ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2008 р.

№
42/89б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Панової
І.Ю.-головуючого

Заріцької
А.О.,

Продаєвич
Л.В.

розглянувши
касаційну скаргу

ДПІ у
м.Краматорську

на
ухвалу   на постанову

Господарського
суду Донецької області від 14.06.2007
Донецького апеляційного господарського суду від 21.08.2007

у
справі  господарського суду

№  42/89б Донецької області

за
заявою боржника

АТЗТ
"Поліпром"

про

Визнання
банкрутом

ліквідатор

ОСОБА_1

за участю представників
сторін:

від
ДПІ у м. Краматорську  - Юрков
В.А.,Конограєва І.В.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 14.06.2007 у справі № 42/89-б ( Суддя Попов О.В.)  скаргу Краматорського міського центру
зайнятості задоволено, визнані вимоги краматорського міського центру зайнятості
у сумі 1163, 58 грн. та зобов'язано ліквідатора включити їх у другу чергу
задоволення вимог кредиторів, скаргу АКБ " Укрсоцбанк" задоволено,
ліквідатор зобов'язаний направити всі отримані кошти від реалізації заставленого
майна боржника на погашення забезпечених заставою вимог кредитора АКБ "
Укрсоцбанк"  у задоволенні скарги
УПФУ в м. Краматорськ відмовлено, скаргу ДПІ в м. Краматорськ задоволено
частково, визнані вимоги ДПІ в м Краматорську , що підлягають включенню до
реєстру вимог кредиторів у загальній сумі 4221,4 грн.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 21.08.2007 у справі № 42/89б  ( Колегія суддів: М'ясищев А.М., Алєєва І.В.,
Величко Н.Л.) ухвалу господарського суду Донецької області від 14.06.2007 у
справі №  42/89б залишено без змін,
апеляційну скаргу  ДПІ у м. Краматорську
-без задоволення.

Не погоджуючись з судовими актами
попередніх інстанцій, ДПІ у м. Краматорську звернулась до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, просила скасувати ухвалу господарського суду
та постанову суду апеляційної інстанції
в частині відмови в задоволенні вимог ДПІ у м. Краматорську та прийняти
нову постанову, якою кредиторські вимоги ДПІ у м. Краматорську визнати у
повному обсязі, посилаючись на  те, що
судом першої та другої інстанції не прийнято до уваги при розгляді вимог, що
виникли в процедурі розпорядження майном та ліквідаційній суд  терміни
настання сплати по податках та зборах, оскільки терміни їх виникнення та
виконання встановлюються спеціальними законами з питань оподаткування та згідно
з ч. 1 ст. 25 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом" вимоги щодо грошових зобов'язань повинні бути
визнані додатковими кредиторськими вимогами.

Колегія суддів Вищого господарського суду
України, переглянувши в касаційному порядку ухвалу господарського суду та  постанову суду апеляційної інстанції на
підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом
першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права,
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Ухвалою
господарського суду Донецької області від 10.05.2006 порушено провадження
у  справі про банкрутство АТЗТ "
Поліпром", в газеті  " Голос
України" № 107 від 14.06.2006 опубліковано
відповідне оголошення.

Постановою господарського суду від
02.10.2006 АТЗТ " Поліпром" м. Краматорськ визнано  банкрутом , відкрита ліквідаційна процедура,
ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1

Судом першої інстанції встановлено, що  ДПІ у м. Краматорську звернулася до
ліквідатора  з заявою про визнання
додаткових вимог у загальній сумі 382889,02 грн. у визнанні яких ліквідатором
було відмовлено з підстав пропуску встановленого для їх заявлення строку.

Господарським судом Донецької області в
ухвалі встановлено, що заявлена ДПІ сума боргу складається з Податку на
прибуток у сумі 258880 грн. на підставі податкового повідомлення-рішення від
10.01.2006 № 1/0/359, податку на додану вартість  в сумі 98671,50 грн.  на підставі декларації платника податків №
33872  від 13.07.06 на суму 4167,0
грн.  та податкове
повідомлення-рішення  від 10.01.2006  № 1/0/358, податок з власників  та інших самохідних машин та механізмів в
сумі 17566 грн. -розрахунок № 7981
від  20.03.2006, плата за землю в
сумі 7717 грн. 12 коп.  -розрахунок №
2382 від 30.01.2006 , комунальний податок
в сумі 54 грн. 40 коп.  -
розрахунок № 33868 від 13.07.2006 р.

Ухвала господарського суду   в частині задоволення вимог кредитора -ДПІ у
м. Краматорську на суму 4221,40 грн.
мотивована тим, що зобов'язання зі сплати податку на додану вартість у
сумі 4167,0 грн. на підставі декларації платника податків № 33872 від
13.07.2006 та комунальний податок у сумі 54,40 грн.  на підставі розрахунку 33868 від 13.07.2006
виникли на згідно  декларацій(
розрахунків),  поданих до ДПІ платником
податків після порушення провадження у справі, ці вимоги є поточними та
підлягають визнанню в межах ліквідаційної процедури.

Судами попередніх інстанцій встановлено,
що  згідно наданих до заяви кредитора
документів, податкові зобов'язання
боржника виникли на підставі повідомлень -рішень та декларацій (
розрахунків), які винесені ДПІ у м. Краматорську, або подані боржником до
порушення провадження у справі про банкрутство -10.05.2006, крім декларацій з
ПДВ 333872 від 13.07.2006 на суму 4167 грн. 00 коп. та розрахунків з
комунального податку від  13.07.2006 та від
18.10.2006 на  суму 54 грн. 40 коп. , в
зв'язку з чим є конкурсними, виходячи з вимог ст. 1 Закону України " Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" , але
не були заявлені ДПІ  у встановлений
законом строк, після публікації о порушенні провадження у справі про
банкрутство, на підставі чого  вважаються
погашеними, згідно з п. 2 ст. 14 Закону України " Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постанова суду апеляційної інстанції,
якою ухвала господарського суду залишена без змін, мотивована тим, що  кредитор набуває статус конкурсного з моменту
виникнення грошового зобов'язання,
статтею 4 Закону України " Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" ( в редакції,
чинній на момент порушення справи про
банкрутство) встановлено, що податкове зобов'язання визначається (
розраховується) платником податку самостійно та відображається у податкових
деклараціях ( розрахунках)  або
визначається контролюючим органом та відображаються в податкових повідомленнях,
за приписами ст.1 ст.4 вказаного Закону , момент та підстава виникнення
податкового зобов'язання пов'язані лише з фактом подання податкової декларації
( розрахунку) або отримання податкового повідомлення.

Колегія суддів Вищого господарського суду
України вважає, що правові підстави для скасування постанови суду апеляційної
інстанції відсутні, виходячи з наступного:

-
відповідно до вимог ст.1 Закону України “ Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом ” конкурсні кредитори -кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про
банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника.

Поточні
кредитори -кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство.

Згідно з вимогами  ч.1 ст.14 Закону конкурсні кредитори за
вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство,
протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі
оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані
подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують.

Колегія суддів Вищого господарського суду
України вважає, що  виходячи зі
змісту  ст.14 Закону , при зверненні до
суду  з заявою про грошові   вимоги до боржника, кредитор не повинен
надавати докази безспірного характеру грошових вимог.

В даному випадку ДПІ має право  звернутися до господарського суду з заявою на
підставі грошових вимог, які мають характер неузгодженого податкового
зобов'язання  платника податків -
боржника,  та яке виникло  до порушення провадження у справі про
банкрутство.

Стаття 14 Закону   не передбачає зобов'язання Державної податкової
Інспекції звертатися з грошовими вимогами до боржника  лише у зв'язку з наявністю податкового боргу
платника податків, цей факт має значення
при порушенні провадження у справі
про банкрутство за заявою ініціюючого кредитора -Державної податкової
інспекції.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає, що суди попередніх інстанцій
обгрунтовано   дійшли висновку про
конкурсний характер  частини грошових
вимог кредитора

Відповідно
до вимог ч. 15 ст. 11 Закону після опублікування оголошення про порушення
справи про банкрутство в офіційному друкованому органі всі кредитори незалежно
від настання строку виконання зобов'язань мають право подавати заяви з
грошовими вимогами до боржника згідно зі ст. 14 цього Закону.

Виходячи
зі змісту ч.1, ст.14 Закону України “ Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом”,
конкурсний кредитор зобов'язаний
звернутися до господарського суду з заявою, яка містить  усі
грошові вимоги  до боржника у
повному обсязі .

Колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає,  що
зміни підстав  або предмету
грошових вимог,  збільшення розміру  грошових вимог можливі   лише в межах
граничного строку, передбаченого ч.1 ст.14  Закону , вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені
взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними.

Керуючись
статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу  ДПІ у м.Краматорську залишити
без задоволення.

Постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 21.08.2007 у справі № 42/89-б
залишити без змін.

Головуючий
І.Ю. Панова

Судді                                                                                                   А.О.
Заріцька

Л.В. Продаєвич