ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" березня 2008 р.

Справа № 3-17/1-08-25

За позовом: Одеської залізниці

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Міністерство транспорту та зв'язку України

До відповідача: Одеської міської ради

про визнання права власності

Колегія суддів у складі:

Головуючий Д’яченко Т.Г.

Судді: Желєзна С.П., Щавинська Ю.М.

Представники:

Від позивача: Кіташевський Д.А. - представник, діючий за довіреністю

Від Міністерства транспорту та зв'язку України: Тіхонов Р.І. представник, діючий за довіреністю

Від Одеської міської ради: не з’явився

СУТЬ СПОРУ: Позивач –Одеська залізниця звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою до Одеської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Міністерства транспорту та зв'язку України, в якій просить суд визнати за державою в особі Міністерства транспорту та зв’язку України право державної власності на кладову загальною площею 986,4 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Перша Сортувальна, 38а та перебуває в повному господарському віданні Державного підприємства „Одеська залізниця”.

Одеська міська рада проти позовних вимог щодо визнання за державою в особі Міністерства транспорту та зв’язку України права державної власності на вказаний у позовній заяві об’єкт нерухомості заперечує, письмового відзиву на позовну заяву не надала.

Міністерство транспорту та зв'язку України позовні вимоги Одеської залізниці підтримує, що вбачається з пояснень його представника, письмових пояснень суду не надало.

У зв’язку з неподанням відповідачем по справі письмового відзиву на позовну заяву, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами на підставі ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

Зазначений у позовній заяві об’єкт нерухомості перебуває на балансі відокремленого структурного підрозділу Одеської залізниці, без статусу юридичної особи, Дистанція сигналізації та зв’язку Одеса –Сортувальна Одеської залізниці, який діє на підставі відповідного положення затвердженого 16.07.1997р.

Згідно рішення Одеської міської ради народних депутатів від 28.04.2000р. за №1234-ХХІІІ Одеській залізниці надано у постійне користування земельну ділянку площею 377,06 га для виробничої діяльності, видано відповідний державний акт. Зазначений у позові об’єкт нерухомості розташований на землях, відведених позивачу у постійне користування.

Згідно положень п.1.1 статуту позивача, Одеська залізниця є створеним згідно з статтями 1,4 Закону України „Про залізничний транспорт” статутним територіально-галузевим об’єднанням, заснованим на державній власності і підпорядкованим Державній адміністрації залізничного транспорту України, що входить до сфери управління Міністерства транспорту України. Пунктом 4.2. Статуту Одеської залізниці встановлено, що майно залізниці є державною власністю і закріплюється за нею на праві повного господарського відання. Здійснюючи право повного господарського відання, залізниця володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчинюючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству та цьому Статуту .

Листом від 10.09.2007р. № 1687 відокремлений структурний підрозділ позивача Дистанція сигналізації та зв’язку Одеса –Сортувальна Одеської залізниці звертався до відповідача з вимогою про оформлення права власності на об’єкт нерухомості, що є предметом позовних вимог. Листом у відповідь відокремлений структурний підрозділ Дистанцію сигналізації та зв’язку Одеса –Сортувальна Одеської залізниці було повідомлено про відмову в задоволенні його клопотання за відсутності документів, що посвідчують право власності, визначених Тимчасовим положенням реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства Юстиції України № 6/5 від 28.01.2003р.

Позовні вимоги Одеської залізниці обумовлені захистом інтересів держави шляхом визнання за нею в особі Міністерства транспорту та зв’язку України права державної власності на кладову загальною площею 986,4 кв. м, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Перша Сортувальна, 38а та перебуває в повному господарському віданні ДП „Одеська залізниця”.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Чинною Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991р. №311 Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю визначено, що державне майно України, крім майна, яке належить до комунальної власності, є загальнодержавною (республіканською) власністю.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини управління державної власності є Закон України „Про управління об'єктами державної власності”.

Згідно ст. 1 Закону України „Про управління об'єктами державної власності” управління об'єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Згідно положень ст. 4 Закону України „Про управління об'єктами державної власності” суб'єктами управління об'єктами державної власності є: Кабінет Міністрів України; Фонд державного майна України; міністерства та інші органи виконавчої влади (далі - уповноважені органи управління); органи, які здійснюють управління державним майном відповідно до повноважень, визначених окремими законами; державні господарські об'єднання, державні холдингові компанії, інші державні господарські організації (далі - господарські структури); юридичні та фізичні особи, які виконують функції з управління корпоративними правами держави (далі - уповноважені особи); Національна академія наук України, галузеві академії наук.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Згідно положень ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

З наведеного, є очевидним, що визначене у позовній заяві нерухоме майно надає державі як окремі права так і покладає на неї обов’язки. Суд вважає безпідставним та некомпетентним звернення Одеської залізниці щодо визнання за державою в особі Міністерства транспорту та зв’язку України права державної власності на об’єкт нерухомості. Крім наведеного, позивачем допущені процесуальні порушення щодо визначення статусу сторони у справі, на користь якої заявлено позовні вимоги (Міністерство транспорту та зв'язку України виступає у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача).

З огляду на усе вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача –Одеської залізниці про визнання за державою в особі Міністерства транспорту та зв’язку України права державної власності на зазначений в позові об’єкт нерухомості.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита в сумі 85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Головуючий суддя Т.Г. Д’яченко

Суддя С.П. Желєзна

Суддя Ю.М. Щавинська

Суддя Д'яченко Т.Г.