ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.03.2008

Справа №2-7/2450-2008А

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальні «Екологічні системиКриму» (99009, м. Севастополь, Нахімовський район, вул. Каспійська, 64, ідентифікаційний код 32992916)

До відповідача: Новофедорівської селищної ради (Сакський район, смт. Новофедорівка, вул. Героїв, 2)

Про визнання протиправною відмови.

Суддя господарського суду АР Крим І. І. Дворний

Секретар судового засідання В. Є. Євген’єва

представники:

Від позивача – Поставничий Ю. М., предст., дов. від 25.02.2008.

Від відповідача – Гончаров Ю. О., предст.. дов. №103/03-16 від 19.02.2008 р.

Суть адміністративної справи:

Товариство з обмеженою відповідальні «Екологічні системи Криму» звернулося до Господарського суду АР Крим з позовом, в якому просить визнати протиправною відмову Новофедорівської селищної ради в погодженні позивачу місця розташування земельної ділянки площею 0,5 га, розташованої на землях Новофедорівської селищної ради в західній частині смт. Новофедорівка з південного заходу ПСК «Русалочка», для комерційного використання, під будівництво та обслуговування рекреаційного комплексу, яка викладена в листі №93/03-16 від 15.02.2008 р.

При цьому позивач посилається на те, що вказаною відмовою були порушені права Товариства з обмеженою відповідальні «Екологічні системи Криму», передбачені статтею 5 Земельного кодексу України, позаяк ним були виконані всі умови, передбачені статтею 151 Земельного кодексу України в якості обов’язкових для погодження місця розташування земельної ділянки, а відповідачем, без наявності будь-яких підстав для цього, було відмовлено у відповідному погодженні.

У судовому засіданні відповідач просив відмовити в задоволені позову, проте письмові заперечення на позов не надав.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи судом не вбачається.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

встановив:

Листом №08/10/07-58 від 08.10.2007 р. Товариство з обмеженою відповідальні «Екологічні системи Криму» звернулося до Новофедорівської селищної ради з проханням надати дозвіл на погодження місця розташування земельної ділянки площею 0,5 га, розташованої на землях Новофедорівської селищної ради в західній частині смт. Новофедорівка з південного заходу ПСК «Русалочка», для комерційного використання, під будівництво та обслуговування рекреаційного комплексу.

Розглянувши вказану заяву, Новофедорівська селищна рада листом №267/03-16 від 11.10.2007 р. доручила Голові комісії з вибору земельних ділянок Новофедорівської селищної ради, Начальнику Сакського районного відділу земельних ділянок, начальнику відділу містобудування, архітектури та ЖКГ Сакської райдержадміністрації, Головному державному санітарному лікарю Сакського району, Начальнику Сакської державної екологічної інспекції, Начальнику інспекції Республіканського комітету з охорони культурної спадщини протягом двох тижнів з моменту отримання цього доручення надати до Новофедорівської селищної ради висновки про погодження місця розташування об’єкту на земельній ділянці площею 0,5 га, на землях не наданих у власність чи постійне користування в межах населеного пункту, розташованих на землях Новофедорівської селищної ради.

Так, підстави та порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами визначені главою 19 Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Органами місцевого самоврядування, що приймають такі рішення, є сільські, селищні та міські ради, включаючи ради міст Києва та Севастополя. Повноваження цих органів по прийняттю рішень про передачу відповідних земельних ділянок у власність обо надання їх в користування, визначені в 2-й та 3-й главах Земельного кодексу України.

Повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст встановлено ст. 12 Земельного кодексу України, відповідно до вимог якої відповідним радам надано право розпорядження землями територіальних громад; передавати земельні ділянки з комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, відповідно до цього кодексу; надавати земельні ділянки у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу.

Відповідно до ст. 151 Земельного кодексу України юридичні особи, зацікавлені у вилученні (викупі) земельних ділянок, зобов’язані до початку проектування погодити із власниками землі і землекористувачами та сільськими, селищними, міськими радами, державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, Кабінетом Міністрів України і Верховною Радою України місце розташування об’єкта, розмір земельної ділянки та умови її вилучення (викупу) з урахуванням комплексного розвитку території, який би забезпечував нормальне функціонування на цій ділянці і прилеглих територіях усіх об’єктів, умови проживання населення і охорону довкілля. Вибір земельних ділянок для розміщення об’єктів проводиться юридичними особами, зацікавленими у їх відведенні. Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування зобов’язані в порядку, визначеному законодавством України, надавати інформацію юридичним особам, зацікавленим у відведенні земельних ділянок, щодо можливих варіантів розміщення об’єктів відповідно до затвердженої містобудівної документації та документації із землеустрою. Порядок вибору земельних ділянок для розміщення об’єктів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Погодження місць розташування об'єктів, розмірів передбачуваних для вилучення (викупу) земельних ділянок та умов їх відведення провадиться відповідними сільськими, селищними, міськими радами, державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, Кабінетом Міністрів України відповідно до їх повноважень щодо вилучення цих ділянок, а також Верховною Радою України (ч. 3 ст. 151 Земельного кодексу України).

Згідно з частинами 5-7 статті 151 Земельного кодексу України юридичні особи, зацікавлені у вилученні (викупі) земельних ділянок, звертаються з клопотанням про погодження місць розташування об'єктів до відповідної сільської, селищної, міської ради, місцевої державної адміністрації. Клопотання щодо об'єктів, вилучення яких провадиться Кабінетом Міністрів України, подаються до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Севастопольської міської державної адміністрації. До клопотання додаються необхідні матеріали та розрахунки. Відповідна сільська, селищна, міська рада чи місцева державна адміністрація згідно із своїми повноваженнями розглядає клопотання і в п'ятиденний строк з дня реєстрації направляє його разом з матеріалами, передбаченими частиною п'ятнадцятою цієї статті, на розгляд органів земельних ресурсів, природоохоронних, територіальних органів виконавчої влади з питань лісового господарства і санітарно-епідеміологічних органів, органів містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини. Зазначені органи протягом двох тижнів з дня одержання клопотання надають свої висновки відповідній сільській, селищній, міській раді чи місцевій державній адміністрації, які з урахуванням одержаних висновків протягом десяти днів приймають рішення про погодження місця розташування того об'єкта, під який мають право самостійно вилучати земельну ділянку, або мотивоване рішення про відмову.

Причому частиною 15 зазначеної статті передбачено, що матеріали погодження місця розташування об'єкта повинні включати: викопіювання з генерального плану або іншої містобудівної документації населеного пункту, копію плану земельної ділянки з нанесенням на ній варіантів розміщення об'єкта із зазначенням загальної площі, яку необхідно вилучити. Зазначаються також склад угідь земельної ділянки, що вилучається, та умови її відведення.

З матеріалів справи вбачається, що 30.10.2007 р. був складений акт вибору та обстеження земельної ділянки, який був погоджений з відповідними держаними органами та службами міста (а. с. 7-).

Крім того, позивачем були отримані усі необхідні погодження, зокрема:

-          висновком казенного підприємства «Південекогеоцентр» державної геологічної служби Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №05-373 від 19.11.2007 р. було погоджено місце розташування земельної ділянки під розміщення локальних очисних споруд для рекреаційного комплексу сезонної дії, розташованої в західній частині смт. Новофедорівка, в 350 м від урізу води Чорного моря;

-          19.11.2007 р. Сакським районним відділом земельних ресурсів був виданий позитивний висновок про погодження місця розташування для розміщення рекреаційного комплексу Товариства з обмеженою відповідальні «Екологічні системи Криму» в смт. Новофедорівка на території Новофедорівської селищної ради Сакського району;

-          Управлінням екологічної інспекції Західно-Кримського регіону 26.11.2007 р. був виданий позитивний висновок №04-13, яким було погоджено розміщення земельної ділянки загальною площею 0,5000 га для розміщення рекреаційного комплексу в смт. Новофедорівка на території Новофедорівської селищної ради Сакського району при дотриманні певних умов;

-          28.11.2007 р. Сакською районною санітарно-епідеміологічною станцією листом №2513 було попередньо погоджено розміщення земельної ділянки загальною площею 0,5 га для розміщення рекреаційного комплексу позивача;

-          Відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Сакської районної державної адміністрації був наданий висновок №914 від 19.11.2007 р., в якому вказано, що земельна ділянка загальною площею 0,5000 га придатна до використання відповідно до цільового призначення – для будівництва та обслуговування рекреаційного комплексу при дотриманні певних умов.

Крім того, на замовлення позивача Приватним підприємством «Стройагропроект» було розроблено містобудівне обґрунтування можливості розміщення рекреаційного комплексу в смт. Новофедорівка Сакського району АР Крим.

Листом №29/11/07-87 від 29.11.2007 р. позивач звернувся до Новофедорівської селищної ради Сакського району з проханням затвердити акт вибору та обстеження земельної ділянки та містобудівне обґрунтування для будівництва та обслуговування рекреаційного комплексу.

Проте, відповідач листом №93/03-16 від 15.02.2008 р. повідомив Товариству з обмеженою відповідальні «Екологічні системи Криму» про неможливість надання позивачу запитуваною земельної ділянки без зазначення обставин, які стали підставою для такої відмови.

З цього приводу суд вважає за необхідне повідомити наступне.

Стаття 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» серед основних принципів здійснення місцевого самоврядування передбачає, зокрема, принцип законності. Принцип законності визнається судом таким, що кореспондується зі статтями 1 і 8 Конституції України, які визначають Україну як правову державу та закріплюють державний принцип верховенства права. Крім того, стаття 19 Конституції України встановлює, що органи місцевого самоврядування діють на підставі діючого законодавства та у межах повноважень й шляхом, передбаченим Конституцією України та нормативно-правовими актами. Додержання принципу законності передбачає також прийняття суб’єктами владних повноважень законних актів, тобто певної форми актів, виданих у визначеному порядку компетентними органами в межах їх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Аналогічне положення міститься в ст. 144 Конституції України, якою передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов’язковими до виконання на відповідній території.

Проте, відповідач не надав суду доказів того, що ним було прийнято відповідне рішення (як акт владного волевиявлення) за результатом розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальні «Екологічні системи Криму» про погодження місця розташування земельної ділянки, у той час як згідно зі статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, не надав відповідач також доказів наявності обставин, що унеможливлюють або утруднюють погодження місця розташування земельної ділянки площею 0,5 га, розташованої на землях Новофедорівської селищної ради в західній частині смт. Новофедорівка з південного заходу ПСК «Русалочка», для комерційного використання, під будівництво та обслуговування рекреаційного комплексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Відповідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 16 статті 151 Земельного кодексу України передбачено, що у разі відмови власника землі або землекористувача, сільської, селищної, міської ради, органів державної влади у погодженні місця розташування об'єкта ці питання вирішуються у судовому порядку.

У разі задоволення позову щодо оскарження відмови власника землі або землекористувача, сільської, селищної міської ради, органів державної влади у погодженні місця розташування об'єкта рішення суду є підставою для розробки проекту відведення земельної ділянки (ч. 17 ст. 151 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.3 ст.3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема:

- підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- з використанням повноваження з метою, якою це повноваження надано;

- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Проте, судом встановлено, що дії Новофедорівської селищної ради по відмові в погодженні місця розташування запитуваної позивачем земельної ділянки без наявності будь-яких обґрунтованих підстав для цього, не відповідають вищенаведеним приписам статті 3 КАС України.

Частиною 3 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

У той же час, в частині 4 зазначеної статті акцентується, що позовна заява може містити, крім визначених частиною третьою цієї статті, інші вимоги на захист прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням наведеного суд вважає, що порушені права позивача на користування земельною ділянкою, гарантовані статтею 14 Конституції України, підлягають захисту шляхом визнання протиправною відмови Новофедорівської селищної ради в погодженні позивачу місця розташування земельної ділянки площею 0,5 га, розташованої на землях Новофедорівської селищної ради в західній частині смт. Новофедорівка з південного заходу ПСК «Русалочка», для комерційного використання, під будівництво та обслуговування рекреаційного комплексу, яка викладена в листі №93/03-16 від 15.02.2008 р.

Судовий збір у розмірі 3,40 грн. у порядку ч. 1 ст. 94, п. 1, 2 ч. 3 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, п.п. „б” п. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

У порядку п. 3 ст. 160, п. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України вступна та резолютивна частини постанови оголошені та підписані у судовому засіданні 20.03.2008 р. Повний текст постанови складений та підписаний 24.03.2008 р.

Приймаючі до уваги викладене, керуючись ст. ст. 158 – 163, п. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Новофедорівської селищної ради (Сакський район, смт. Новофедорівка, вул. Героїв, 2) в погодженні Товариству з обмеженою відповідальні «Екологічні системи Криму» (99009, м. Севастополь, Нахімовський район, вул. Каспійська, 64, ідентифікаційний код 32992916) місця розташування земельної ділянки площею 0,5 га, розташованої на землях Новофедорівської селищної ради в західній частині смт. Новофедорівка з південного заходу ПСК «Русалочка», для комерційного використання, під будівництво та обслуговування рекреаційного комплексу, яка викладена в листі №93/03-16 від 15.02.2008 р.

3. Стягнути з Державного бюджету України (р/р 0002 в банку одержувача: Управління держказначейства в АР Крим, МФО 824026, одержувач: Держбюджет, м. Сімферополь, ОКПО 34740405) на користь Товариства з обмеженою відповідальні «Екологічні системи Криму» (99009, м. Севастополь, Нахімовський район, вул. Каспійська, 64, ідентифікаційний код 32992916) 3,40 грн. витрат зі сплати судового збору.

Виконавчий лист видати після вступу постанови в законну силу за заявою сторони, на користь якої ухвалено рішення.

Судом роз’яснено сторонам положення ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно якої Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов’язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дійсну Постанову направити на адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.