ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2008 р. Справа № 8/398-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді Хом'якової В.В. при секретарі Шульженко Г. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом прокурора Суворовського району м.Херсона в особі Державної податковоїінспекції у м. Херсоні

до приватної житлово-експлуатаційної фірми "Реформа"

про стягнення 62 058 грн. 30 коп.

за участю представників сторін:

прокурор : Павленко І.В. посв. №58 від 26.07.07 р.

від позивача:ГДПІ Рейлян М.С. дов. №15464/9/10-105 від 29.12.07 р.(15.04.08 р.)

СДПІ Постернак Є.І. дов. №15418/9/10-105 від 28.12.07 р.(17.04.08 р.)

від відповідача:гол. бухг. Бородавка З.М., дов. №323 від 06.12.06., директор Деркач Н.Б., пасп. серії МО №284160 від 21.01.97.

Заступник прокурора Суворовського району м. Херсона звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у м. Херсоні (позивач) про стягнення з приватної житлово-експлуатаційної фірми „Реформа” (відповідач) 62058 грн. 30 коп. заборгованості зі сплати прибуткового податку та податку з доходів фізичних осіб станом на 31.03.07.

Відповідач проти факту та розміру заборгованості по прибутковому податку та податку з доходів фізичних осіб станом на 01.04.07 не заперечує, але посилається на те, що заборгованість утворилась за період 2002 рік. З вересня 2006 року податок з доходів фізичних осіб сплачується своєчасно та в повному обсязі. Посилається на наявність заборгованості власників квартир та бюджету перед відповідачем, що впливає на своєчасність перерахування податку до бюджету.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, прокурора, суд -

в с т а н о в и в:

Приватна житлово-експлуатаційна фірма "Реформа" є юридичною особою, платником податків. Відповідачем подавались до ДПІ податкові розрахунки сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку форми №1ДФ, тобто, форми обліку податку з доходу фізичних осіб, але податкові зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб сплачувались несвоєчасно та не в повному обсязі.

Прокурором та позивачем не виконані вимоги суду та не наданий розрахунок суми боргу 62058 грн. 30 коп. Замість розрахунку суми боргу позивачем наданий розрахунок нарахування та перерахування податку з доходів фізичних осіб за період 2000 рік –1 квартал 2007 року, відповідно до якого за цей період нараховано 100908 грн. 24 коп. прибуткового податку з громадян та податку з доходів фізичних осіб, сплачено відповідачем 40713 грн. 88 коп. В якості доказу заборгованості прокурором надано суду розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за період 2004-2007 рр. (ф. 1ДФ), та акт ДПІ у м. Херсоні № 1566/17-2/30424468 позапланової документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства приватної житлово-експлуатаційної фірми „Реформа” за період з 01.07.00 по 31.03.07.

Відповідно до статті 2 Закону України від 22 травня 2003 року N 889-IV "Про податок з доходів фізичних осіб" платниками податку з доходів фізичних осіб є резиденти, які отримують як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи, та нерезиденти, які отримують доходи з джерелом їх походження з території України. Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є працедавець , який виплачує такі доходи на користь платника , зокрема особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету оподатковуваних доходів з джерелом їх походження з України - податковий агент (пп. 17.1 ст. 17 Закону N 889). В даному випадку платники цього податку –працівники відповідача, звільнені від обов'язку подавати до податкового органу податкову декларацію, розрахунок, замість них відповідач подає до ДПІ звітність - податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків, і сум утриманого з них податку за формою № 1ДФ(з 2004 року).

Пунктом 20.2 ст. 20 Закону "Про податок з доходів фізичних осіб" N 889 визначено осіб, які несуть відповідальність за порушення норм цього закону. Так, фінансово відповідальними за порушеннями норм Закону N 889 є такі особи: при порушенні нарахування, утримання та сплати до бюджету податку з доходів платника податків, що здійснюються особами, визначеними податковими агентами, такі особи: при порушенні правил сплати податку з чистого річного оподатковуваного доходу платника податку - такий платник податку. Податковим агентом, тобто особою, яка нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, є відповідач.

Статтею 1 Закону „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначено, що податкова декларація, розрахунок –це документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов’язкового платежу), податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України; податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), узгоджене платником податків або встановлене судом, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання; примусове стягнення - звернення стягнення на активи платника податків у рахунок погашення його податкового боргу, без попереднього узгодження його суми таким платником податків; орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи із забезпечення погашення податкового боргу у межах компетенції, встановленої законами.

Оподаткування податком з доходів фізичних осіб не передбачає подання податкових декларацій з даного платежу, податковий розрахунок ф. № 1 ДФ не є декларацією в розумінні Закону „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, тобто, узгодження суми податкового зобов'язання з даного податку не відбувається, і картки особових рахунків зазначеного податку податковим органом не ведуться, що не заперечується податковою інспекцією. Із зазначеного випливає, що заборгованість із сплати прибуткового податку не є ані узгодженою сумою податкового зобов'язання, ані податковим боргом. Про це також свідчить, зокрема, відсутність факту направлення платнику податків податкових вимог, застосування такого заходу як податкова застава.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що застосовувати норми п. 7.7 ст. 7 Закону № 2181-Ш, які регламентують порядок погашення податкового боргу, в даному випадку також не можна.

В розрахунку № 2 до акту ДПІ у м. Херсоні № 1566/17-2/30424468 позапланової документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства приватної житлово-експлуатаційної фірми „Реформа” за період з 01.07.00 по 31.03.07, підписаному керівником та головним бухгалтером відповідача без заперечень, зазначено, що посадова особа ДПІ зарахувала суми сплаченого відповідачем податку на доходи фізичних осіб в рахунок боргів попередніх періодів. Крім того, про такий перерозподіл сплаченого податку в рахунок інших платежів, податкова інспекція не повідомила платника податку.

Відповідач надав суду документи про стан нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб за період 4-й квартал 2004 року –1 квартал 2007 року, за попередній період документів не надано ні відповідачем, ні прокурором та позивачем. В платіжних документах про перерахування податку з доходів фізиних осіб, наданих відповідачем, зазначені звітні періоди, за які перераховується податок з доходів фізичних осіб. Так, за 4-й квартал 2004 року відповідач задекларував до сплати: 1213 грн. 80 коп. у жовтні 2004 року, 1150 грн. 78 коп. у листопаді 2004 року, 1209 грн. 84 коп. у грудні 2004 року, сплачено внески за жовтень 2004 року платіжними дорученнями № 142 від 24 .11.05 сума 439 грн. 25 коп. та платіжним дорученням № 124 від 25.10.05 сума 664 грн. 75 коп., отже, загальна заборгованість за 4-й квартал 2004 року складає 2470 грн. 41 коп.

За 2005 рік відповідач має борг за січень місяць в сумі 1153 грн. 56 коп., оскільки не перераховував утриманий із зарплати податок до бюджету, за лютий задекларовано 1529 грн. 25 коп. податку, сплачено 979 грн. 70 коп. (плат. доручення № 21 від 28.02.05, № 8 від 11.03.05), борг становить 549 грн. 55 коп. За березень 2005 року замість 1754 грн. 18 коп. податку фірмою “Реформа” перераховано до бюджету 1052 грн. 17 коп. (плат. дорученнями № 28 від 17.03.05 - 736, 82 грн., № 27 від 31.03.05 - 315,35 грн.), борг складає 702 грн. 01 коп. У квітні 2005 року задекларовано відповідачем 1283,49 грн., сплачено 932 грн. 37 коп. (плат. доручення № 30 від 28.04.05 на суму 302,58 грн., № 45 від 20.04.05 на суму 629,79 грн.), борг складає 351 грн. 12 коп. В травні 2005 року нараховано та утримано відповідачем 1313,27 грн., сплачено до бюджету 608 грн. 66 коп. (плат.доручення № 42 від 01.06.05 на суму 322,30 грн., № 71 від 14.06.05 на суму 286,36 грн.), борг складає 704 грн. 61 коп. В червні 2005 року замість нарахованих 1401,44 грн. податку з доходів фізичних осіб сплачено 319,87 грн. платіжним дорученням № 54 від 29.06.06, борг складає 1081 грн. 57 коп. В липні 2005 року задекларовано 1482,60 грн.податку, сплачено платіжним дорученням № 66 від 01.08.05 суму 341 грн. 98 коп., борг складає 1140 грн. 62 коп. В серпні 2005 року задекларовано до сплати 1502,85 грн. податку, сплачено платіжним дорученням № 75 від 29.08.05 суму 376,02 грн., борг складає 1126 грн. 83 коп. У вересні задекларовано 1537,76 грн. податку , сплачено 1090 грн. 51 коп. (плат.доручення № 86 від 28.09.05 на суму 425,75 грн., № 124 від 25.10.05 на суму 664,76 грн.), борг складає 447 грн. 25 коп. У жовтні 2005 року відповідачем задекларовано до сплати 1223,38 грн., сплачено 782 грн. 92 коп. (плат.дорученнями № 142 від 24.11.05 на суму 439,25 грн., № 98 від 28.10.05 на суму 343,67 грн.), борг складає 440 грн. 46 коп. У листопаді 2005 року задекларовано 1339, 78 грн., сплачено плат. дорученням № 116 від 29.11.05 - 371.64 грн. податку, борг складає 968 грн. 14 коп. В грудні 2005 року задекларовано 2210, 35 грн., сплачено плат. дорученням № 134 від 28.12.05 суму 763,10 грн., борг складає 1447 грн. 25 коп. Таким чином, за 2005 рік відповідачем нараховано, утримано із зарплати своїх працівників, але не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб в сумі 10112 грн. 96 коп.

У 2006 році за січень місяць фірмою “Реформа” задекларовано 1442,94 грн. податку на додану вартість, сплачено платіжним дорученням № 1 від 30.01.06 суму 362.05 грн., борг складає 1080 грн. 89 коп., за лютий 2006 року відповідачем задекларовано 1467,18 грн.податку, сплачено платіжним дорученням № 10 від 24.02.06 суму 359,98 грн., борг складає 1107 грн. 20 коп., у березні 2006 року задекларовано 1925,51 грн.податку, сплачено платіжним дорученням № 20 від 29.03.06 суму 425,75 грн., борг складає 1499 грн. 76 коп. У квітні 2006 року відповідач мав сплатити 1393,2 грн.податку з доходів фізичних осіб, фактично сплачено платіжним дорученням № 31 від 26.04.06 суму 376,29 грн. У травні 2006 року задекларовано до сплати 1428,20 грн., сплачено 4220 грн. 86 коп. платіжними дорученнями №92 від 21 грудня 2006 року суму 3850 грн. (в платіжному документі зазначено призначення платежу - лютий-травень 2006 року), № 44 від 29.05.06 - 370,86 грн. У червні 2006 року задекларовано 1527,89 грн., сплачено плат. дорученням № 56 від 27.06.06 суму 409,25 грн., за липень задекларовано 1620,58 грн., сплачено плат.дорученням № 66 від 25.07.06 суму 422,95 грн. У серпні відповідач замість суми податку з доходів фізичних осіб 2277,87 грн., сплатив плат.дорученням № 79 від 30.08.2006 суму 542,41 грн. У вересні 2006 року задекларовано 765,37 грн. податку, сплачено плат.дорученням № 88 від 28.09.06 суму 570,24 грн. та плат.квитанцією № 127 від 20.10.06 сплачено суму 195,13 грн. За жовтень 2006 року відповідачем задекларовано 585,77 грн., сплачено 1688 грн. 71 коп. (плат. доручення № 98 від 27.10.06 на суму 311,11 грн., квитанція № 32/748/062 від 17.11.06 -1377,60 грн., призначення платежу вказано січень-жовтень 2006 р.) В листопаді 2006 року нараховано до сплати 730,85 грн., сплачено 605 грн. 35 коп. (плат.дорученням № 110 від 28.11.06 на суму 413,29 грн., квитанцією. № 39 від 28.12.06 - 192 грн. 06 коп.) У грудні 2006 року відповідачем задекларовано 1002,47 грн., сплачено 1128 грн. 57 коп. (плат.квит. № 24 від 15 січня 2007 року –201,51 грн., №. 132 від 26.12.06 на суму 927,06 грн.) Таким чином, за 2006 рік відповідач мав перерахувати до бюджету 16167 грн. податку, фактично перерахував 11307 грн. 54 коп., борг складає 4860,29 грн.

В першому кварталі 2007 року відповідач мав сплатити 2168 грн. 10 коп. податку з доходів фізичних осіб, а сплатив 2702 грн. 18 коп., в тому числі: за січень відповідач нарахував та утримав суму податку 240,50 грн., фактично сплатив пл. квитанцією № 3 від 28.02.07 суму 763,53 грн., за лютий 1186,21 грн., фактично перерахував 193 грн. 66 коп. плат.квитанцією № 41 від 29.03.07., за березень 2007 року 741 грн. 39 коп. фактично перерахував 485,84 грн. платіжним дорученням № 14 від 28.03.07 та платіжною квитанцією № 14 від 12.04.07 266 грн. 60 коп. Заборгованості за 1 квартал 2007 року немає.

На підставі викладеного, суд встановив, що за період 4-й квартал 2004 року –1 квартал 2007 року борг відповідача з податку з доходів фізичних осіб складає 17443 грн. 66 коп.

Податковий орган заперечує право платника податків щодо вибору черговості перерахування податку з доходів фізичних осіб, вважає, що у платнику податків відсутнє право погашати податкові зобов'язання, що мають більш пізні граничні терміни сплати, за наявності в нього непогашених сум податкових зобов'язань з більш ранніми термінами сплати та накопичувати таким чином борг за період, що пройшов. Дійсно, Закон № 2181 чітко встановлює обов'язок платника податків сплатити узгоджену суму податкового зобов'язання та терміни її сплати. Зокрема, Законом передбачений обов'язок платника податків сплатити: - узгоджену суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного терміну, або у терміни, визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності - протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення про їх нарахування. ДПІ посилається на п. 7.7 ст. 7 Закону № 2181-Ш, за змістом якого податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях. Але доводи позивача суд не приймає з огляду на відсутність у відповідача податкових зобов'язань та податкових боргів з даного податку. Наявність боргу за інші податкові періоди не може бути підставою для позбавлення права платника податків виконати належним чином обов'язок зі сплати поточних зобов'язань до бюджету.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади зобов'язані діяти в межах своїх повноважень, у спосіб, передбачений законами України. Державний контролюючий орган, яким є і податковий орган, не має повноважень змінювати цільове призначення коштів, у тому числі зі сплати податку з доходів фізичних осіб, який утримується та перераховується до бюджету податковим агентом.

Державний орган, має право звертатись до суду у випадках, передбачених законодавчими актами України Для органів державної податкової служби таким законодавчим актом є Закон України "Про державну податкову службу в Україні" статтею 2 якого визначено, що основним завданням органів державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів, а також неподаткових доходів, установлених законодавством. У розділі П цього Закону міститься перелік покладених на органи державної податкової служби функцій, до яких, зокрема, відноситься здійснення контролю за додержанням законодавства про податки, інші платежі за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів). Даний закон не передбачає права органу ДПС перерозподіляти податок з доходів фізичних осіб за поточний період в рахунок несплачених платежів за попередні квартали. Не містить таких приписів і Закон «Про оподаткування доходів фізичних осіб», цей закон не дає повноважень контролюючому органу - податковій службі здійснювати будь-які дії стосовно визначення черговості сплати даного податку, змінювати призначення бюджетного платежу та без згоди платника розпоряджатись грошовими коштами. ДПІ та прокурор не надали суду нормативних документів, якими визначено законність застосованого до відповідача порядку, за яким податкова інспекція в односторонньому порядку навіть без будь-яких повідомлень податкового агента (відповідача) здійснила перерозподіл поточних платежів за більше як 6 років. Приписи Закону 2181-Ш суд не застосовує, оскільки цей закон передбачає порядок стягнення саме податкового боргу, до якого податок з доходів фізичних осіб не відноситься.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги частково, стягуючи 17443 грн. заборгованості. Встановити реальну суму боргу за період 2000р. –9 місяців 2004 року суд не має можливості, оскільки прокурор та позивач не надав суду витребувані документи. Тому в решті позовних вимог позов залишається без розгляду, що не позбавляє права прокурора або позивача подати відповідний позов до суду в загальному порядку. Стосовно порушення позивачем строків давності для стягнення заборгованості, встановлених ст. 15 Закону № 2181-Ш, на що звертає увагу відповідач, то суд зазначає, що перебіг строків позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Про обставини сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб за 2000 рік –1 квартал 2007 року податкова інспекція дізналась лише під час проведення перевірки податковим органом, результати якої зазначені в акті перевірки від 27.06.07. Раніш виявити будь-які порушення позивач не міг, оскільки картки особових рахунків даного податку податковим органом не ведуться, узгодження суми податкового зобов'язання з прибуткового податку не відбувається. Із цього випливає, що строк давності з вимогою про стягнення суми податку з доходів фізичних осіб за спірний період позивачем не пропущений, оскільки порушення було виявлено 27.06.07, а позов поданий до суду 14.09.07.

Судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст.94, п. 7 ч. 1 ст. 155, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково. Стягнути з приватної житлово-експлуатаційної фірми "Реформа" (м. Херсон, проспект 200 Років Херсону, буд. 38, к. 4, , р/рах. 29026332 в ХОД ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 352093) 17443 грн. 66 коп. податкової заборгованості на користь держбюджету (на р/рах. 0002 в банку УДК по Херсонській області, МФО 852010, , код призначення платежу 23030100).

Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили.

2. Врешті позовних вимог позовну заяву залишити без розгляду.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

4. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Хом'якова

Постанову складено у повному обсязі

та підписано 23 квітня 2008 року.