ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

31 березня 2008 р.           Справа 8/285-05

за позовом:Селянсько-фермерського господарства Варцаби Анатолія Вікторовича, вул. Щорса, 9, кв. 4, смт. Теплик, Вінницької області

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Консервний завод", с. Степанівка, Теплицький район, Вінницька область

про вилучення майна на суму 14268 грн. 89 коп.

Головуючий суддя

Cекретар судового засідання

Представники

позивача : А.Луговський ( дор. від 1.10.07)

відповідача : В.Анченко - директор

інші особи :

Місце розгляду справи : приміщення суду к.1107

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 31.03.2008

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про витребування майна, переданого позивачем на зберігання відповідачу на суму 14268 грн. 89 коп., а саме дизельне пальне 3795 л на суму 5540 грн. 70 коп. , бензин А-80 4637 л на суму 5888 грн. 99 коп., масло М10Г2к 1820 л на суму 2839 грн. 20 коп., отриманого позивачем за договором купівлі-продажу від Товариства з обмеженою відповідальністю „Гранд-Ойл” по накладним № 565 від 27.02.2003 р. на суму 19429 грн. 03 коп. та № 565 від 27.02.2003 р. на суму 2839 грн. 20 коп.

Відповідач проти позову заперечує з тих підстав, що він не приймав від позивача на зберігання вказаного майна .

Суд, з’ясувавши у судовому засіданні всі обставини справи, оцінивши подані сторонами та витребувані від інших учасників процесу докази у справі та заслухавши пояснення представників сторін, керуючись чинним законодавством, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Спірні відносини, що є предметом даного судового розгляду, виникли на підставі ст. 413,415 ЦК УРСР, якими передбачено зобов’язання сторони за договором схову повернути іншій стороні за договором майно, яке було передане на зберігання. Матеріалами справи встановлено, що 4.03.2003 р. сторонами – СФГ Варцаби та Степанівським консервним заводом ( зберігач) був укладений договір зберігання , згідно з п.1.1 якого позивач зобов’язався передати на зберігання відповідачу , а відповідач зобов’язався безоплатно зберігати передані СФГ п.м.м. і повернути п.м.м. в цілому обсязі на умовах передбачених цим договором . Перелік п.м.м. що передається на зберігання і узгоджена ціна п.м.м. визначаються у додатках до цього договору, що складають його невід’ємну частину . ( а.с.125)

Відповідно до додатку до договору , датовану березнем 2003 р. СФГ Варцаба А.В. передає ТОВ «Консервний завод» на збереження паливно-мастильні матеріали: диз. паливо в кількості 9274 на суму 11283 грн. 37 коп. , бензин в кількості 4637 л на суму 4907,49 грн. , масло в кількості 1820 л на суму 2366,00 грн., всього на суму 18556 грн.,86 коп. , ПДВ – 3711,37 грн. , сума з ПДВ 22268, 23 грн. (а.с.126).

Умовами договору ( п.5.1) передбачено, що договір припиняє свою дію, а п.м.м. повинні бути повернуті зберігачем СФГ протягом 5 днів із моменту заяви однією із сторін відповідної письмової вимоги.

Відповідно до акту приймання-передачі від 12.03.2003 р. зазначені у вказаному додатку до договору товарно-матеріальні цінності були передані позивачем на зберігання відповідачу на підставі договору від 04.03.2003 р. , акт скріплений підписами представника позивача А.Варцаби та представника відповідача Деркач В.І. (а.с.127).

У матеріалах справи містяться пояснення Деркач В.І., яка працює завідуючою матеріальним складом ТОВ «Консервний завод» с. Степанівка, з яких вбачається, що гр. Деркач В.І. заперечує факт підписання нею акту приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів від СФГ Варцаба. (а.с.45-48,170).

Для з’ясування належності підпису В.Деркач на акті приймання –передачі від 12.03.2003 р. ухвалою суду від 21.05.2007 р. у справі була призначена судово-почеркознавча експертиза, на вирішення якої було поставлено питання : чи виконано підпис на акті приймання-передачі від 12.03.2003 р. Деркач Валентиною Іванівною чи іншою особою.

Відповідно до висновку №1230 судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами господарської справи № 8/258-05 від 14.07.2007 р. наданого суду, підпис від імені Деркач В.І. у графі «Прийняв» акту приймання-передачі від 12.03.2003 р. , виконаний самою Деркач Валентиною Іванівною. (а.с. 146-147).

Позивач направив відповідачу рекомендованим листом письмову вимогу від 20.10.2003 р. про повернення із зберігання паливно-мастильних матеріалів (а.с. 26, 6, 7,8).

За твердженням позивача, відповідач не повернув передані йому на зберігання паливно-мастильні матеріали, однак частково сплатив за них грошові кошти.

У матеріалах справи міститься платіжне доручення №148 від 9.10.2003 яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Консервний завод» перерахував СФГ Варцаба А.В. 8000 грн. з призначенням платежу : за паливно-мастильні матеріали, згідно рах. №23 від 1.07.2003 р.

За поясненням позивача, рахунок №23 ним не виставлявся, а кошти прийняті в погашення вартості неповерненого із зберігання товару.

За поясненням відповідача , кошти у сумі 8000 грн. перераховані платіжним дорученням № 148 від 9.10.2003 р. не стосуються договору про зберігання паливно-мастильних матеріалів. Однак будь-яких документів, що обґрунтовують підстави перерахування вказаних коштів відповідач не надав.

Позивач надав у справу копії накладних №565 від 27.02.2003 (а.с.83-84) у яких, на його думку, в графі «одержав» вчинив підпис директор ТОВ «Консервний завод» Анченко В.Г. а також пояснення гр. Кистанова , яке він надавав з приводу одержання та транспортування до відповідача п.м.м. від ТОВ «Гранд-Ойл» до ТОВ «Консервний завод»(а.с.129).

Однак з довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей від 27.02.2003 (а.с.81-82) вбачається, що вона видана СФГ Варцаби самому Варцабі Анатолію Вікторовичу, а не Анченко, чи будь-якому іншому представнику ТОВ «Концерний завод», уповноваженому на отримання п.м.м. від ТОВ «Гранд-Ойл».

Відповідно до ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Оригінали документів подаються на вимогу господарського суду.

Позивач не надав оригіналів вказаних накладних, а також належно завіреної копії пояснення гр. Кистанова. Вказані документи не були надані також на запити суду, здійснені в порядку ст. 38 ГПК України до ТОВ «Гранд-Ойл» та Теплицького РВ УМВС.

Тому копії накладних №565 від 27.02.2003 та пояснення гр. Кистанова не приймаються як докази по даній справі.

Відповідач стверджує, що договір від 4.03.2003 був договором намірів, і жодних дій по передачі паливно-мастильних матеріалів по ньому не вчинялось.

Суд вважає, що такому твердженню суперечать наступні докази:

- Договір від 4.03.2003 р., підписаний обома сторонами, який не розірваний, не визнаний судом недійсним.

- Додаток до договору , підписаний обома сторонами, який повністю відтворює найменування, кількість та ціну товару, одержаного та оплаченого позивачем за рахунком Товариства з обмеженою відповідальністю Гранд-Ойл №761 від 27.02.2003 (а.с.22-24).

- Акт приймання передачі від 12.03.2003 р., підписаний зав. складом відповідача В.Деркач, ідентичність підпису якої встановлена висновком почеркознавчої судової експертизи.

- Пл. доручення №148 від 9.10.2003 р. на перерахування відповідачем на користь позивача 8000 грн. за паливно-мастильні матеріали.

За таких обставин суд дійшов висновку, що за договором від 4.03.2003 р. позивач передав відповідачу паливно –мастильні матеріали.

Відповідно до ч.1 ст. 415 ЦК УРСР, що був чинним на момент укладання договору від 4.03.2003 р. , особа , що здала майно на схов, вправі в будь-який час зажадати його від охоронця, а охоронець зобов’язаний повернути майно на першу вимогу особи, що здала його на зберігання , незалежно від строку схову.

Відповідно до ст. 161 ЦК УРСР зобов’язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування , договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні за змістом норми містяться у ст. ст. 949, 526 ЦК України.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли, або продовжують існувати після набрання ним чинності .

Отже відповідач повинен повернути позивачу майно, передане йому на зберігання , а позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.33,34,46, 49, 82, 84,85 ГПК України ,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Консервний завод» (с. Степанівка, Теплицького району Вінницької обл., ) передати на користь Селянського фермерського господарства Варцаби Анатолія Вікторовича (смт. Теплик, вул. Щорса,9 , кв.4, ) дизельне пальне 3795 л на суму 5540 грн. 70 коп. , бензин А-80 4637 л на суму 5888 грн. 99 коп., масло М10Г2к 1820 л на суму 2839 грн. 20 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Консервний завод» (с. Степанівка, Теплицького району Вінницької обл., ) на користь Селянського фермерського господарства Варцаби Анатолія Вікторовича (смт. Теплик, вул. Щорса,9 , кв.4, ) 142 грн. 69 коп. витрат з держмита та 118 грн. судових витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України 31 березня 2008 р.