ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2008 р.

№ 8/241-07-7975

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Гончарука П.А. (головуючого),

Вовка І.В.,

Остапенка М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Чорноморського головного морського агентства ”ІНФЛОТ” на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19 лютого 2008 року у справі № 8/241-07-7975 за позовом Державного підприємства ”Севастопольський морський торговельний порт” до Чорноморського головного морського агентства ”ІНФЛОТ” про стягнення заборгованості, -

Встановив:

У жовтні 2007року ДП ”Севастопольський морський торговельний порт” звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Чорноморського головного морського агентства ”ІНФЛОТ” про стягнення заборгованості у розмірі 1681,99 дол. США, у тому числі: 1623,95 дол. США адміністративного збору, пені - 35,47 дол. США, 3 % річних –6,62 дол. США, індексу інфляції –15,95 дол. США за неналежне виконання умов договору від 2 листопада 2004р. та додаткових угод до даного договору.

Рішенням господарського суду Одеської області від 12 грудня 2007р. у позові відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19 лютого 2008 р. рішення господарського суду Одеської області від 12 грудня 2007р. - скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1746,80 дол. США боргу по сплаті адміністративного збору, 35 ,47 дол. США пені, 6,62 дол. США –3 % річних та судові витрати.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову апеляційної господарського суду, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи відкладався на 18 червня 2008р.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Доповідач: Гончарук П.А.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 2 листопада 2004р. сторонами укладено договір № 411/345 та додаткові угоди №1, №2, № 3, № 4 до даного договору. Відповідно до умов даних договорів відповідач зобов’язався, згідно з діючими зборами та тарифами складати дисбурсментський рахунок та сплачувати портові збори і послуги, які надаються позивачем, на підставі рахунків підрозділів (служб) позивача, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача до відходу судна з порту. Сплата зборів та оплат за надані послуги, повинна здійснюватись на протязі 5 банківських днів після отримання рахунків.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що оплата портових зборів та послуг порту здійснюється в національній валюті України або в іноземній валюті відповідно до виставленого рахунку.

На виконання умов договору позивачем надані послуги по обслуговуванню суден LE LEVANT, SEA CLOUD, CORINTHIAN II, про що відповідачу виставлено рахунки для оплати в тому числі й з адміністративного збору у розмірі 1746,80 дол. США.

Відповідачем виставлені рахунки оплачені частково. Не оплаченими залишились рахунки по оплаті адміністративного збору, внаслідок чого виникла заборгованість відповідача.

Суд першої інстанції встановивши, що пасажирські круїзні судна, які знаходились під агентським обслуговуванням відповідача, заходили у Севастопольський морський торговельний порт для здійснення процедур, пов’язаних з пропуском через державний кордон України, вантажні операції не виконували, враховуючи вимоги п. 32 ”Положення про портові збори ”, яким встановлено, звільнення від сплати адміністративного збору суден, які не виконують вантажні операції, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове рішення про часткове задоволення позову посилався на те, що дані пасажирські судна заходили до порту з метою обслуговування пасажирів –учасників морського круїзу, їх доставки, перевезення, посадки та висадки в рамках договорів морських круїзів, а не для здійснення процедур, пов’язаних з пропуском через державний кордон України, а тому підстави для звільнення даних пасажирських суден від сплати адміністративного збору відсутні.

Проте, з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна виходячи з наступного.

Згідно ст.84 КТМ України, у морському порту справляються такі цільові портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, вантажний, адміністративний та санітарний. Розмір портових зборів установлюється Кабінетом Міністрів України. Використання портових зборів допускається виключно за їх цільовим призначенням.

Відповідно до п.32 ”Положення про портові збори”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2000р. №1544 Адміністративний збір, нараховується під час заходження судна у порт . Судна, що заходять у морські порти для здійснення процедур, пов’язаних з пропуском через державний кордон України, без виконання вантажних операцій, звільняються від сплати адміністративного збору.

Встановивши, що вказані судна при заході в порт не здійснювали вантажних операцій суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підстави для стягнення з відповідача заборгованості з адміністративного збору відсутні.

На зазначені обставини справи та норми законодавства суд апеляційної інстанції не звернув належної уваги, та необґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції, задовольнивши позов.

За таких обставин, постанову суду другої інстанції не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню.

Рішення місцевого господарського суду відповідає фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, нормам закону, викладених в ньому, а тому дане судове рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Чорноморського головного морського агентства ”ІНФЛОТ” задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19 лютого 2008 року - скасувати, а рішення господарського суду Одеської області від 12 грудня 2007р. у справі № 8/241-07-7975 –залишити без змін.

Головуючий           Гончарук П.А.

Судді Вовк І.В.

Остапенко М.І.