ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" квітня 2008 р. Справа № 14/103-АП-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Шепель І.М., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом приватного підприємства "Еверест", м. Скадовськ Херсонської області,

до Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області, м. Скадовськ Херсонської області,

про визнання нечинним та скасування рішення,

за участю представників сторін

позивача: Сухопаров Д.П., представник, дор. від 06.03.07 р.; Щекань Т.С., директор, довідка ЄДРПОУ № 314 від 05.09.07 р.,

відповідача: Шульга І.В., представник, дов. № 2-23-171 від 29.02.08 р., Васильєва І.С., дов. № 2-33-170 від 29.02.08 р. (на засідання суду 11.04.2008 р. не прибула).

Позивач у позовній заяві просить визнати нечинними та скасувати пункти 22, 22.1, 22.2, 22.3, 22.4 рішення Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області № 440 від 29.01.08 р. "Про затвердження бюджету м. Скадовська на 2008 рік", якими відповідач змінив механізм справляння та порядок сплати ринкового збору на 2008 рік, у зв’язку з незаконністю останнього, посилаючись на положення ст. 20 Закону України "Про систему оподаткування", ст. ст. 4, 22 Декрету Кабінету Міністрів України від 20.05.93 р. № 56-93 "Про місцеві податки і збори", ст. 3 Указу Президента України від 28.06.99 р. № 761/99 "Про впорядкування механізму сплати ринкового збору", п. 23 Правил торгівлі на ринках, затверджених наказом Мінекономіки України, МВС України, ДПАУ, Держстандарту України від 26.02.02 р. № 57/188/84/105, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 22.03.02 р., № 288/6576.

Представник позивача на засіданні суду надав усні пояснення відповідно до яких підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в ході судового засідання надав усні пояснення у яких заперечував проти позовних вимог, відповідно до письмових заперечень проти адміністративного позову, пославшись на наявність у Сказовської міської ради права встановлювати, а відповідно, і змінювати місцеві податки і збори, механізм справляння та порядок сплати ринкового збору, а також на положення ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 15 Закону України "Про систему оподаткування".

За згодою представників учасників судового процесу, судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі (їхніх представників), що прибули на судове засідання, дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд,

в с т а н о в и в :

29 січня 2008 року XXV позачерговою сесією Скадовської міської ради V скликання було прийнято рішення № 440 "Про затвердження бюджету м. Скадовська на 2008 рік" (надалі за текстом –оспорюване рішення).

Пунктом 22 вказаного рішення, враховуючи згоду суб’єктів підприємницької діяльності, в порядку експерименту та з метою упорядкування організації сплати ринкового збору, керуючись ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 15 "Про систему оподаткування", ст. ст. 18, 19 Декретк КМУ "Про місцеві податки і збори", встановлено слідуючий механізм справляння та порядок сплати ринкового збору на 2008 рік для суб’єктів підприємницької діяльності, що здійснюють торговельну діяльність на ринках міста Скадовська із стаціонарних об’єктів (контейнерів, кіосків, бутіків, палаток, магазинів та ін.) які не є об’єктвми нерухомості:

22.1. суб’єкти підприємницької діяльності, що здійснюють торговельну діяльність на ринках міста Скадовська із стаціонарних об’єктів (контейнерів, кіосків, бутіків, палаток, магазинів та ін.) які не є об’єктвми нерухомості, оплачують ринковий збір до 3 числа кожного місяця через установи банків м. Скадовська безпосередньо на розрахунковий рахунок Скадовської міської ради;

22.2. ринковий збір сплачується за всі дні роботи ринку відповідно до графіку роботи ринку та згідно зайнятої кількості торгових місць і затверджених ставок ринкового збору;

документ про сплату ринкового збору є підставою для проведення торговельної діяльності в поточному місяці, відсутність такого документу є підставою притягнення до адміністративної відповідальності згідно чинного законодавства;

22.3. на об’єкті торговлі суб’єкта підприємницької діяльності повинні бути копія платіжного документу, що підтверджує сплату рирнкового збору за цей об’єкт, завірена установою банку та його ксерокопія;

22.4. четвертого, п’ятого числа поточного місяця уповноважена особа від виконкому міської ради перевіряє сплату ринкового збору та отримує від суб’єкта підприємницької діяльності ксерокопію документу про сплату ринкового збору, яку надає до фінансово-господарського відділу виконкому міської ради;

22.5. дію пункту 23 Правил торгівлі на ринках м. Скадовська, затверджених рішенням міської ради від 30.05.03 р. № 145 по відношенню до суб’єктів підприємницької діяльності, що здійснюють торговельну діяльність на ринках міста Скадовська із стаціонарних об’єктів (контейнерів, кіосків, бутіків, палаток, магазинів та ін.) які не є об’єктвми нерухомості, призупинено на 2008 рік.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до положень ч. 3 та 4 ст. 15 Закону України "Про систему оподаткування" місцеві податки і збори (обов'язкові платежі), механізм справляння та порядок їх сплати встановлюються сільськими, селищними, міськими радами відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, установлених законами України. При цьому податки і збори (обов'язкові платежі), зазначені у пункті 2 частини першої і пунктах 2-4, 13 та 14 частини другої цієї статті, є обов'язковими для встановлення сільськими, селищними та міськими радами за наявності об'єктів оподаткування або умов, з якими пов'язане запровадження цих податків і зборів. (Частина третя статті 15 із змінами, внесеними згідно із Законами N 1805-III ( 1805-14 ) від 08.06.2000 - набирає чинності з 1 січня 2001 року, N 2515-III ( 2515-14 ) від 07.06.2001, N 703-IV ( 703-15 ) від 03.04.2003 - набуває чинності з 01.01.2004 року)

Суми податків і зборів (обов'язкових платежів), зазначених у цій статті, зараховуються до місцевих бюджетів у порядку, визначеному сільськими, селищними, міськими радами, якщо інше не встановлено законами України.

За вказаних обставин спірне рішення прийнято у відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Посилання позивача на підзаконні норматиивні акти, які обмежують право міської ради щодо встановлення механізму справляння і порядку сплати ринкового збору, не приймаються судом до уваги, оскільки до спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України "Про систему оподаткування".

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.96 р. № 9 "Про застосування Конституції України в судочинчтві" судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Крім того, ринковий збір –це плата за торгові місця …(ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про місцеві податки і збори). Отже, якщо торгові місця зайняті самим суб’єктом підприємницької діяльності, найманою ним особою, або його майном, ринковий збір має сплачуватись відповідно до кількості зайнятих торговельних місць і затверджених ставок ринкового збору за кожний день торгівлі (кожний день роботи ринку). Тому, посилання позивача на відсутність підстав для сплати ринкового збору у дні, коли на торговому місці, зайнятому майном суб’єкта підприємницької діяльності, не здійснюється торгівля, не приймається судом до уваги.

Заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову залишається судом без задоволення, оскільки позивачем не обґрунтовано в чому саме полягає очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, до ухвалення рішення в адміністративній справі, натомість у відповідному письмовому клопотанні позивач посилається на порушення оспорюваним рішенням його обов’язку щодо контролю за сплатою ринкового збору, позивач також посилається на порушення прав інших осіб, які не є учасниками судового процесу, позивачем у клопотанні не перелічено очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до положень ст. ст. 94, 98 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст.ст. 94, 161-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

1.           В задоволенні позову відмовити.

Постанова господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано, якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Про апеляційне оскарження рішення суду (постанови) першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ю.В. Гридасов

Дата складення постанови у повному

обсязі відповідно до статті 160 Кодексу

адміністративного судочинства України                                         "14" квітня 2008 р.