ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

13.05.2008

Справа №2-30/2634-2008

За позовом Приватного підприємства «ВОЛ-КОМ», м. Сімферополь, вул. Київська, буд. 114.

До 1 відповідача Комунального підприємства житлово-експлуатаційне об’єднання Залізничного району, м. Сімферополь, вул. Дзюбанова, буд. 13.

До 2 відповідача Залізничної районної ради м. Сімферополя, м. Сімферополь, вул. Павленко, буд. 1.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача представник мешканців будинку – Петровська Л.Н., м. Сімферополь, вул. Киїська, буд. 114, кв. 45.

Про спонукання до укладення договору оренди та зобов’язанні прийняти рішення про передачу в оренду нежитлового приміщення.

Суддя Ловягіна Ю.Ю.

П р е д с т а в н и к и:

Від позивача – Пархоменко, за дов. від 28.03.2008 р. у справі.

Від 1, 2 відповідачів – Шруб, за дов. від 10.01.2008 р. № 17/02.1-26 та від 09.01.2007 р. № 27/13 у справі.

Третя особа – Петровська Л.Н., паспорт ЕС 572923 виданий 03.03.1998 р. Залізничним РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АРК.

З участю прокуратури м. Сімферополя – помічник прокурора Яковлєв, посвід. № 07171.

Суть спору: Позивач – ПП «ВОЛ – КОМ» звернувся до господарського суду АР Крим з позовом про спонукання КП ЖЕО Залізничного р-ну м. Сімферополя укласти договір оренди нежитлового приміщення, розташованого в підвалі будинку № 114 по вул. Київська в м. Сімферополі строком на 1 (один) рік на попередніх умовах та зобов’язати Залізничну районну раду м. Сімферополя прийняти рішення про передачу в оренду нежитлового приміщення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.11.2006 р. між позивачем та відповідачем – 1 був укладений договір оренди нерухомого майна – нежитлового приміщення за адресою м. Сімферополь, вул. Київська, буд. 114. Договір був укладений на 11 місяців з 24.11.2006 р. по 2410.2006 р.

18.09.2007 р. на адресу позивача від відповідача – 1 (орендодавця) надійшов лист від 02.07.2007 р. № 1031 про необхідність припинити самовільне будівництво додаткового виходу та лист від 11.09.2007 р. № 1559/13 про не продовження дії договору оренди на новий термін у зв’язку з проведенням таких робот. З вказаних листів відповідача – 1 слідує, що позивачем нібито здійснюються роботи по реконструкції приміщення без правових підстав, без узгодження з орендодавцем, що стало підставою для відмови в пролонгації договору. Позивач вказує на те, що відповідачу були надані всі дозвольні документи на проведення будівельних робот, силами позивача було проведено технічне дослідження орендованого приміщення, на підставі якого виданий технічний висновок згідно з будівельними нормами на проведення відповідних робот.

Протягом дії договору позивач сумлінно виконував всі умови договору, своєчасно та в повному обсязі здійснював сплату орендної плати. Крім того, продовжує сплачувати орендну плату і не має заборгованості на день розгляду справи.

Відповідач - 1 у відзиві від 01.04.2008 р. № 899/13 проти позову заперечує та пояснює, що 24.11.2006 р. між сторонами був укладений договір № 12 оренди нежитлових приміщень, розташованих в підвалі за адресою:. м. Сімферополь, вул. Київська, буд. 114. Строк дії договору становив 11 місяців з 24.11.2006 р. по 2410.2006 р. Згідно з пунктом 6.2. договору, орендар має право вносити зміни в склад орендованого майна, здійснювати його реконструкцію лише з дозволу орендодавця. Дозвіл на реконструкцію позивач не одержував. Оскільки позивач порушив умови договору, листом від 11.09.2007 р. № 1559/13 відповідач – 1 попередив позивача про те, що договір оренди на новий термін продовжуватися не буде.

Ухвалою господарського суду від 21 квітня 2008 р. до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів в порядку ст. 27 ГПК України була залучена представник мешканців будинку 114 по вул. Київській Петровська Л.Н.

У судовому засіданні представник третьої особи пояснила, що реконструкція підвального приміщення проводиться позивачем незаконно, підвальні приміщення житлового будинку повинні передаватися у співвласність мешканцям такого будинки, а оренда їх також є незаконною, у зв’язку з чим, просить в позові позивачу відмовити.

01.04.2008 р. на адресу суду надійшло клопотання від прокурора м. Сімферополя про вступ у справу на підставі ст. 121 Конституції України, ст. 36 – 1 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 29 ГПК України.

Ухвалою від 01.04.2008 р. господарський суд залучив до участі у справі прокуратуру м. Сімферополя. Прокурором письмових пояснень представлено не було, проте в судовому засіданні він пояснив, що проти позову заперечує і просить у його задоволенні відмовити.

У судовому засіданні, яке відбулося 21.04.2008 р. була оголошена перерва відповідно до ст. 77 ГПК України, після перерви судове засідання продовжено з участю представників сторін.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, господарський суд розглядає справу по наявним в ній матеріалам. Інших доказів сторонами не представлено.

Дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, третьої особи та прокурора, суд –

в с т а н о в и в:

Згідно з договорами оренди від 17.01.2005 р. та від 16.12.2005 р. № 12 нежитлове приміщення, розташоване в підвалі будинку № 114 по вул. Київська в м. Сімферополі було орендовано Суб'єктом підприємницької діяльності Орловою С.В.

13 жовтня 2006 року СПД Орлова С.В. заснувала на своїй власності Приватне підприємство «ВОЛ-КОМ».

24.11.2006 р. між Приватним підприємством «ВОЛ-КОМ» та Комунальним підприємством житлово-експлуатаційним об’єднанням Залізничного району м. Сімферополя на підставі розпорядження голови Залізничної районної ради від 24.11.2006 р. № 385 було укладено договір оренди нерухомого майна №12.

Предмет договору обумовлений сторонами в п. 1, згідно з яким КП ЖЕО Залізничного району м. Сімферополя (Орендодавець) передає, а ПП «ВОЛ-КОМ» (орендар) приймає у строкове платне користування (оренду) індивідуально обумовлене майно – нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Сімферополь, вул. Київська, 114, площею 183,00 кв.м., для надання побутових послуг населенню.

Строк дії договору встановлений сторонами в пункті 10 та становить 11 місяців з 24.11.2006 р. по 24.10.2007 р.

13 лютого 2007 року між СПД Орловою С.В. та Волковим С.В. було укладено договір купівлі-продажу корпоративних прав на ПП «ВОЛ-КОМ», згідно з яким до Волкова С.В. перейшли усі права засновника підприємства, право на розпорядження усіма правами у відповідності із діючим законодавством України.

ЧП «ВОЛ – КОМ» продовжував здійснювати реконструкцію та ремонтні роботи в орендуємому приміщенні.

11.09.2007 р. позивач одержав від відповідача – 1 лист № 1559/13 (а.с. 29) про не продовження строку дії договору оренди, який спливе 24.10.2007 р., та звільнення приміщення з підстав, що позивачем безпідставно ведеться будівництво та реконструкція орендує мого приміщення.

З приводу викладеного, позивач вважає, що договір оренди від 24.11.2006 р. припинив свою дію, з приводу чого, просить спонукати КП ЖЕО Залізничного р-ну м. Сімферополя укласти договір оренди нежитлового приміщення строком на 1 (один) рік на попередніх умовах та зобов’язати Залізничну районну раду м. Сімферополя прийняти рішення про передачу в оренду нежитлового приміщення.

Дослідивши представлені докази, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підтверджено позивачем та відповідачем – 1, орендар – ПП «ВОЛ – КОМ» продовжує користуватися орендованим приміщенням.

Згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) та ст. 283 Господарського кодексу України (далі – ГК України), за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

На підставі п. 10.8. договору взаємовідносини сторін, не врегульовані укладеним договором, регулюються діючим законодавством.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Статтею 764 Цивільного кодексу України також передбачено, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Як пояснив представник відповідача – 1 в судовому засіданні, інших заперечень проти користування майном або будь-яких дій, спрямованих на припинення договору оренду, здійснено не було.

Крім того, як доведено позивачем, він продовжує сплачувати орендну плату до теперішнього часу, що підтверджується квитанціями (а.с. 125 – 128), які залучені в матеріали справи. В судовому засіданні представник відповідача – 1 підтвердив, що орендна плата приймається до зарахування.

На думку суду, проведення таких дій, підтверджує схвалення відповідачем – 1 договірних відносин з позивачем і зміну свого ставлення щодо припинення договору оренду, яке було висловлено лише в листі від 11.09.2007 р.

З приведених обставин, суд дійшов висновку, що договір оренди від 24.10.2006 р. продовжує діяти, пролонгований сторонами на той самий строк і на тих же умовах.

Згідно зі ст. 1 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду звертаються особи за захистом своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів, що кореспондується із положеннями статті 21 ГПК України, де до позивачів віднесено осіб, які пред’явили позов або в інтересах яких пред’явлено позов саме про захист порушеного права чи охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а стаття 16 ЦК України передбачає право особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права і інтересу. Юридична зацікавленість позивача у вирішенні спору судом, покладає на нього обов’язок довести, що його цивільні права відповідачем порушені, не визнаються чи оспорюються.

Відсутність факту порушення права чи взагалі суб’єктивного права, на захист якого подано позов, тягне за собою відмову у позові.

З приведених підстав, суд вважає, що право позивача на оренду не порушено, оскільки договір оренди продовжує діяти до теперішнього часу на той самий строк і на тих же умовах, а тому, в задоволенні позову слід відмовити.

Посилання третьої особи на те, що реконструкція орендованого підвального нежитлового приміщення проводиться незаконно не приймаються судом до уваги, оскільки предметом дослідження в даному спорі є ні законність будівництва, яке здійснює орендар в орендованому приміщення, а порядок продовження дії договору оренди, які між собою в даному випадку не пов’язані. Крім того, суд вважає, що посилання третьої особи на незаконну реконструкцію орендованого приміщення зводяться до намагань надати перевагу його доказам над іншими, що суперечить ст. 33, 34 ГПК України.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на позивача відповідно до ст. 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 13 травня 2008 р. були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Відповідно до ст. 84 ГПК України рішення оформлено та підписано 20 травня 2008 р.

Керуючись ст. 49, 82 – 84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          В задоволенні позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ловягіна Ю.Ю.