ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"03" квітня 2008 р.

справа № 5020-9/005

За позовом Дочірньої компанії “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” в особі філії “Управління магістральних газопроводів “Харківтрансгаз”

до Державного підприємства “Кримські генеруючи системи” Севастопольської ТЕЦ

про стягнення 201 293,50 грн.

суддя Рибіна С. А.

представники сторін:

позивач –Єфімова К.В., довіреність ВКС № 609633 від 19.12.2007;

відповідач –Казарьян В.С., довіреність № 1 від 08.01.2008.

Суть спору:

Дочірня компанія “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” в особі філії “Управління магістральних газопроводів “Харківтрансгаз” звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовом до Державного підприємства “Кримські генеруючи системи” Севастопольської ТЕЦ про стягнення 201 293,50 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем зобов'язань за договором на транспортування природного газу № 634 від 18.10.2005, тому просить стягнути з відповідача на свою користь 201 293,50 грн., в тому числі: суму основного боргу в сумі 170974,01 грн., 17574,42 грн. – пені, 9597,27 грн. - сума інфляційного відшкодування, 3147,80 грн. –санкції у вигляді 3 % річних. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

В ході розгляду справи позивач надав суду заяви про зміну суми позовних вимог в частині стягнення санкцій (а.с. 43-46), остаточно просить стягнути основний борг із санкціями, а саме: 12491,04 грн. –пені (вх. № 6120), 11532,28 грн. - сума інфляційного відшкодування, 3594,06 грн. –санкції у вигляді 3 % річних (вх. № 4070).

Відповідач надав суду відзив (вх. № 6119) та усно в судовому засіданні 03.04.2008 пояснив, що основний борг перед позивачем в заявленому розмірі він визнає повністю Позовні вимоги в частині стягнення фінансових санкцій не визнає з тих підстав, що частково санкції нараховані за межами встановлених строків давності.

Крім того, зобов’язання не виконувалися відповідачем внаслідок форсмажорних обставин (активізація обвалу в районі Севастопольської ТЕЦ), тому згідно п. 9.1 Договору він звільняється від відповідальності за невиконання обов’язків за договором.

В порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України судовий розгляд відкладався.

В порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору продовжений головою суду ухвалою від 04.03.2008.

Згідно ст. ст. 20, 22, 811 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні представникам сторін роз'яснені процесуальні права та обов'язки.

За клопотанням представників сторін, відповідно до статті 10 Конституції України, статті 10 Закону України “Про судоустрій України”, пояснення та клопотання по справі надавалися ними російською мовою.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази, суд встановив:

18.10.2005 між Дочірньою компанією “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” в особі філії “Управління магістральних газопроводів “Харківтрансгаз” (далі - ДП “Укртрансгаз” НАК “Нафтогаз України”) в особі заступника директора УМГ “Харківтрансгаз” (Трансгаз) та Державним підприємством “Кримські генеруючи системи” Севастопольської ТЕЦ (далі - ДП “Кримські генеруючи системи” Севастопольська ТЕЦ) (Споживач) був укладений договір на транспортування природного газу № 634 (далі –Договір).

Згідно пункту 1.1 Договору предметом договору є надання послуг з транспортування природного газу.

Відповідно до пунктів 2.4, 4.1 Договору послуги з транспортування газу оформлюються Споживачем і Трансгазом актами про надання послуг з транспортування природного газу за відповідний місяць.

Згідно пункту 4.2 Договору, акти про виконання робіт з транспортування природного газу за відповідний місяць складаються до 5-го числа місяця, наступного за звітним. Акти є підставою для проведення розрахунків.

Згідно пунктів 7.1, 7.2 Договору оплата послуг з транспортування природного газу здійснюється Споживачем шляхом попередніх платежів не менш 50 % до першого числа та останні 50 % від планових обсягів на місяць, до 15 числа місяця, у якому надаються послуги по транспортуванню, на розрахунковий рахунок Трансгазу.

Остаточні розрахунки за послуги, що були надані у звітному місяці, здійснюються Споживачем на підставі двосторонніх актів на послуги з транспортування газу грошовими коштами шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Трансгазу у термін до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Пунктом 8.2 Договору сторони передбачили відповідальність за несвоєчасну оплату послуг з транспортування газу у терміни, встановлені пунктом 7.2 Договору, у вигляді пені в розмірі 0,5 % від суми заборгованості, але не більше встановленої подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки. Пеня нараховується починаючи з 11 числа місяця, наступного за звітним.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги з транспортування природного газу за період з жовтня по грудень 2006 року в обсязі 11638,493 тис. м3 на загальну суму 175974,01, що підтверджується актами виконаних робіт з транспортування природного газу від 31.10.2006, 31.11.2006, 31.12.2006 (а.с. 24-26).

Відповідач за надані послуги сплатив частково, в розмірі 5000,00 грн., у зв’язку з чим у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 170974,01 грн.

Сума заборгованості відповідачем в добровільному порядку не сплачена, у зв’язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду із позовом про стягнення суми боргу та нарахованих на неї санкцій.

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, прийнятого 16.01.2003 та пункту 4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України дані кодекси застосовуються до правовідносин, що виникли після набрання ними чинності, тобто після 01.01.2004.

Правовідносини між сторонами виникли після 01.01.2004, тому при розгляді спору суд керується Цивільним кодексом України в редакції 2003 року та Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог діючого законодавства, одностороння відмова від виконання зобов’язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідач в добровільному порядку суму заборгованості за договором не сплатив, у зв’язку з чим заборгованість за надані послуги з транспортування природного газу в розмірі 170974,01 грн. підлягає стягненню з ДП “Кримські генеруючи системи” на користь ДП “Укртрансгаз” НАК “Нафтогаз України”.

Позивач просить стягнути з відповідача суму інфляційного відшкодування в розмірі 11532,28 грн., 3 % річних в розмірі 3594,06 грн. та пені в розмірі 12491,04 грн. Суд вважає вимоги позивача підлягаючими задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна прийняти всі міри, необхідні для належного виконання зобов’язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, повинен сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних за весь час прострочки.

Згідно ст. 546, ст. 549, п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно пункту 8.2 Договору у випадку затримки оплати Споживач сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,5 % від суми заборгованості, але не більше встановленої подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки.

Перевіривши уточнений розрахунок інфляційного відшкодування, 3 % річних та пені керуючись вищезазначеними нормами, суд встановив, що розрахунок зроблений з додержанням вимог діючого законодавства, пеня розрахована із врахуванням строків позовної давності, у зв’язку з чим суд визнає вимоги позивача щодо стягнення інфляційного відшкодування в розмірі 11532,28 грн., 3 % річних в розмірі 3594,06 грн. та пені в розмірі 12491,04 грн. такими, що підлягають задоволенню.

Не може бути прийнято судом довід відповідача про наявність форсмажорних обставин з тих підстав, що заборгованість відповідача виникла у жовтня-грудні 2006 року, а надзвичайна ситуація виникла у травні 2007 року.

Розглянув надані сторонами докази, керуючись ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив, що дії відповідача щодо визнання позову не суперечать діючому законодавству та не порушують прав та законних інтересів других осіб.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на відповідача витрати по сплаті державного мита і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 78, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства “Кримські генеруючи системи” в особі Севастопольської ТЕЦ (юридична адреса: 95000, місто Сімферополь, вул. Монтажна, буд. 1, , р/р 6014 в ПІБ м. Севастополя, МФО 324515) на користь Дочірньої компанії “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (61001, м. Харків, МСП, вул. Культури, б. 20-А, , п/р 0001 в ХОФ АКБ СР “Укрсоцбанк” м. Харків, МФО 351016) 200695,30 грн., з яких: сума основного боргу в розмірі 170974,01 грн., інфляційне відшкодування в 11532,28 грн., 3 % річних в розмірі 3594,06 грн. та пені в розмірі 12491,04 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 1985,91 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя С.А. Рибіна

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано 08.04.2008

Розсилка:

1. позивач –ДК “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” в особі філії “Управління магістральних газопроводів “Харківтрансгаз” (61001, м. Харків, МСП, вул. Культури, б. 20-А)

2. відповідач –ДП “Кримські генеруючи системи” Севастопольської ТЕЦ (99704, м. Севастополь, вул. Ангарська, б. 10; 95000, місто Сімферополь, вул. Монтажна, буд. 1) –2 примир.

3. справа

4. наряд