СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20"
березня 2008 р.
Справа №  9/85/05-НР(07)

м.Миколаїв

За
позовом:  Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи

ОСОБА_1
(АДРЕСА_1)

до
відповідача:  Відкритого акціонерного товариства
“Миколаївгаз”

(54008,
м.Миколаїв, вул.Чигрина, 159)

ІІІ
особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Новобузьке  комунальне підприємство “Відділ капітального
будівництва”

(55600,
Миколаївська обл.., м.Новий Буг, вул.Куйбишева, 2)

Суддя Василяка К.Л.

П
Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: ОСОБА_1 -
суб'єкт підприємницької діяльності

від  відповідача: Іноземцев Є.С. -дов. №04/15 від
05.01.2007р.

від
ІІІ особи: Колодяжний Б.Д.- начальник КПВКБ

СУТЬ
СПОРУ: витребування
майна з чужого незаконного володіння

Товариство
„Миколаївгаз” у відзиві на позов позовні вимоги не визнало, посилаючись на те,
що вартість будівництва газопроводу високого тиску по договору №3 від
25.08.2002р. сплачена  в повному обсязі.
Актом прийому-передачі від 25.12.2006р. збудований газопровід передано у
власність третьої особи. На час розгляду справи розрахунки за договором №1
проведені також в повному обсязі. Відповідно до п.14.1 договорів побудовані
газопроводи високого тиску залишаються у власності позивача, отже останній не
має права їх вимагати із чужого незаконного володіння.

В
процесі розгляду справи позивачем неодноразово уточнювались і доповнювались
позовні вимоги, які в заяві від 17.01.2006р. за №529 викладені позивачем в
остаточній редакції:

1)
Витребувати з чужого незаконного володіння і користування ВАТ „Миколаївгаз”
належне позивачу майно, а саме:

а)
газопровід високого тиску від АГРС до ГГРП-2 в м. Новий Буг, побудованого у
відповідності з договором № 3 від 25.08.2002 року, що має наступні
характеристики:

-
адреса в м. Новий Буг від АГРС до ГГРП № 2 вул. Енгельса;

-
загальна довжина газопроводу -2317 п/м (в тому числі підземної ділянки -539,5
п/м з діаметром труб 273 мм + 1770 з діаметром труб 219 мм; наземної ділянки
-2п/м з діаметром труб 273 мм + 5,5 п/м з діаметром труб 219 мм);

-
газопровід містить: ГГРП № 2-1 -1 шт.; катодна станція -1 шт.; відключаючи
пристрої в огорожі -2 шт.

б)
газопровід високого тиску від ГГРП № 2 до школи № 7 м. Новий Буг, побудованому
у відповідності з договором № 1 від 10.07.2003 року, що має наступні
характеристики:

-
адреса в м. Новий Буг -від ГГРП № 2 вул. Енгельса до школи № 7 (вул. Ковпака
ПК10 + 60 + ПК21 + 69;

-
загальна довжина газопроводу -3406 п/м (в тому числі підземної ділянки -1219
п/м з діаметром труб 159 мм + 1072,0 п/м з діаметром труб 219 мм + 978 п/м з
діаметром труб 219 мм; наземної ділянки -6 п/м з діаметром труб 219 мм + 13 п/м
з діаметром труб 219 мм);

-
робочий тиск газопроводу -6кв/см2

-
газопровід містить: катодна станція -1шт.

2)
Заборонити ВАТ „Миколаївгаз” користуватися і розпоряджатися вищевказаним
газопроводом.

3)
Стягнути з ВАТ „Миколаївгаз” 173 545,70 грн. доходів за транспортування
природного газу розподільними трубопроводами і постачання природного газу за
регульованим тарифом.

Заслухавши
представників сторін,  вивчивши
матеріали  справи,  суд -

в с т а н о в и в:

25.08.2002р.
між приватним підприємцем ОСОБА_1 (підрядник) і Новобузьким комунальним
підприємством „Відділ капітального будівництва” (замовник) укладений
договір       №3 на будівництво
газопроводу високого тиску від АГРС до ГГРП-2 в м.Новий Буг, а 10.07.2003р.  між цими ж сторонами укладений договір №1 на
будівництво газопроводу високого тиску від ГГРП № 2 до школи №7 в м.Новий Буг.

Предметом
договорів №1 та №3 є закінчені будівництвом газопроводи високого тиску від АГРС
до ГГРП-2 та від ГПРП - 2 до школи № 7 в м.Новий Буг зі здачею їх в
експлуатацію.

Розділом
2 договорів визначено характер робіт, що виконуються позивачем, а розділом 7
порядок розрахунків з позивачем, а саме: протягом одного місяця з моменту
підписання договорів передбачена сплата авансу, а протягом 3-х років, згідно
узгодженого сторонами графіку (додаток № 3 до договорів), здійснюються
розрахунки за виконані роботи до 31 грудня кожного року -по договору №3 від
25.08.2002р. - кінцевий розрахунок до 31.12.2004р., а по договору №1 від
10.07.2003р.  -кінцевий розрахунок до
31.12.2005р.

При
цьому, до договору №3 від 25.08.2002р. сторони 03.01.2003р. уклали додаткову
угоду №1, умовами якої встановлена вартість робіт позивача з будівництва
газопроводу високого тиску від АГРС до ГГРП-2 в м.Новий Буг в сумі 406000,0
грн. та передбачено, що розрахунки з позивачем за виконані роботи здійснюються
у 2003 році -у сумі 45 000,0 грн., у 2004 році -у сумі 361 000,0 грн.

Також
умовами договорів №1 та №3 встановлений порядок здачі-приймання робіт, а саме
зазначено, що виконання підрядних робіт підтвердить підписання третьою особою
акта виконаних робіт (форма № КБ-2В), здача-приймання виконаних робіт
здійснюється комісією за актом протягом 5 днів з моменту повідомлення третьої
особи про готовність об'єктів будівництва до приймання.

Розділом
14 вказаних договорів передбачені умови щодо забезпечення зобов'язань, а саме:
побудований газопровід залишається власністю позивача до кінцевого розрахунку
третьої особи (пункт 14.1 договорів); накладається заборона на користування
газопроводом при порушенні умов оплати коштів (пункт 14.2 договорів).

Пунктом
18.4 договорів встановлено, що третя особа набуває право власності на
побудований газопровід з моменту повної оплати за виконанні роботи, що
підтверджується актом прийому-передачі, підписаними сторонами.

Отже,
умовами договорів чітко визначений момент набуття права власності третьої особи
на побудований позивачем газопровід, а саме такий момент настає за двох
обставин: по-перше, повна оплата третьою особою коштів за виконані позивачем
роботи, а по-друге, це підписаний позивачем і третьою особою акту
прийому-передачі, що підтверджує оплату третьою особою коштів за виконані
роботи.

Але
суд не може погодитись з останнім приписом, оскільки акт прийому-передачі не
може бути підтвердженням оплати виконаних робіт, а є свідченням їх прийняття
або не прийняття замовником та не є документом, що засвідчує виконання грошових
зобов'язань.

Разом
з тим, матеріалами справи встановлено, що позивач належним чином виконав умови
договорів на будівництво газопроводів високого тиску від АГРС до ГГРП-2 та від
ГГРП -2 до школи № 7 в м. Новий Буг. Газопроводи високого тиску позивач
побудував за власні кошти, зі своїх матеріалів у відповідності з узгодженою
проектно-кошторисною документацією. Підрядні роботи були прийняті третьою
особою без будь-яких зауважень, про що свідчать підписані і завірені його
печаткою акти виконаних робіт (форми № КБ-2В).

Також
матеріалами справи підтверджується, що після здачі-прийому виконаних підрядних
робіт, позивачем закінчені будівництвом газопроводи були пред'явлені до прийому
приймальній комісії в складі підрядника-позивача, експлуатаційної організації
відповідача і органів держнаглядохоронпраці. Як свідчать підписані вказаною
комісією акти, будівельно-монтажні роботи були виконані позивачем у повному
обсязі, у відповідності з проектом, вимогами чинного законодавства.

Після
цього, побудовані газопроводи високого тиску були пред'явлені позивачем
державній технічній комісії, призначеній Новобузькою районною державною
адміністрацією, до складу якої входили в тому числі і представники від
Новобузького управління експлуатації газового господарства ВАТ „Миколаївгаз”.
Згідно з рішенням державної технічної комісії, газопроводи високого тиску від
АГРС до ГГРП-2 та від ГГРП -2  до школи №
7 в м. Новий Буг, готові до прийняття в експлуатацію. При цьому, кожний акт
державної технічної комісії містить посилання на те, що згідно договорів
побудований газопровід залишається власністю позивача до кінцевого розрахунку
третьої особи, на користування газопроводом накладається заборона якщо
порушуються умови оплати коштів, Новобузькому управлінні експлуатації газового
господарства забороняється без дозволу власника приймати та пред'являти
побудований газопровід в свою або іншу власність.

Відповідно
до статті 128 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), норми якого діяли на момент
укладання угод, право власності (право оперативного управління) у набувача
майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено
законом або договором.           Такі
положення закону узгоджуються з положеннями договорів підряду, а саме з
умовами  пункту 18.4 договорів, згідно з
якими, набуття права власності третьою особою на побудовані позивачем
газопроводи настає за обставини повної оплати третьою особою коштів за виконані
позивачем роботи.

Відповідно
до акту-прийому передачі закінченого будівництвом та оплаченого підряднику
газопроводу високого тиску від АГРС до ГГРП № 2 в м. Новий Буг від 25.12.2006
року позивач передав зазначений об'єкт у власність Новобузькому КП „Відділ
капітального будівництва”.
Даним актом сторони зазначили, що всі умови, визначені спірним договором
№3 від 25.08.2002р. та додатковою угодою №1 від 03.01.2003р. сторонами виконано
та взаємних претензій жодна із сторін не має.

За
таких обставин провадження у справі стосовно відносин по договору №3 від
25.08.2002р. підлягає припиненню з-за відсутності предмету спору у
відповідності з положеннями п.11 ст.80 ГПК України.

Що
стосується виконання  зобов'язань за
договором №1 від 10.07.2003р. між позивачем та Новобузьким комунальним
підприємством „Відділ капітального будівництва” то рішенням господарського суду
Миколаївської області по справі 13/13/05-нр від 11.05.2006р. було встановлено
факт невиконання комунальним підприємством своїх зобов'язань в частині оплати
вартості виконаних позивачем робіт та стягнуто на користь останнього
заборгованість у розмірі 126522,0 грн., штраф у сумі147608,8 грн., пеню в
розмірі 50021,3 грн., збитки від інфляції у сумі 26221,32 грн., та 8114,65 грн.
-3% річних.

Рішенням
цього ж суду від 24.10.2006р. по справі №9/592/06 з Новобузького КП „Відділ
капітального будівництва” було стягнуто на користь ПП ОСОБА_1 згідно договору
№1 від 10.07.2003р. збитки від інфляції у розмірі 1 897,83 грн., та річні у
розмірі 1 331,08 грн.

З
наданих Новобузьким КП „Відділ капітального будівництва” копій платіжних
доручень (т.3 а.с.138-146) вбачається, що в період з 23.07.2003р. по
31.01.2007р. комунальне підприємство перерахувало на користь позивача 738 044,0
грн., що  складає вартість будівництва
газопроводу високого тиску від ГГРП-2 до ЗОСШ № 7 в м.Новий Буг по договору
підряду №1 від 10.07.2003р. і додаткової угоди №1 від 05.01.2004р. відповідно
до актів приймання виконаних підрядних робіт (ф.КБ-2в) та довідок про вартість
виконаних підрядних робіт (ф.Кб-3).

Таким
чином, на час розгляду справи заборгованість Новобузького КП „Відділ
капітального будівництва” перед позивачем за
договору підряду №1 від 10.07.2003р. і додаткової угоди №1 від
05.01.2004р. вже погашена, і відповідно до п.18.4 названого договору право
власності на газопровід перейшло до третьої особи.

Що
стосується посилань позивача на те, що третьою особою не погашено повністю
суму, яка була стягнута з нього за названими рішеннями, то суд вважає, що
непогашеними лишилась сума штрафних санкцій, збитків від інфляції та 3%
річних,  сплата яких не була передбачена
договором від 10.07.2003р. і є мірою
відповідальності замовника за порушення взятих на себе зобов'язань.

Володіння
річчю (майном) означає, що власник має юридично закріплену. Згідно статті 316
Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке
вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших
осіб.

Поняття
права власності та права здійснення володіння, користування та розпорядження майном,
яке є непорушним, регулюється ст.ст.316, 317, 321 ЦК України.

Володіння
річчю (майном) означає, що власник має юридично закріплену можливість фактично
посідати, панувати над річчю (майном), можливість впливати на неї у будь-який
момент, здійснювати щодо неї свою волю.

Матеріалами
справи доведено та не оспорюється відповідачем факт користування його
структурним підрозділом спірним газопроводом високого тиску.

З
наданої ВАТ „Миколаївгаз” довідки від 12.12.2005р. вбачається, що за час
користування спірним газопроводом в період з жовтня 2003 року по грудень 2005
року підприємством було транспортовано 4095,766 тис. м. куб. природного газу.

Між
тим, із матеріалів справи не вбачається будь-яких доказів, які б свідчили про
порушення права ПП ОСОБА_1 володіти своїм майном, тим більше, як встановлено
під час судового розгляду, ВАТ „Миколаївгаз” не володів майном позивача, а лише
користувався їм, із чого випливає, що ПП ОСОБА_1 безпідставно у відповідності
із п.1 ст.390 ЦК України вимагав стягнення доходів отриманих відповідачем, а
тому  повинен був звертатися до суду з
позовом з інших підстав.

Суд
позбавлений права самостійно змінювати підстави позову.

За
таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині
витребування з незаконного володіння та користування ВАТ „Миколаївгаз”
газопроводу високого тиску від ГГРП № 2 до школи № 7 м. Новий Буг, побудованому
у відповідності з договором №1 від 10.07.2003р., заборони користуватись та
розпоряджатись цим газопроводом та заборони ВАТ „Миколаївгаз” користуватися і
розпоряджатися вищевказаним газопроводом.

Керуючись п.11
ст.80, ст.ст.82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.
Припинити провадження у справі в частині позовних вимог щодо витребування з
чужого незаконного володіння і користування ВАТ „Миколаївгаз” належне позивачу
майно, а саме:

а)
газопровід високого тиску від АГРС до ГГРП-2 в м.Новий Буг, побудованого у
відповідності з договором № 3 від 25.08.2002р., що має наступні характеристики:

-
адреса в м. Новий Буг від АГРС до ГГРП №2 вул.Енгельса;

-
загальна довжина газопроводу -2317 п/м (в тому числі підземної ділянки -539,5
п/м з діаметром труб 273 мм + 1770 з діаметром труб 219 мм; наземної ділянки
-2п/м з діаметром труб 273 мм + 5,5 п/м з діаметром труб 219 мм);

-
газопровід містить: ГГРП № 2-1 -1 шт.; катодна станція -1 шт.; відключаючи
пристрої в огорожі -2 шт.

2. В
іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання  апеляційної скарги, або внесення апеляційного
подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду
справи апеляційною інстанцією.

Суддя