ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

10.01.2008р.                                                                                          Справа № 21/371

за позовом Відкрите акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь",

до Відкрите акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат",

про стягнення 6615,27 грн

Суддя Тимченко Б.П.

Представники:

від позивача: Лахматова К.Г.,дов. № 20-421 від 28.11.07р.

від відповідача: Самоходський Є.О.,дов. № 59/32 від 01.09.05р.

За згодою сторін в судовому засіданні оголошену вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 85 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна заява відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" до відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 6615,27 грн. вартості недопоставленого вантажу.

Позивач на позові наполягає. Відповідач проти позову заперечує з мотивів,викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи,заслухавши пояснення представників сторін,суд встановив:

Між позивачем та відповідачем укладено договір № 1253/4648/20/2006/995 від 28.04.06р. на поставку залізнорудних окатишів, згідно п.1.1 якого відповідач зобов"язався поставити,а позивач прийняти і оплатити залізнорудні окатиші на умовах договору.

Відповідно до умов вказаного договору в травні 2006р. відповідачем було здійснено постачання окатишів на адресу позивача по залізничній накладній № 43724503 від 18.05.06р.

Оплата продукції проводиться безготівковим розрахунком на розрахунковий рахунок відповідача по факту поставки протягом 5 банківських днів з дати відвантаження (п.6.2 договору).Позивач оплатив вартість поставленої продукції в повному обсязі виходячи з її ваги,вказаної в залізничних накладних.

Відповідно до п.7.1 договору в редакції додаткової угоди від 01.05.2006р.,приймання продукції по кількості та розрахунок нестачі (надлишку) здійснюється помаршрутно експертом Торгово-промислової палати.При визначенні ваги поставленої продукції граничне розходження при зважуванні складає +/- 1%.Норма природної втрати складає 0,3% .Відхилення у вазі поступаючих залізнорудних окатишів з даними по документам вважаються допустимими,якщо вони не перевищують 1,3% (1%+ 0,3%) при нестачі і 1% при надлишку.У такому випадку різниця у вазі не вважається нестачею.У випадку недостачі у вазі більше 1,3% -фактичною нестачею є вся різниця у вазі,за виключенням норми природної втрати 0,3%.Інструкція П-6 до договору не застосовується.

З урахуванням викладених положень договору,прийомка залізничних окатишів,які надійшли ,була здійснена експертом Запорізької Торгово-промислової палати, результати якої зафіксовані актом експертизи № О-1088 від 09.06.06р.

Експертом ТПП встановлено,що загальна вага нетто продукції (як це зазначено в залізничній накладній № 43967232, №43967362, №4305099, №43505100) складає 3465000кг.Однак, за результатами перевантажування було встановлено, що вага продукції в дійсності складає 3412910 кг. Із застосуванням вищеописаних коефіцієнтів фактичне розходження у вазі склало 52090 кг.

У відповідності до п.1.,п.2 доповнення №2 договору від 23.05.06р. у випадку виявлення відповідальних (фактичних) недостач,покупець (позивач) направляє на адресу продавця (відповідача) претензію на відвантажену партію товару.Продавець зобов"язується визнавати претензії по нестачам та відшкодовувати покупцю вартість продукції якої не достає.

Відповідно до наведеного на адресу позивача була направлена претензія № 20/1135 (ФД) від 26.06.06р. з вимогою повернути надлишково сплачені кошти у сумі 14207,23 грн. за недопоставлену продукцію в кількості 52090кг.

Відповіддю на претензію № 4605/6014 від 30.08.06р. відповідач визнав претензійні вимоги частково у сумі 5620,35грн.Решту суми претензії відповідач відхилив з посиланням на те,що при розрахунку ваги відповідальної недостачі ним було застосовано коефіцієнт природного убутку 1% передбачений п.27 "Правилами видачі вантажів" затверджені наказом Мінтрансу № 644 від 21.11.2000р. та додатково обгрунтував свою позицію посиланням на ст.ст. 52,53 Статуту залізниць України.

У зв"язку з тим, що відповідачем було порушено умови укладеного договору щодо порядку визначення кількості відповідної недостачі, на його адресу позивачем було направлено лист № 20/1393 (ФД) від 07.09.06р. з вимогою повторно розглянути претензію та застосувати при визначенні кількості нестачі коефіцієнти,передбачені договором.

Своєю відповіддю № 4605/8379 від 16.10.06р. відповідач повідомив про повторне часткове відхилення претензійних вимог у сумі 6561,16грн. у зв"язку з їх необгрунтованістю.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства,а за відсутності таких вимог та умов-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч.2 ст.67 ГК України,підприємства вільні у виборі предмета договору,визначенні зобов"язань,інших умов господарських взаємовідносин,що не суперечать законодавству України.Частиною 3 ст.6 ЦК України передбачено,що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Судом не приймається до уваги посилання відповідача на п.27 Правил видачі вантажів,затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000р.,оскільки сферою регулювання Правил видачі вантажів є взаємовідносини між залізницею і одержувачем вантажу в момент видачі вантажу,а не встановлення норм граничного розходження при зважуванні та природної втрати для обов"язкового застосування на всій території України при поставках продукції між господарюючими суб"єктами.Пунктом 27 Правил видачі вантажів передбачено,що вантаж вважається доставленим без утрати,якщо різниця між масою,вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній,та масою,визначеною на станції призначення,не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.Таким чином,даним пунктом обмежується відповідальність залізниці при видачі вантажу одержувачу,а не встановлюються норми нестачі, обов"язкові для суб"єктів господарювання.

Отже,сторонами правомірно було встановлено в договорі норми граничного розходження при зважуванні та норми природних втрат,оскільки нормативними актами така заборона прямо не встановлена,а Правила видачі вантажів не є обов"язковим для сторін нормативним актом,який встановлює норми природних втрат.

Окрім того,відповідно до чатин 1,2 ст.11 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні",торгово-промислові палати наділені правом проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу,контроль кількості та комплектних товарів.Методичні та експертні документи,видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень,є обов"язковими до застосування на всій території України.Аналогічна норма міститься і в укладеному сторонами п.7.1 договору.

Таким чином,акт експертизи є передбаченим договором документом про приймання продукції і на його підставі проводяться розрахунки між сторонами.

Суд приходить до висновку,що позовні вимоги є обгрунтованими,правомірними,а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, матеріали справи, керуючись статтями 49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат",39802,м. Комсомольськ,вул. Будівельників,16,р/р 1980 у філії банку "Фінанси та кредит" в Полтавській області,МФО 331564,ОКПО 00191282 на користь відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь",69008,м. Запоріжжя,вул. Південне шоссе,72,р/р 0001 у АКБ "Індустріалбанк",МФО 313849,ОКПО 00191230- 6615, 27 грн. вартості недопоставленого вантажу,102 грн. державного мита,118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Копії рішення направити сторонам.

СУДДЯ                                                            Тимченко Б.П.