ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2008 р.

№ 5/569

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

Головуючого судді Кузьменка М.В.,

суддів Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства "Луганськвугілля" в особі Шахти ім. ХІХ з’їзду КПРС на рішення господарського суду Луганської області від 12.10.2007р. та постанову Луганського апеляційного господарського суду від 17.12.2007р.

у справі №5/569 господарського суду Луганської області

за позовом Державного відкритого акціонерного товариства

"Свердловське шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів та свердловин" –дочірнє підприємство Відкритого акціонерного товариства "Державна холдингова компанія "Спецшахтобуріння"

до відповідача Державного підприємства "Луганськвугілля"

про стягнення 666 860,61грн.

за участю представників:

ДВАТ “Свердловське шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів та свердловин" –Климчук В.В.;

ДП "Луганськвугілля" –Селіхов В.В.

в с т а н о в и л а :

Державне відкрите акціонерне товариство "Свердловське шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів та свердловин" звернулося до господарського суду Луганської області з позовом та просило суд стягнути з відповідача –Державного підприємства "Луганськвугілля" 666 860,61грн. заборгованості за виконані підрядні роботи.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що ним виконані роботи, передбачені умовами договору від 23.12.96р. №2-6/12-14д, укладеного між ним та Шахтою ім. ХІХ з’їзду КПРС, правонаступником якої є відповідач у справі - Державне підприємство "Луганськвугілля", заборгованість з оплати яких становить 666 860,61грн. (т.1 а.с.2-4).

Відповідач у справі – ДП "Луганськвугілля" в особі Відокремленого підрозділу "Шахта ім. ХІХ з’їзду КПРС" у відзиві на позов заявлені вимоги просить залишити без задоволення, у зв’язку з закінченням строку позовної давності (т.1 а.с.69-72).

Рішенням господарського суду Луганської області від 12.10.2007р. позов задоволено. Відповідно до рішення суду з відповідача на користь позивача стягнуто 666 860,61грн. (т.1 а.с. 143-144).

Задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав вимогу позивача про виконання зобов’язання за договором №2-6/12/14д від 23.12.96р., а саме не оплатив виконані роботи в установлений договором строк.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 17.12.2007р. рішення господарського суду Луганської області від 12.10.2007р. залишено без змін (т.2 а.с.51-56).

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, ДП "Луганськвугілля" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та просить їх скасувати, а у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги касаційної скарги мотивовані порушенням судом норм матеріального та процесуального права (т.2 а.с.61-64).

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 23.12.96р. між Шахтою ім. ХІХ з’їзду КПРС ВО "Луганськвугілля" та Свердловським шахтопрохідницьким управлінням по бурінню столів і свердловин укладено договір №2-6/12/14д підряду на капітальне будівництво.

Даний договір є підставою для виникнення у його сторін прав та обов’язків, визначених ним.

Так, згідно ст. 4 ЦК УРСР (в редакції, чинній на момент укладення договору), цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки. Відповідно до цього цивільні права і обов'язки виникають, зокрема, з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.151 ЦК УРСР, договір (багатостороння угода) є однією з підстав виникнення зобов’язань.

За умовами зазначеного договору, позивач взяв на себе зобов’язання виконати роботи по об’єкту "Вентиляційна свердловина d 3500х16мм, глибиною 680м на шахті ім. ХІХ з’їзду КПРС ВО "Луганськвугілля" до проекту "Розріз та підготовка схилу поля пласту 1,6" в установлений графіком робіт строк, а Шахта ім. ХІХ з’їзду КПРС ВО "Луганськвугілля" –оплатити вартість таких робіт.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції відповідно до умов вказаного договору у січні-грудні 1997р. виконані роботи на суму 863050грн. Частково зобов’язання з їх оплати припинені; заборгованість з оплати таких робіт складає 666 860,61грн.

Правонаступником Свердловського шахтопрохідницького управління по бурінню стволів і свердловин є ДВАТ "Свердловське шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів і свердловин", правонаступником Шахти ім. ХІХ з’їзду КПРС –відповідач у справі - ДП "Луганськвугілля".

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем зобов’язань за вищевказаним договором в частині оплати виконаних робіт.

В силу ст.161 ЦК УРСР (чинному на момент укладення договору), зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Такий же обов’язок визначений і діючими на момент звернення до суду з позовом та порушення зобов’язання відповідачем нормами.

Так, відповідно до п.1 ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу п.3.2 договору, відповідач взяв на себе зобов’язання оплатити виконану позивачем та прийняту роботу протягом 20 діб після пред’явлення платіжної вимоги позивачу.

Рішенням господарського суду Луганської області від 31.07.2007р. у справі №3/273(4/369) за позовом ДВАТ "Свердловське шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів і свердловин" до ДП "Луганськвугілля" про стягнення 666 860,61грн., встановлено, що на момент розгляду вказаної справи строк оплати заборгованості за виконані за вищезазначеним договором роботи у період з січня по грудень 1997р. не настав, оскільки, передбачена п.3.2 договору, платіжна вимога не виставлялась. Враховуючи зазначені обставини, позивачу у задоволенні позову відмовлено.

Відповідно до ч.2 ст.35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Отже, факти, встановлені рішенням господарського суду Луганської області від 31.07.2007р. у справі №3/273 (4/369), враховуючи тотожність складу сторін, вірно визнані судами першої та апеляційної інстанції такими, що не потребують доведення.

Як встановлено судами під час розгляду даної справи по суті заявлених вимог та перегляді прийнятого рішення в апеляційному порядку, вимога щодо оплати робіт на суму 666 860,61грн. пред’явлена позивачем 09.08.2007р. Разом з тим, відповідач в установлений договором строк не розрахувався за виконані роботи, чим порушив умови договору.

За таких обставин, суди дійшли правильного висновку про обґрунтованість заявлених вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 666 860,61грн.

Посилання скаржника на пропущення строку позовної давності безпідставні.

Так, як вказувалось, факт не настання строку виконання зобов’язання з оплати виконаних робіт станом на момент розгляду справі №3/273(4/369) встановлений рішенням господарського суду Луганської області від 31.07.2007р. у такій справі, яке набрало законної сили, і є преюдиційним для даної справи.

Згідно ч.5 ст.35 ГПК України, факти, які відповідно до закону вважаються встановленими, не доводяться при розгляді справи. При цьому, таке припущення може бути спростовано в загальному порядку.

Вищевказане рішення, яким встановлений такий факт, не скасовано в установленому порядку.

За таких обставин, посилання скаржника на те, що позивач звертався з вимогою оплатити виконані робот ще в 2000р. і з цього часу розпочав перебіг строк позовної давності не заслуговує на увагу.

За таких обставин, підстав для зміни чи скасування прийнятих у справі судових актів не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

постанову Луганського апеляційного господарського суду від 17.12.2007р. у справі №5/569 господарського суду Луганської області залишити без змін, а касаційну скаргу Державного підприємства "Луганськвугілля" в особі відокремленого підрозділу "Шахта ім. ХІХ з’їзду КПРС" –без задоволення.

Головуючий суддя Кузьменко М.В.

Судді Васищак І.М.

Палій В.М.