ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

31.03.2008

Справа №2-17/2586-2008А

за позовом ТОВ "Вітязь та К", м. Алушта

до відповідача Сімферопольського міжміського бюро реєстрації та технічної інвентаризації, м.Сімферополь

про спонукання до виконання певних дій

Суддя В.І.Гайворонський

При секретарі Шенягіной Т.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Стаднюк Н.М., довіреність № б/н від 18.02.08, представник;

Від відповідача: не з’явився;

Сутність спору: Згідно позовної заяви позивач просить присвоїти будівлі кафе «Тиха гавань» в сквері А.С. Пушкіна – адресу: АР Крим, м. Алушта, вул. Леніна, 6 Б, зобов’язати Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішенням по цій справі зареєструвати нерухоме майно – будівлю кафе «Тиха гавань» в сквері А.С. Пушкіна, з присвоєнням адреси – АР Крим, м.Алушта, вул. Леніна, 6Б.

Відповідач відзив не надав, але надав заяву згідно якої просить розглянути справу згідно діючого законодавства та без його присутності.

Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними матеріалами, при цьому виходить із того, що згідно ст. 129 Конституції України давати суду докази та доводити перед судом їх переконливість є правом зацікавлених осіб, а не обов’язком.

По справі проголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, суд –

ВСТАНОВИВ:

13.07.01р. рішенням виконавчого Алуштинської міської ради за № 678 було надано в оренду позивачеві земельну ділянку площею 0,0355га для розміщення павільйону з літньою площадкою у сквері ім. О.С. Пушкіна по вул. Леніна м.Алушти, на підставі чого відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства України було укладено з позивачем договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком до 31.03.02р.

У період до 2004р. на цієї земельної ділянці позивачем було збудовано об’єкт – будинок кафе «Тиха гавань», який було прийнято до експлуатації згідно рішення виконкому Алуштинської міської ради за № 917 від 13.08.04р. «Про затвердження акту державної технічної комісії про приймання до експлуатації закінченого будівництва об’єкту ТОВ «Витязь і К».

31.08.04р. рішенням №939 виконкому Алуштинської міської ради було оформлено право власності позивача на будинок кафе «Тиха гавань».

26.12.05р. на підставі звернення позивача Алуштинською міською радою у повній відповідності до чинного законодавства України було прийнято Рішення за № 25/481 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки ТОВ «Вітязь та К», згідно якого було поновлено договір оренди земельної ділянці площею 0,0355га для розміщення павільйону з літньою площадкою у сквері ім. О.С. Пушкіна по вул. Леніна м.Алушти строком на 49 років.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, при цьому виходить з наступних підстав:

Згідно статті 73 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” акти органу місцевого самоврядування обов’язкові для виконання.

Відповідачем не представлено доказів того, що рішення Алуштинської міської Ради № 25/481 в частині спірного об’єкту у встановленому Законом порядку скасовано, або визнано нечинним ( недійсним).

Ст. 129 Конституції України передбачено, що сторона вільна в наданні суду доказів та доказуванні перед судом їх переконливості, а також закріплений принцип змагальності сторін, та їх рівності перед Законом та судом.

Згідно ст. 8 Конституції України вона має вищу юридичну силу та її норми являються нормами прямої дії.

Про необхідність дотримання принципу диспозитивності сторін також указується в постанові Верховного Суду України від 20.05.2002 року № 02/132. (справа № Д12/12), а в постанові Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року “Про застосування норм Конституції України при здійсненні правосуддя” вказується, що суди вправі застосовувати безпосередньо норми Конституції як норми прямої дії.

Оскільки відповідні докази не представлені суду до прийняття цієї постанови, немає підстав їх залучати до матеріалів справи після винесення постанови по цій справі.

Таким чином, у суда не має підстав не приймати до уваги вказане рішення органа місцевого самоврядування.

Крім цього, якщо указане рішення буде скасовано (визнано нечинним чи недійсним), зацікавлена сторона вправі звернутися із заявою про перегляд цього рішення постанови за нововиявленими обставинами.

Позивач відмовився від відшкодування судових витрат з відповідача та просить їх не відшкодовувати, що є його правом, що також відображено у звукозапису судового засідання. Виходячи із закріпленого ст. 129 Конституції України принципу диспозитивності сторін суд не повинен розв’язувати питання, якщо зацікавлена сторона не бажає їх розглядання.

Згідно ст. 8 Конституції України вона має вищу юридичну силу та її норми являються нормами прямої дії.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись 162,163 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов’язати Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішенням по цій справі зареєструвати нерухоме майно – будівлю кафе «Тиха гавань» в сквері А.С. Пушкіна, з присвоєнням адреси – АР Крим, м.Алушта, вул. Леніна, 6Б.

Ст. 254 КАС України передбачено, що постанова першої інстанції, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАСУ, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України у Севастопольський апеляційний господарський суд, якою встановлено, що: про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАСУ - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гайворонський В.І.