ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

08 квітня 2008 р.           Справа 12/25-08

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Презенс" (02160, м. Київ, вул. Березнева, 10, ідент.код 25271467)

до: Агропромислового науково-виробничого підприємства "Візит" (Вінницькаобл., Хмільницький р-н, с. Томашпіль, ідент.код 02129063; поштова адреса: 22000, Вінницька обл.. м. Хмільник, вул. І.Богуна, 77)

про стягнення 31904,73 грн.

Головуючий суддя Кожухар М.С.

Cекретар судового засідання Швець Н.В.

Представники - не з"явились

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про стягнення 31904,73 грн., в тому рахунку: 29312 грн. основного боргу, 2169,34 грн. пені, 423,39 грн. –3% річних.

Ухвалою суду від 11.02.2008 року порушено провадження у справі з призначенням судового засідання на 18.03.2008 року.

Ухвалою суду від 18.03.08р., в зв"язку з неявкою представників сторін та ненаданням ними необхідних для вирішення справи доказів, розгляд справи було відкладено на 08.04.08р.

Від позивача через канцелярію суду надійшло уточнення позовних вимог, де позивач повідомляє про здійснення відповідачем після подання позову розрахунків в частині основного боргу (29312 грн.), та просить стягнути з АП НВП "Візит" 2169,34 грн. пені та 423,39 грн. –3% річних. На підтвердження цього подав копію виписки банку від 06.03.08р.

Сторони правом участі в судовому засіданні 08.04.08р. не скористались. Про дату, місце та час слухання справи повідомслені належним чином ухвалою суду від 18.03.08р., про що свідчать повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції.

Відповідач відзиву та витребуваних судом доказів не надав.

З урахуванням цього, справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

З наданих матеріалів суд вбачає таке.

Згідно з договором № 3-005 від 31.05.2007 р. про надання технологічних послуг Товариство з обмеженою відповідальністю "Презенс" надало Агропромисловому науково-виробничому підприємству "Візит" технологічні послуги по внесенню засобів захисту рослин препаратів на полях господарства обробки засобами захисту рослин на загальну суму 89312 грн., про що свідчать акти прийому-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п. 4.5 договору відповідач зобов’язався здійснити розрахунок за надані послуги протягом 3-х днів після підписання акту виконаних робіт або направлення підприємством на адресу господарства вимоги про здійснення кінцевого розрахунку.

Загальна вартість наданих позивачем послуг складає 89312 грн.

На час звернення до суду заборгованість за надані послуги по внесенню засобів захисту рослин становила 29312 грн. Після подання позову 06.03.2008р. Агропромислове науково-виробниче підприємство "Візит" перерахувало позивачеві 29312 грн. за внесення засобів захисту рослин.

Наведене стверджується:

- договором № 3-005 від 31.05.2007 р. про надання технологічних послуг;

- актами прийому-передачі виконаних робіт;

- претензією від 16.09.07р. з доказами надіслання її відповідачу;

- виписками банку;

- розрахунком ціни позову;

- ненаданням відповідачем заперечень на позов.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши і оцінивши надані докази по справі, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України (далі –ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідач своє зобов’язання виконав не у повному обсязі, борг станом на день подання позову становив 29312 грн., який погашено відповідачем після подання позову.

За таких обставин провадження у справі в цій частині підлягає припиненню по п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, в зв’язку з відсутністю предмету спору.

Частиною 2 ст.193 ГК України встановлено, що порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Відповідно до п. 5.6 договору, у випадку порушення господарством строків оплати послуг, господарство зобов"язується виплатити підприємству пеню у розмірі 2-ї облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день затримки оплати.

Здійснений позивачем розрахунок суми пені відповідає законодавству та умовам договору, а відтак позовні вимоги про стягнення пені в сумі 2169,34 грн. підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведений позивачем розрахунок суми 3% річних відповідає законодавству, а тому позовні вимоги в частині стягнення 423,39 грн. - 3% річних підлягають задоволенню.

В силу ст. ст. 43, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Позовні вимоги підтверджено матеріалами справи, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в сумі 2169,34 грн. пені, 423,39 грн.- 3% річних з віднесенням на відповідача понесених позивачем судових витрат на оплату держмита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 ГПК України, оскільки спір доведено до суду з його вини (оплата суми основного боргу здійснена після подання позову).

Провадження у справі в частині стягнення 29312 грн. основного боргу слід припинити на підставі ч. 1 п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 80 ч. 1 п. 1-1, 82, 84,115,116 ГПК України,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Агропромислового науково-виробничого підприємства "Візит" (Вінницька обл., Хмільницький р-н, с. Томашпіль, ідент.код 02129063; поштова адреса: 22000, Вінницька обл.. м. Хмільник, вул. І.Богуна, 77) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Презенс" (02160, м. Київ, вул. Березнева, 10, ідент.код 25271467) - 2169,34 грн. пені, 423,39 грн. - 3% річних, 319,10 грн. витрат на держмито та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Провадження у справі в частині стягнення 29312 грн. основного боргу припинити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя Кожухар М.С.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано

відповідно до вимог ст.84 ГПК України 14 квітня 2008 р.