ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 25/28

13.05.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МДН-Буд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мяско»

про стягнення 171 379,57 грн.

Суддя Морозов С.М.

Секретар судового засідання Денисенко А.В.

Представники:

від позивача: Костюр О.В. (довіреність від 08 травня 2008 року)

від відповідача: не з’явився

В судовому засіданні 13 травня 2008 року за згоди представника позивача було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МДН - Буд»(надалі –позивач) звернулося до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мяско»(надалі – відповідач) про стягнення заборгованості за поставлений товар у сумі 171 379,57 грн., в тому числі 141 439,57 грн. основного боргу, 17 945,53 грн. втрат в зв’язку із інфляцією, 9 444,25 грн. пені, та 3% річних в сумі 2 549,91 грн. Крім того, позивачем подана заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та поточні рахунки, що належать відповідачу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач свої обов’язки за договором не виконав, вартість придбаного товару в повному обсязі не оплатив.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, участь свого представника в судових засіданнях не забезпечив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

Ухвалами суду від 28.02.2008р., 25.03.2008р. в задоволенні клопотань позивача про забезпечення позову відмовлено.

Відповідачем подавалися заяви від 01.04.2008 та від 14.04.2008 про колегіальний розгляд справи, які ухвалами від 01.04.2008 та від 14.04.2008 були відхилені.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № 7/03 (надалі –Договір), згідно з умовами якого позивач зобов’язався поставити, а відповідач прийняти і оплатити товар у кількості, по найменуваннях і цінах, зазначених у рахунках-фактурах, що виписуються на кожну партію товару.

Згідно з частиною другою п.3.3 Договору датою поставки вважається дата підписання накладної (товарно-транспортної та (або) товарної) обома сторонами, що засвідчує прийняття товару відповідачем від позивача.

Згідно з умовами договору позивач передав, а відповідач отримав товар на загальну суму 319 439,88 грн. Доказами передачі товару, згідно з договором, є підписані сторонами видаткові накладні та видані відповідачем довіреності на отримання товару (належним чином засвідчені копії містяться в матеріалах справи).

Згідно з п.2.2 Договору відповідач зобов’язаний сплатити вартість партії товару протягом 7 (семи) календарних днів з моменту поставки товару, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача.

На момент звернення позивача до господарського суду відповідач перерахував позивачу лише 178 000,00 грн., що підтверджується виписками банку. Заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар за договором складає 141 439,88 грн.

Позивач звертався до відповідача з претензією № 202 від 26.07.2007р, на яку від відповідача не було одержано відповіді. На час розгляду справи відповідач заборгованість перед позивачем за отриманий товар за договором не сплатив.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріали справи, відповідач свої зобов’язання за договором в строк, встановлений договором не виконав, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар складає 141 439,88 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з п. 8.4 Договору, в разі прострочення оплати відповідач повинен сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

З урахуванням викладеного, вимог ст. 232 ГК України, враховуючи відсутність контр розрахунку відповідача, за порушення відповідачем зобов’язання за Договором щодо оплати вартості поставленого позивачем товару стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня в сумі 9 444,25 грн.

Положеннями статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, враховуючи відсутність контр розрахунку відповідача, за порушення відповідачем зобов’язання за Договором щодо оплати вартості поставленого товару стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума втрат у зв’язку із інфляцією за період з червня 2007 року по серпень 2007 року в розмірі 17 945,53 грн. та 3% річних в сумі 2 549,91 грн.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача у сумі 1831,8 грн. ( 1713,8 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мяско»(ідентифікаційний код 34484651 адреса: 03151, м. Київ, вул. Смілянська, 7) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МДН - Буд» (ідентифікаційний код 33492106, адреса: 03151, м. Київ, вул. Керченська, 7/7, р/р №92 в КРУ «Укрпромбанк» м. Києва, МФО 3 80076) 171 379,57 (сто сімдесят одна тисяча триста сімдесят дев’ять гривень 57 копійок) грн. Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мяско»(ідентифікаційний код 34484651 адреса: 03151, м. Київ, вул. Смілянська, 7) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МДН - Буд» (ідентифікаційний код 33492106, адреса: 03151, м. Київ, вул. Керченська, 7/7, р/р №92 в КРУ «Укрпромбанк» м. Києва, МФО 380076) судові витрати в розмірі 1831,8 (одна тисяча вісімсот тридцять одна гривня 80 копійок) грн. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня виготовлення рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя С.М. Морозов

Дата підписання повного тексту рішення 19.05.2008