ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"22" травня 2008 р.            Справа № 19/141-08

Розглянувши матеріали справи за позовом Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ

до Комунального підприємства „Виробниче управління житлово –комунального господарства –1”, м. Узин

про стягнення 333310,35 грн.

суддя Т.П. Карпечкін

від позивача – Надиров Р. М. К. (дов. № 241/10 від 29.12.2007 року);

від відповідача –Сем’янівський К. А. (дор. № 88 від 21.05.2008 року);

Кучер Є. Ю. (дор № 87 від 20.05.2008 року).

обставини справи:

Дочірня компанія „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (далі - позивач) звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства „Виробниче управління житлово –комунального господарства –1” (далі-відповідач) про стягнення 333310,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору № 14/07-2642 про переведення боргу від 7 листопада 2007 року, а саме відповідач не сплатив заборгованість в розмірі 282327,22 грн. за договорами на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій № 06/06-891-ТЕ від 29 грудня 2006 року та № 06/05-2061-ТЕ-17 від 30 грудня 2005 року. Додатково позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання зобов’язання пеню за період з 8 листопада 2007 року по 18 березня 2008 року в розмірі 18662,06 грн. 3% річних за період з 8 листопада 2007 року по 18 березня 2008 року в розмірі 3046,12 грн. та інфляційні за період з листопада 2007 року по лютий 2008 року в розмірі 29274,95 грн.

Представник відповідача в усних та письмових поясненнях викладених в заяві № 63 від 18 квітня 2008 року визнає основний борг в розмірі 282327,22 грн. та заперечує проти стягнення фінансових санкцій. Заперечення мотивовані тим, що підприємство відповідача знаходиться в скрутному фінансовому становищі, оскільки має велику заборгованість населення за комунальні послуги та на даний час не має можливості сплатити навіть основний борг. Відповідач просить суд відмовити в частині позовних вимог відносно стягнення фінансових санкцій.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Між Дочірньою компанією „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (за договором - кредитор), Узинським виробничим управлінням житлово –комунального господарства (за договором –первісний боржник) та Комунальним підприємством „Виробниче управління житлово –комунального господарства –1” (за договором –новий боржник) 7 листопада 2007 року укладено договір № 14/07-2642 про переведення боргу (далі договір № 14/07-2642). За умов договору № 14/07-2642, за згодою кредитора первісний боржник переводить на нового боржника свій борг, який виник у первісного боржника перед кредитором станом на 19 жовтня 2007 року за договорами на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій № 06/05-2061-ТЕ-17 від 30 грудня 2005 року в сумі 195055,44 грн. та № 06/06-891-ТЕ від 29 грудня 2006 року в сумі 221911,78 грн., укладеними між первісним боржником та кредитором, а новий боржник приймає на себе борг первісного боржника у цих зобов’язаннях та замінює первісного боржника у зобов’язанні (п. 1.1 договору). Сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на нового боржника становить 416967,22 грн. (п. 2.1 договору). Сторони погодилися, що вказана сума боргу в п. 2.1 договору, може бути змінена на підставі відповідних актів та інших документів, що передбачені законодавством та діловою практикою кредитора (п. 2.2 договору). За невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність, що встановлена чинним законодавством України (п. 4.1 договору). Договір набирає чинності з моменту підписання, діє протягом 24 днів, 1 місяця, тобто до 31 грудня 2007 року, а в частині розрахунків до повного їх здійснення (п. 6.1 договору). За цим договором датою переведення боргу є дата його укладання сторонами (п. 6.2 договору).

Договір № 14/07-2642 укладено на виконання зобов’язань за договорами № 06/05-2061 ТЕ-17 від 30 грудня 2005 року та додатковим угодам № 1, № 2 до договору та договору № 06/06-891 Те 17 від 29 грудня 2006 року та додатковим угодам № 1, № 2, № 3 до договору укладеними між Дочірньою компанією „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (за договорами –постачальник) та Узинським виробничим управлінням житлово – комунального господарства (за договорами –покупець). За умов договорів № 06/05-2061 ТЕ-17 від 30 грудня 2005 року, № 06/06-891 Те 17 від 29 грудня 2006 року та додаткових угод до них постачальник зобов’язаний передати у власність покупця природний газ, а покупець зобов’язаний прийняти та оплатити газ в обсягах за ціною та на умовах визначених в договорах та додаткових угод до них. Пунктом 7.1 та пунктом 7.2 договору № 06/05-2061 ТЕ-17 від 30 грудня 2005 року та договору № 06/06-891 Те 17 від 29 грудня 2006 року встановлено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов’язань по даному договору сторони несуть відповідальність у відповідності з чинним законодавством України. В разі несплати або несвоєчасної оплати у строки, зазначені у п. 6.1 договору, покупець сплачує на користь постачальника, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

Позивач зобов’язання за договорами № 06/05-2061 ТЕ-17 від 30 грудня 2005 року та № 06/06-891 Те 17 від 29 грудня 2006 року виконав належно, а саме передав у власність Узинському виробничому управліню житлово –комунального господарства за договором № 06/06-891 Те 17 від 29 грудня 2006 року протягом січня –квітня 2007 року природний газ на загальну суму 728847,78 грн. та за договором № 06/05-2061 ТЕ-17 від 30 грудня 2005 року протягом січня –квітня 2006 року та жовтня –грудня 2006 року природний газ на загальну суму 1051079,15 грн., що підтверджується актами передачі –приймання природного газу від 31 жовтня 2006 року, від 30 листопада 2006 року, від 31 грудня 2006 року, від 31 січня 2006 року, від 28 лютого 2006 року, від 28 лютого 2006 року, від 31 березня 2006 року, від 30 квітня 2006 року, від 31 січня 2007 року, 28 лютого 2007 року, від 31 березня 2007 року та від 30 квітня 2007 року.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем в загальній сумі складає 282327,22 грн. основного боргу, що визнається відповідачем.

Додатково позивач нарахував відповідачу за прострочення виконання зобов’язання пеню за період з 8 листопада 2007 року по 18 березня 2008 року в розмірі 18662,06 грн. 3% річних за період з 8 листопада 2007 року по 18 березня 2008 року в розмірі 3046,12 грн. та інфляційні за період з листопада 2007 року по лютий 2008 року в розмірі 29274,95 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача визнає основний борг в сумі 282327,22 грн. та заперечує проти стягнення фінансових санкцій за прострочення виконання зобов’язання.

Судом оглянуті оригінали документів залучених до матеріалів справи.

При вирішенні спору судом враховано, що відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Боржник у зобов’язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора (ст. 520 ЦК України).

Новий боржник у зобов’язанні має право висунути проти вимоги кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником (ст. 522 ЦК України).

У відповідності до статі 692 Цивільного кодексу України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Позовні вимоги в частині стягнення 282327,22 грн. основного боргу підтверджені належними доказами наявними в матеріалах справи та визнаються відповідачем, отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, розмір яких складає 29274,95 грн. - інфляційних та 3046,12 грн. - 3% річних, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Господарський суд, приймаючі рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання (ч. 3 ст. 83 ГПК України).

Позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 18662,06 грн. підлягають задоволенню частково в розмірі 50% від суми заявленої до стягнення в сумі 9331,03 грн. в іншій частині судом відмовлено, враховуючі те, що заборгованість перед підприємством відповідача населення та підприємств за комунальні послуги складає в загальній сумі 869501,14 грн. (довідка № 89 від 21.05.2008 року) та беручи до уваги лист - прохання Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області № 02-13-199 від 22 травня 2008 року про, те що підприємство відповідача є єдиною організацію, яка надає послуги з теплопостачання населенню, тому відкриття виконавчого провадження потягне за собою арешт усіх діючих рахунків підприємства, що практично не дасть змоги підготуватися в міжопалювальнувальний період до наступного опалювального сезону 2008 –2009 років та як наслідок населення та всі бюджетні заклади залишаться без опалення.

У відповідності до п. 1.1 та п. 2.1 Статуту Комунального підприємства „Виробниче управління житлово –комунального господарства –1”, підприємство засноване на комунальній власності м. Узин і підпорядковане Узинській міській раді Білоцерківського району Київської області. Метою діяльності підприємства є надання житлово –комунальних послуг населенню, бюджетним установам, організаціям та іншим споживачам незалежно від форм власності.

З врахуванням викладено позов підлягає задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства „Виробниче управління житлово –комунального господарства –1” (09161, Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Леніна, 20А, код 35088890) на користь Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, код 31301827) –282327 (двісті вісімдесят дві тисячі триста двадцять сім) грн. 22 коп. –основного боргу, 29274 (двадцять дев’ять тисяч двісті сімдесят чотири) грн. 95 коп. інфляційних, 3046 (три тисячі сорок шість) грн. 12 коп. - 3% річних, 9331 (дев’ять тисяч триста тридцять одна) грн. 03 коп. пені та судові витрати: 3239 (три тисячі двісті тридцять дев’ять) грн. 79 коп. державного мита та 114 (сто чотирнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                                                                 Карпечкін Т.П.

Рішення підписано 26.05.2008 року