Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2008 року Справа № 5/19-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Токар М.В., суддя Бондаренко В.П.,суддя Фоміна В.О..

при секретарі Березка О.М.

за участю представників:

позивача: не з”явився;

відповідачів: 1) не з”явився;

2) Тищук Ю.М., довіреність б/н від 22.02.07р.;

третьої особи: не з”явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу другого відповідача вх. № 452 С/1-13 на рішення господарського суду Сумської області від 17.01.08 по справі № 5/19-07

за позовом Приватного підприємства "Фенікс-К", м. Ромни

до 1) Виконавчого комітету Роменської міської ради, м. Ромни

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібне об"єднання торгівлі", м. Ромни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство "Роменське міжміське бюро технічної інвентаризації", м. Ромни

про визнання права власності та права користування,

встановила:

Позивач - ПП "Фенікс-К", звернувся до господарського суду Сумської області з позовом до Виконавчого комітету Роменської міської ради (третя особа - КП "Роменське МБТІ") про визнання права власності на незавершений будівництвом пункт приймання склотари, площею 390,4 кв.м. по вул. Прокопенка, 10 "д" та права землекористування земельною ділянкою, площею 0,01 га, виділеною рішенням № 175 від 14.09.88р. Роменського міськвиконкому для будівництва зазначеного пункту приймання склотари за позивачем.

Рішенням господарського суду Сумської області від 17.01.08 року (суддя Миропольський С.О.) позов задоволено. Визнано за приватним підприємством "Фенікс-К" право власності на незавершений будівництвом пункт приймання склотари, площею 390,4 кв.м. по вул. Прокопенка, 10 "д" та право землекористування земельною ділянкою площею 0,01 га, виділеною рішенням № 175 від 14.09.88 р. Роменського міськвиконкому для будівництва зазначеного пункту приймання склотари за приватним підприємством "Фенікс-К".

ТОВ «Оптово-роздрібне об’єднання торгівлі» з рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати право власності ТОВ "Оптово-роздрібне об’єднання торгівлі" на об"єкт незавершеного будівництва за адресою: м. Ромни, вул. Прокопенка, буд.№ 10-д; зобов"язати ДКП "Роменське міжміське бюро технічної інвентаризації" зареєструвати право власності ТОВ "Оптово-роздрібне об’єднання торгівлі" на об’єкт незавершеного будівництва за адресою: м. Ромни, вул. Прокопенка, буд.№ 10-д у Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти її доводів заперечує, вказуючи на безпідставність та недоведеність тверджень ТОВ «Оптово-роздрібне об’єднання торгівлі»в апеляційній скарзі на те, що спірний об’єкт (пункт приймання склотари) є його власністю. При цьому позивач вказує на те, що ТОВ «Оптово-роздрібне об’єднання торгівлі»не має ніяких прав на предмет спору, а тому суд першої інстанції правомірно вилучив його з числа відповідачів у даній справі. Позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

24.03.2008 року через канцелярію суду надійшло письмове клопотання Виконавчого комітету Роменської міської ради, в якому він повідомляє суд, що визнає вимоги апеляційної скарги обґрунтованими та просить розглядати справу без участі його представника в судовому засіданні.

Колегія суддів задовольняє клопотання першого відповідача та розглядає справу без участі його представника в судовому засіданні 01.04.2008 року.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення представника другого відповідача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, за договором купівлі-продажу від 03.02.1999р. позивач придбав у СЗАТ «Засулля»незавершену будівництвом одноповерхову будівлю пункту прийому склотари площею 390,4 кв.м., що розташована за адресою : Сумська область, м. Ромни, вул. Прокопенка, 10 "д".

Відповідно до акту приймання-передачі від 03.02.1999р. сторони вказаного договору передали та прийняли незавершений будівництвом пункт прийому склотари.

Відповідно до довідки позивача № 36 від 14.09.2006 року станом на 14.09.06р. на балансі ПП «Фенікс-К»пункт прийому склотари обліковується, як незавершене будівництво.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на незавершений будівництвом пункт приймання склотари, площею 390,4 кв.м. по вул. Прокопенка, 10 "д" та права землекористування земельною ділянкою, площею 0,01 га, виділеною рішенням № 175 від 14.09.88р. Роменського міськвиконкому для будівництва зазначеного пункту приймання склотари за позивачем.

Відповідно до п.2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Пунктом 3 статті ст. 331 Цивільного кодексу України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). А у разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об’єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об’єкта нерухомого майна, проектно –кошторисної документації, а також документів, що містять опис об’єкта незавершеного будівництва.

Отже, на думку колегії суддів, до завершення будівництва в порядку п. 3 ст. 331 ЦК України позивач вважається власником лише матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає позовні вимоги ПП«Фенікс-К»про визнання права власності на незавершений будівництвом пункт приймання склотари, площею 390,4 кв.м. по вул. Прокопенка, 10 "д" за позивачем безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Що ж до визнання за позивачем права користування земельною ділянкою, то колегія суддів зазначає, що у відповідності до п. 2 статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з пунктом 1 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або колективній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 1 статті 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Пунктом 2 вказаної статті передбачено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Однак, в матеріалах справи не міститься доказів на підтвердження наявності відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання спірної земельної ділянки в користування ПП «Фенікс-К», позивачем таких доказів суду не надано.

На підставі вказаного, колегія суддів вважає позовні вимоги про визнання за ПП «Фенікс-К»права користування земельною ділянкою площею 0,01 га, виділеною рішенням № 175 від 14.09.88р. Роменського міськвиконкому для будівництва зазначеного пункту приймання склотари такими, що не підлягають задоволенню.

До того, ж колегія суддів вказує на те, що ухвалою господарського суду Сумської області від 15.10.07р. до участі у справі в якості другого відповідача залучено ТОВ «Оптово-роздрібне об’єднання торгівлі». Ухвалою від 18.12.07р. господарський суд Сумської області виключив з числа відповідачів ТОВ «Оптово-роздрібне об’єднання торгівлі».

Відповідно до статті 24 ГПК України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача; встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем. Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

З вказаного вбачається, що ГПК України не передбачено виключення осіб із числа відповідачів, а передбачено лише залучення до участі у справі іншого відповідача та заміна неналежного відповідача. А тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправомірно виключив ТОВ «Оптово-роздрібне об’єднання торгівлі»з числа відповідачів, чим було порушено норми процесуального права.

При цьому, як вбачається з тексту оскаржуваного рішення господарського суду Сумської області суд у вступній частині рішення вказує у якості другого відповідача ТОВ «Оптово-роздрібне об’єднання торгівлі»та зазначає про його нез’явлення в судове засідання та ненадання письмового відзиву на позовну заяву.

Відповідно до статті 104 ГПК України порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Колегія суддів з огляду на вказане дійшла висновку, що дії суду першої інстанції щодо виключення другого відповідача з учасників судового процесу та зазначення його в тексті оскаржуваного рішення призвели до прийняття судом першої інстанції неправильного рішення у даній справі та є такими, що порушують норми процесуального права.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає рішення господарського суду Сумської області таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому воно підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким в позові слід відмовити.

Керуючись статтями 33, 36, 43, 99, 101, 102, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Сумської області від 17.01.2008 року у справі № 5/19-07 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Повний текст постанови виготовлений 03.04.2008 року.

Головуючий суддя М.В. Токар

Суддя В.П. Бондаренко

Суддя В.О. Фоміна