СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

19 травня 2008 року

Справа № 2/21-3566-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Дугаренко О.В.,

суддів                                                                      Заплава Л.М.,

Фенько Т.П.,

за участю представників сторін:

позивача: Бутенко О.В., дов. № 11/58 від 27.08.2007,

відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз" на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Толпиго В.І.) від 25 березня 2008 року у справі №2/21-3566-2008

за позовом           Державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз" (пр. Кірова/пров.Совнаркомовський, 52/1,Сімферополь,95000)

до           Закритого акціонерного товариства "Теодосія" (вул. Володарського, 39-Б,Феодосія,98100)

про визнання недійсним протоколу розбіжностей та зобов'язання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 25 березня 2008 року Державному акціонерному товариству "Чорноморнафтогаз" повернуті позовні матеріали по справі № 2/21-3566-2008.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу до господарського суду Автономної Республіки Крим для розгляду по суті.

У судовому засіданні, призначеному на 19 травня 2008 року, представник позивача підтримав свою апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній. Представник відповідача у судове засідання не з’явився. Колегія суддів вирішила за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представника відповідача, оскільки його явка не визнавалась обов’язковою.

З матеріалів справи вбачається, що Державне акціонерне товариство „Чорномрнафтогаз” звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою про визнання недійсним протоколу розбіжностей та зобов’язання до виконання певних дій. Ухвалою від 25 березня 2008 року позовну заяву було повернуто на адресу позивача. Ухвала господарського суду Автономної Республіки Крим мотивована тим, що позивачем при поданні позовної заяви було сплачено державне мито без дотримання вимог Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”, а також сума на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу сплачена за невірними реквізитами.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

При винесенні оскаржуваної ухвали господарський суд Автономної Республіки Крим виходив з того, що оскільки в пункті 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” визначено, що при заявлені вимоги немайнового характеру має бути сплачено 85,00 грн. державного мита, позивач по справі мав сплатити 170,00 грн. через заявлення ним двох вимог немайнового характеру. Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції через те, що відповідно до пункту 4.6 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України” якщо в позовній заяві об’єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов’язаних між собою підставами виникнення, державне мито сплачується як за подання однієї заяви немайнового характеру. Отже, колегія суддів зазначає, що при подачі позовної заяви позивачем правильно було сплачено суму державного мита.

Крім того, в ухвалі господарського суду Автономної Республіки Крим вказано, що позивачем по справі некоректно було сплачено суму на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а саме не за тими реквізитами. Так, з копії платіжного доручення № 12930 від 18 березня 2008 року, наданого позивачем по справі у судове засідання, вбачається, що сума 118,00 грн. була сплачена на адресу Головного управління державного казначейства України у м. Києві. Колегія суддів вважає, що господарським судом зроблений невірний висновок щодо невірності реквізитів сплати. Відповідно до пункту 34 статті 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін у деякі законодавчі акти України” встановлено, що джерелами формування спеціального фонду державного бюджету України на 2008 рік у частині доходів є надходження коштів від оплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ у судах. Крім того, як вбачається з самого платіжного доручення, код платежу 22050000, що відповідає Державному бюджету України. Таким чином, колегія суддів зазначає, що сума 118,00 грн., як плата за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу зарахована правильно, у дохід державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, та в порядку статті 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу господарського суду Автономної республіки Крим скасувати, справу передати на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Автономної республіки Крим від 25 березня 2008 року у справі № 2/21-3566-2008 скасувати.

Справу № 2/21-3566-2008 передати на розгляд місцевого господарського суду.

Головуючий суддя                                                  О.В. Дугаренко

Судді                                                                                Л.М. Заплава

Т.П. Фенько