ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.08 Справа № 11/64

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Легуцькому І.А.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Іралко”, м.Самбір

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо комерційного підприємства „Гранула”, м.Львів

Про стягнення заборгованості в розмірі 35000грн.

Представники:

Від позивача –Тарнавський - предст. доручення б/н від 26.03.2008року

Від відповідача - не з’явився

Сторонам, які беруть участь у справі, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть спору:

Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю „Іралко” про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо комерційного підприємства „Гранула” 35000,00грн. боргу.

Від здійснення технічного запису судового процесу сторона відмовилась.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідно до статті 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

В процесі розгляду справи суд встановив наступне:

На підставі укладеної між сторонами договору № 18/07-01 від 18 липня 2007року відповідач протягом 2,5 місяців після його підписання повинен був розробити технічну документацію та виготовити пресформ для виготовлення пінопластової упаковки, провести монтаж, накладку та запуск в експлуатацію пресформ, виготовити потрібну кількість пінопластової упаковки і передати її позивачу(п.6.3).

На підставі виставлених рахунків та у відповідності до п. 3.3 договору позивачем було здійснено попередню оплату 23.07.2007року на суму 10000,00грн. (рах. № СФ-0000077 від 19.07.2007року-попередня оплата за експериментальні зразки упаковки) та 30.07.2007року (рах. № СФ-0000077 від 19.07.2007року –оплата за проектування та монтаж преса для упаковки) на суму 25000,00грн. Однак, жодного зі своїх зобов’язань відповідач не виконав. Загальна сума авансової оплати становить 35000,00грн.

Оскільки свої зобов’язання відповідач не виконав, позивач звернувся до нього із листом-вимогою № 296/07 від 11.10.2007року про розірвання договору та повернення коштів. Відповідач відповіді на претензію не надав, внаслідок чого позивач звернувся до суду із позовом про примусове стягнення сплаченої суми.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника сторони, суд вважає позовні вимоги підтвердженими матеріалами справи та такими що підлягають до задоволення повністю з огляду на наступне:

18 липня 2007року сторони уклали договір № 18/07-01 відповідно до якого відповідач зобов’язався виконати для позивача певні роботи, за що позивач здійснив відповідно до п.3.3 договору переоплату.

З огляду, на те, що в порушення умов договору позивач не отримав замовленої продукції, він просить суд повернути йому в примусовому порядку сплачену суму.

Відповідно с.2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попереньої оплати товару, не передав товару у встановлений строк, покупець має право вимагати передавання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, коли продавець одержав суму попередньої оплати, а при цьому не передав товар покупцю відповідно до умов договору у встановлений строк, покупець згідно закону має право вимагати від продавця передання оплачених товарів, або повернення суми попередньої оплати. Тобто у покупця виникає можливість пред’явлення до продавця альтернативних вимог - або передати обумовлені договором товари, за які вже була здійснена попередня оплата, або вимагати сплаченої за товар суми. Право вибору належить покупцеві.

Згідно частини 2 ст.509 ЦК України, зобов’язання виникають з підстав, вказаних у ст. 11 ЦК України, у тому числі з угод, передбачених законом, а також із угод, хоча і не передбачених законом, але не суперечних йому. Виникнення прав та обов’язків пов’язано з юридичними фактами, які підтверджують виникнення між сторонами правовідносин. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, у силу яких позивач здійснив переоплату в сумі 35000,00грн., а відповідач зобов’язався виготовити експериментальні зразки упаковки та проектування і монтаж преса для упаковки передати їх позивачу.

Згідно статті 193 ч. 7 ГК України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідач при наданих йому правах та можливостях позов не заперечив, доказів оплати не подав.

Ст. 33 ГПК України, зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК)

Судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 116 ГПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо комерційного підприємства „Гранула”, м.Львів, вул. Личаківська, 165/7 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Іралко”, м.Самбір, вул. Промислова, 20 () 35000,00грн. основного боргу, 350,00грн. держмита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України

Суддя                                                                                           Сало І.А.