів з дати її нарахування. Нарахування комісійної винагороди здійснюється щомісячно в перший робочий день наступного за попереднім місяцем.

Як вбачається з матеріалів справи позичальник свої зобов’язання по сплаті комісійної винагороди, в порушення п. 3.3. договору не виконав. Заборгованість позичальника по комісійній винагороді за управління кредитом за період з 23.02.2006р. по 18.09.06р. становить 6400 грн.

У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач також просить стягнути з відповідача відповідно до п. 5.3. договору пеню в сумі 43090,41грн. за прострочку сплати відсотків за користування кредитом за вищевказаний період.

3

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов’язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов’язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов’язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Пунктом 5.3. кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне повернення кредиту, оплати відсотків за неправомірне користування кредитом відповідач зобов’язаний сплатити позивачу пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення та нараховується щоденно.

07.03.2006р. Господарським судом Чернігівської області було порушено провадження по справі № 9/122б/53б/37б про визнання Відкритого акціонерного товариства “Науково-виробниче підприємство “Інтернет технології та електронні комунікації” банкрутом.

26.04.2006р. у офіційному друкованому виданні було опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство , у зв”язку з чим конкурсні кредитори могли протягом тридцяти днів подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника.

Позивач звернувся з заявою по справі про банкрутство про визнання грошових вимог в сумі 2 044 107,17грн., яка була визнана судом та ухвалою від 18 березня 2008 р. включена в реєстр кредиторів до 1 черги задоволення як таких, що забезпечені заставою майна боржника.

Ухвалою суду від 14.04.2008р. було виправлено описку в ухвалі від 18.03.2008 р. шляхом заміни суми визнаних грошових вимог філії "Відділення Промінвестбанку в м.Чернігів" з 2044107,17 грн. на 2054101,69 грн.

Подана позивачем заява про зміну позовних вимог підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Грошові вимоги в сумі 2 054 101,69 грн., заявлені в межах справи №9/122б/53б/37 б про банкрутство відповідача включають і суму заборгованості , що виникла в період до порушення справи про банкрутство , а саме 11583,56 грн., стягнення якої є предметом позову по справі №9/182/44/9.

Враховуючи викладене, провадження по справі в частині стягнення 11583,56 грн. підлягає припиненню, оскільки є рішення господарського суду , яким вирішено господарський спір між тими ж сторонами і з того самого спору .

Статтею 20 Закону України «Про заставу»передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов’язання, забезпеченого заставою, воно не було виконано.

Статтею 589 Цивільного кодексу України також передбачено, що у разу невиконання зобов’язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Положення п.5.2.3. договору застави передбачено, що за рахунок коштів, що отримані внаслідок реалізації предмету іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги, щодо відшкодування у повному обсязі витрат, понесених ним під час звернення стягнення та реалізації предмету іпотеки, у тому числі по сплаті державного мита та інші господарські витрати, а також витрати по утриманню, збереженню предмету іпотеки, якщо таке збереження та утримання проводилось за рахунок Іпотекодержателя.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача щодо заборгованості за період з 07.03.06р. по 18.09.06р. є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення 94509,59 грн. заборгованості по відсотках, 5600 грн. комісійної винагороди за управління кредитної лінії, 38093,15 грн. пені за прострочку повернення кредиту,1382,03 грн. держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення шляхом звернення стягнення на заставне майно - нежитлову будівлю, загальною площею 3373,8 кв.м., що знаходиться за адресою : м.Чернігів, вул.Одинцова, б.17А, заставною вартістю 3121991 грн. згідно іпотечного договору від 10.06.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Крайчинським В.М., зареєстрованого в реєстрі № 1664.

4

Керуючись ст. ст. 525, 526, 543,546, 549, 589, 598, 599, 651, 1046, 1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, ст. 20 Закону України «Про заставу», ст.ст. 22, 49, 75, п.4 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині стягнення заборгованості за період з 23.02.2006р. до 07.03.2006р в сумі 11583,56 грн. припинити.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Науково-виробниче підприємство „Інтернет технології та електронні комунікації” 14030, м. Чернігів, вул. Одинцова, 17А (рахунок № 2792 в філії "Відділення Промінвестбанку в м.Чернігів", МФО 353456, ) на користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) 01000, м. Київ, пров. Шевченка, 12 (р/р 290979025 в філії "Відділення Промінвестбанку в м. Чернігів, код Банку 353456, ) 94509,59грн. заборгованості по відсотках, 38093,15 грн. пені за прострочку сплати відсотків, 5600 грн. комісійної винагороди за управління кредитної лінії, 1382,03 грн. державного мита та 118 грн. витрат за інформаційно–технічне забезпечення судового процесу шляхом звернення стягнення на заставне майно –нежитлову будівлю загальною площею 3373,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Одинцова, 17-а., заставною вартістю 3 121 991 грн., згідно іпотечного договору від 10.06.2004р., посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Крайчинським В.М., зареєстрованого в реєстрі № 1664.

4. Повернути Акціонерному комерційному промислово-інвестиційному банку (закрите акціонерне товариство ) в особі філії "Відділення Промінвестбанку в м.Чернігів" зайво сплачене держмито в сумі 115 грн. 83 коп.

5.Наказ на примусове виконання рішення та довідку на повернення держмита видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя С.М. Івченко

29.04.08