КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2008                                                                                           № 21/527

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:           Авдєєва П.В.

Коршун Н.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Корнійко В.В. (за довір.),

від відповідача - Назаренко О.Т., Грицишина Л.Г. (за довір.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український спеціалізований технічний центр "Крансервіс"

на рішення Господарського суду м.Києва від 05.12.2007

у справі № 21/527 (Шевченко Е.О.)

за позовом                               Голосіївської районної в м.Києві ради

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Український спеціалізований технічний центр "Крансервіс"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  виселення

за зустрічним позовом Українського спеціалізованого технічного центру „Крансервіс”

до Голосіївської районної в м. Києві ради

про визнання дій неправомірними та зобов’язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано первісні позовні вимоги Голосіївської районної в м. Києві ради про: виселення відповідача з нежитлових приміщень по вул. Жилянській, 69/71 у зв'язку з закінченням строку договору оренди, а також зустрічні позовні вимоги УСТЦ „Крансервіс” про : визнання договору оренди спірних приміщень від 15.04.2002 р. продовженим на тих ж умовах і на то й же термін, визнання протиправним проведення позивачем конкурсу на право оренди цих приміщень, та зобов'язання позивача укласти з відповідачем договір про продовження договору оренди від 15.04.2002 р. на новий термін і на тих же умовах.

Рішенням господарського суду м. Києва від 05.12.2007 р. у справі №21/527 первісний позов задоволено повністю, в зустрічному – відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, оскаржив його до суду апеляційної інстанції з мотиву порушення та неправильного застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на помилковість висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав визнавати спірний договір оренди пролонгованим. Відповідач вважає, що оскільки позивачем було порушено порядок припинення дії договору оренди (в порушення вимог ст.17 Закону України „Про оренду державного й комунального майна” відповідачем було направлено повідомлення позивачу про небажання продовжувати строк дії договору на новий термін за 3 дня до закінчення строку дії договору, а не протягом місяця після закінчення строку дії договору як це передбачено Законом), то спірний договір було автоматично пролонговано на новий строк на тих же підставах, відповідно вимоги позивача щодо звільнення спірного приміщення є протиправними та не відповідають фактичним обставинам справи.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків та правомірно задовольнив первісні позовні вимоги, та відмовив в задоволенні зустрічного позову, виходячи з наступного.

Під час розгляду спору господарським судом було встановлено, що між сторонами (первісний орендодавець - Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація) 15.04.2002 р. було укладено договір оренди нежилого приміщення першого поверху площею 106 кв.м. по вул. Жилянській, 69/71 в м. Києві.

Вказане нежитлове приміщення як частина майнового комплексу - жилого будинку належить до комунальної власності територіальної громади Голосіївського району м. Києва відповідно до рядка 433 Таблиці 7 Додатку 2 до Рішення Київради від 27.12.2001 року N 208/1642 „Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва", відповідно Голосіївська районна в м. Києві рада та її виконавчий орган згідно ст. 60 Закону „Про місцеве самоврядування в Україні" мають право розпоряджатись ним, в тому числі шляхом надання в орендне користування.

Відповідно п. 5.1. укладеного між сторонами договору, строк дії встановлювався до 15.04.2007 р.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що після закінчення терміну дії Договору, він припиняє свою дію. Орендар має право у встановленому порядку звернутися до орендодавця з проханням про укладення договору на наступний період. В разі відмови орендодавця продовжити термін оренди, орендар зобов’язується звільнити приміщення згідно умов п.2.15. Після закінчення строку дії договору, за умови відсутності згоди сторін на його продовження, орендар зобов’язаний у 15 денний строк здати приміщення експлуатуючій організації з усіма зробленими поліпшеннями, які не можна відокремити без шкоди для приміщення.

Як свідчать матеріали справи, позивачем було підготовлено Повідомлення про не продовження договору оренди, яке датоване 12.04.2007 р. і підписане заступником голови Голосіївської районної в м. Києві ради. Вказане повідомлення було надіслано відповідачу 13.04.2007 р. і отримане ним 24.04.2007р. Повідомлення про не бажання продовжувати договір оренди з відповідачем було відправлено за три дні до закінчення дії договору і отримане після його закінчення в межах встановленого законодавством місячного строку.

Згідно положень ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" та ст. 764 ЦК України наявність заяви або заперечень сторони за договором проти продовження дії договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору як наслідок призводить до його припинення і не викликає продовження його дії. При цьому юридичне значення для припинення договору у зв'язку з закінченням строку його дії має наявність заяви про припинення договору у місячний строк після закінчення строку, на який він укладався.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем було відправлено повідомлення про не бажання продовжувати договір оренди, яке отримане було останнім в межах встановленого законодавством місячного строку для висловлення волевиявлення сторін щодо подальшої дії договору, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції , та вважає, що позивачем було дотримано, визначеного законодавством та умовами укладеного між сторонами договору оренди, порядку припинення дії договору.

Дослідивши вимоги чинного законодавства та положення договору оренди, укладеного між сторонами, колегія не може прийняти до уваги доводи відповідача щодо автоматичної пролонгації умов договору на новий строк з підстав того, що повідомлення про не продовження договору було направлено останнім за 3 дні до закінчення строку дії договору, замість протягом одного місяця після закінчення, вважає їх формалізованими та такими, що не відображають дійсні обставини справи. Судова колегія приймає до уваги позицію відповідача, як орендодавця спірного приміщення, яка була ним чітко висловлена в направленому відповідачу повідомленні про непродовження договору оренди – у зв’язку з тим, що орендодавець не має наміру на продовження договору, районна рада вважає недоцільним продовження договору оренди не житлового приміщення на наступний термін та зобов’язує орендаря звільнити приміщення у встановленому договором порядку.

Враховуючи те, що орендаря було повідомлено орендодавцем вчасно про непродовження договору та необхідність звільнення приміщення (протягом місяця з часу закінчення договору оренди), орендар в свою чергу наданим йому умовами договору правом на отримання від орендодавця нової згоди на переукладення договору оренди спірного приміщення завчасно не скористався, відповідної згоди не отримав, колегія вважає, що за вказаних обставин відсутні підстави вважати порушеними права відповідача як первісного орендаря приміщення.

Крім того, в судовому засіданні представник позивача пояснив, що підставами визнання орендодавцем недоцільності пролонгації договору оренди із відповідачем було не належне виконання останнім обов’язку за договором щодо вчасної та повної сплати орендної плати та накопичення з цих підстав певної заборгованості. В подальшому, враховуючи те, що строк дії договору, укладеного з відповідачем закінчився, 07.06.2007 р. позивачем було проведено конкурс на право оренди нежилого приміщення по вул. Жилянській, 69/71, за результатами якого переможцем конкурсу було визнано іншу особу.

З огляду до вищевикладеного, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість вимог первісного позову, та вважає, що господарський суд правомірно задовольнив первісний позов та відмовив у зустрічному відповідачу у відповідності до п.п.2.15, 5.2. укладеного між сторонами договору оренди та ст. 758 ЦК України.

Дослідивши обставини справи, колегія приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам справи та зібраним у справі доказам на час його прийняття, підстав для його скасування або зміни не вбачається. Апеляційна скарга є необгрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Українського спеціалізованого технічного центру „Крансервіс” залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду м. Києва від 05.12.2007 р. у справі № 21/527 залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 21/527 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Корсак В.А.

Судді                                                                                          Авдєєв П.В.

Коршун Н.М.