ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"23"
січня 2008 р.

Справа
№ 17/909/07

м. Миколаїв

Господарський суд
Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль
С.М.,

при  секретарі Хімороді В.Г.,

з участю представників
сторін:

від позивача -ОСОБА_1;

від відповідача -не
з”явився;

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу № 17/909/07

за
позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до товариства з обмеженою
відповідальністю „Южноукраїнське ремонтно-будівельне підприємство”,
Миколаївська область, м. Южноукраїнськ,               вул. Дружби народів, 5667,

про: стягнення заборгованості за
договором № 2 від 22.08.2006 року,-

Відповідач,
повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, у судове
засідання не з?явився, відзив по суті позовних вимог не надав.

На
підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши
матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1(надалі - позивач) звернулася до господарського суду з
позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Южноукраїнське
ремонтно-будівельне підприємство” (надалі - відповідач) про стягнення
заборгованості за договором № 2 від 22.08.2006 року.

Позивач
обгрунтовує позовні вимоги тим, що згідно
договору   № 2  від
22.08.2006 року, відповідач  був
зобов'язаний виконати роботи   по
виготовленню   та   улаштуванню
торгівельного   павільону
промтоварів   № 42   на території ринка   КП
“ТСД”, по вул. Молодіжна, 4, в м. Южноукраїнськ .

Строк   виконання
будівельних  робот  за договором
у відповідача закінчівся   31.10.
2006 року.

Відповідно
до п. 2.2 договору по меморіальному ордеру № 501 від       10.08.2006 року позивач перерахував на
рахунок відповідача 10 000 грн. в якості авансу для закупівлі матеріалу .

На
момент звернення до суду відповідачем роботи не виконані, суму авансу не
повернуто.

На
підставі    ст.  625
Цивільного кодексу України, боржник, який   прострочив виконання   грошового
зобов'язання   на   вимогу
кредитора   зобов'язаний сплатити   суму
боргу   з    урахуванням   встановленного   індексу
інфляції,  яка становить за
розрахунком позивача 848 грн. 20 коп., а також три проценти річних від
простроченої суми, які становлять за розрахунком позивача      300 грн.

Крім того, позивач клопоче перед
судом про стягнення з відповідача моральну шкоду  у сумі 5000 грн.у зв?язку з невиконанням
грошових зобов?язань та душевних страждань.

Відповідач у судовому засіданні від
18.12.2007 р. проти позову не заперечував та клопотав про відкладення розгляду
справи.  Будь-яких інших письмових
заперечень відповідач до суду не надав.

Позивач у тому ж судовому засіданні надав
докази часткового погашення заборгованості у сумі 2 000 грн., що
підтверджується оригіналами платіжних доручень, де призначення платежу
зазаначено, як “повернення авансу за невиконані
роботи згідно договору № 2 від 22.08.2006 року. Повернено частково”.

Враховуючі наведене, позивач просить
стягнути з відповідача 8 000 грн. суму основної заборгованості, 3 відсотки
річних -300 грн., 848 грн.20 коп. збитків від інфляції, витрати на послуги адвоката
у розмірі 300 грн., моральну шкоду у розмірі
5 000 грн.

Відповідно
до приписів ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння  відмова
від  зобов'язання  або одностороння зміна  його
умов  не  допускається,
якщо  інше  не
встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору  та  вимог
цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -відповідно
до   звичаїв   ділового
обороту  або  інших
вимог,  що  звичайно ставляться.

Статтею
530 Цивільного кодексу України перебачено, якщо
у  зобов'язанні  встановлений
строк  (термін)  його виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Строк виконання робіт згідно додаткової угоди до спірного
договору 30.08.2007 року.

Сторонами
не було надано суду доказів повного виконання умов договору  у вигляді актів виконаних робіт,
приймання-передачи чи інших доказів.

Відповідно
до ст. 629 Цивільного кодексу України. договір є обов?язковим для виконання
сторонами.

Позивач
надав докази часткового погашення заборгованості у сумі 2 000 грн., що
підтверджується оригіналами платіжних доручень, де призначення платежу
зазаначено, як “повернення авансу за невиконані
роботи згідно договору № 2 від 22.08.2006 року. Повернено частково”.
Відповідач відзив на позов не надав, проти позову не заперечив.

Враховуючи
вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення зменшених
позовних вимог в частині суми основного боргу, відсотків річних та збитків від
інфляції у повному обсязі.

Крім
того, позивач просить стягнути з
відповідача  витрати на правову
допомогу в розмірі 300 грн.

На
обгрунтування зазаначеної суми позивач надав свідоцтво про право на зайняття
адвокатською діяльністю на ім?я ОСОБА_2 та докази сплати послуг адвоката у
розмірі 500 грн., про що свідчить квитанція до прибуткового касового
ордеру  від 03.09.2007 року.

Суд
приходить до висновку про можливість задоволення даного клопотання, оскільки,
відповідно до Роз”яснень Вищого арбітражного суду від 04.03.1998 № 02-5/78 „Про
деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального
кодексу України”(редакція з 01.02.2005 року) витрати  позивачів
та відповідачів, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських
бюро, колегій, фірм, контор та інших
адвокатських  об'єднань  з
надання  правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на
загальних  підставах,  визначених частиною п'ятою статті 49
Господарського процесуального кодексу України.

Відшкодування цих  витрат
здійснюється  господарським  судом шляхом зазначення про це у рішенні,
ухвалі, постанові за наявності документального
підтвердження  витрат,  як-от
угоди  про надання послуг
щодо  ведення  справи
у  суді  та/або
належно  оформленої довіреності,  виданої стороною представникові її інтересів
у суді, і платіжного доручення  або  іншого
документа,  який  підтверджує сплату відповідних послуг.
(Пункт  10  в  редакції  Роз'яснення
Вищого господарського суду № 04-5/609
від 31.05.2002).

Враховуючи
наведене, витрати позивача щодо послуг адвоката підлягають задволенню  у повному обсязі.

Щодо
стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., то ці позовні вимоги
задоволенню не підлягають, оскільки в матеріалах справи відсутні докази
причинення цієї шкоди у розумінні ст. 1167 Цивільного кодексу України
(наявність вини).

Керуючись
ст.ст. 49, 75, 82, 84-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 задовольнити частково.

2.          Стягнути з  товариства з обмеженою відповідальністю
“Южноукраїнське ремонтно-будівельне підприємство”, м. Южноукраїнськ, вул.
Дружби народів, 56, кв. 67 (код 34129143)
8 000 грн. основного боргу, збитки від інфляції у розмірі
848 грн. 20 коп., 3% річних у розмірі 300 грн., 300 грн.
витрат на послуги адвоката, 102 грн. держмита та 118 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1  ( код
НОМЕР_1).

3.          В іншій частині позову  -відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського
апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу  України.

Суддя

Коваль
С.М.