ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 35/136

23.04.08

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Трансфарм-Центр”

про стягнення 22,86 грн.

Суддя М.Є. Літвінова

Представники:

від позивача не з’явились;

від відповідача не з’явились;

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансформ –Центр» заборгованості по сплаті орендних платежів у розмірі 22,86 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, в порушення умов Договору оренди, не сплатив обумовлену суму орендної плати за користування приміщенням загальною площею 08,00 кв. м. в будинку №112 по вул. Городоцькій у м. Львів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2008р. порушено провадження у справі №35/136, розгляд справи призначений на 02.04.2008р.

Представники сторін у судове засідання 02.04.2008р. не з’явились, своїх представників не направили, про поважність причин нез’явлення суд не повідомили, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/136 від 18.03.2008р. не виконали, витребуваних документів суду не надали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 23.04.2008р.

22.04.2008р. до Відділу документального забезпечення Господарського суду міста Києва від позивача надішли письмові пояснення по справі.

Сторони у судове засідання 23.04.2008р. не з’явились, своїх представників не направили, про поважність причин нез’явлення суд не повідомили, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/136 від 18.03.2008р. та ухвали суду №35/136 від 02.04.2008р. не виконали, витребуваних документів суду не надали.

Про місце, дату та час судового засідання сторони були повідомлені належним чином, але в судові засідання 02.04.2008р. та 23.04.2008р. не з’явились, про поважність причин нез’явлення суд не повідомили, будь-які заяви або клопотання від сторін до суду не надходили.

Особи, які беруть участь у розгляді справи вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.1997р. №02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2006 року між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Львівській області (надалі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Трансфарм-Центр” (надалі відповідач) було укладено договір оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності №56 (далі по тексту –Договір оренди).

Відповідно до умов Договору (п.1.1 Договору) позивач (Орендодавець) зобов’язався передати, а відповідач (Орендар) прийняти в строкове платне користування окреме індивідуально визначене нерухоме державне майно – частину приміщення залу очікування приміського вокзалу загальною площею 08,00 кв. м., що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 112 та перебуває на балансі Вокзалу станції Львів ДГТО „Львівська залізниця”.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі майна (п.2.1 Договору оренди).

У разі припинення Договору, майно повертається Орендарем Балансоутримувачу. Орендар повертає майно Балансоутримувачу аналогічно порядку, встановленому при передачі майна Орендарю цим Договором. Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі (п.2.4 Договору оренди).

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без ПДВ за базовий місяць оренди (квітень 2006р.) –56,40 грн. (п.3.1 Договору оренди).

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.2 Договору оренди).

Згідно п.3.3 Договору оренди орендна плата перераховується Орендарем самостійно не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним і сплачується у співвідношенні: 70% –до державного бюджету на рахунок, визначений Управлінням Державного казначейства України та 30% - на рахунок Балансоутримувача.

В п.5.9 Договору оренди передбачено обов’язок Орендаря щомісячно, до 12 числа місяця, наступного за звітним, надавати Орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку).

Зобов’язання Орендаря по сплаті орендної плати забезпечуються у вигляді авансової оплати в розмірі орендної плати за один місяць, з розрахунку орендної плати за перший (повний) місяць оренди (п.3.7 Договору оренди).

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п.3.3 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п.3.5 Договору оренди).

Згідно п.10.1 Договору оренди останній укладено строком на 11 місяців з 29.05.2006р. до 28.05.2007р. включно.

17.05.2007р. між сторонами було укладено Договір про внесення змін до Договору оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності №56 від 29.05.2006р. в частині зміни предмету Договору (цільового призначення орендованого майна) та розміру орендної плати.

На виконання умов Договору оренди відповідачу передано нежитлове приміщення загальною площею 08,00 кв. м., що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 112, що підтверджується відповідним Актом прийому-передачі, копія якого міститься в матеріалах справи.

Тобто, позивач свої зобов’язання за Договором виконав належним чином, в повному обсязі та у встановлені строки.

Відповідач, в порушення умов Договору оренди, систематично не виконував своїх обов’язків по внесенню обумовленої плати за користування орендованим приміщенням.

Позивач направив на адресу відповідача претензію №11/11-8528 від 18.12.2007р., в якій пропонував відповідачу погасити заборгованість. Проте, відповіді на дану претензію позивач не отримав і сума заборгованості сплачена не була (копія листа наявна в матеріалах справи).

Станом на момент звернення до суду та розгляду справи в судовому засіданні заборгованість відповідача за Договором складає 22,86 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Договір оренди є одним з видів зобов‘язального майнового найму, правовідносини за яким регламентуються загальними нормами зобов‘язального права та майнового найму.

Своєчасне внесення орендної плати за користуванням майном є одним з основних обов‘язків наймача (Орендаря), належне виконання якого вимагається законом.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” орендою є зокрема засноване на договорі, строкове, платне користування майном.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов‘язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов’язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно п.1, п.3 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар за користування об’єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З наданих суду доказів вбачається, що відповідачем були порушені договірні зобов’язання щодо здійснення орендних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент пред’явлення позову та розгляду справи в судовому засіданні відповідач свої зобов’язання по сплаті орендних платежів за користування нежилим приміщенням не виконав, суму заборгованості не сплатив.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, викладених у позові, суду не надав.

Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за Договором оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності №56 від 29.05.2006р. у розмірі 22,86 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 18, 19 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 626, 759, 762 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства “Реотан” (03127, м. Київ, пр-т. 40-річчя Жовтня, 120, корп. 1, р/р №001 у Печерській філії КБ “Приватбанк”, МФО 300711, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області (18000, м. Черкаси, бул. Шевченка, 185, р/р №0007 в УДК у Черкаській області, МФО 854018, ), а у випадку відсутності коштів, з будь якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, 22,86 грн. (двадцять дві гривні 86 коп.) –заборгованості по орендній платі за Договором оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності №56 від 29.05.2006р.; 102,00 грн. (сто дві гривні 00 коп.) –державного мита; 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень 00 коп.) – витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя М.Є. Літвінова