ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008 р.

№ 39/75

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйова О.В. –головуючого

Полянського А.Г.

Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача

не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

відповідача

Коршак С.В. - дов. від 13.05.2008 року

третіх осіб

не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2008 року

у справі

№ 39/75 господарського суду міста Києва

за позовом

Підприємства "РИНКАМ ЛТД"

до

Відкритого акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

треті особи

- Компанія "PONL OVERSEAS LTD"

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Формаг"

про

стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2007 року Підприємство "РИНКАМ ЛТД" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна", треті особи - Компанія "PONL OVERSEAS LTD", Товариство з обмеженою відповідальністю "Формаг" про стягнення з відповідача на користь позивача 69 260, 20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування є незаконною та такою, що порушує умови договорів та норми діючого законодавства, зокрема, статті 207, 991 Цивільного кодексу України, статтю 26 Закону України "Про страхування".

Позивач надав доповнення до позовної заяви.

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.01.2008 року (суддя Гумега О.В.) у справі № 39/75 господарського суду міста Києва у задоволенні позову відмовлено повністю.

Мотивуючи судове рішення, господарський суд з посиланням на статті 14, 991 Цивільного кодексу України, статті 16, 17, 25 Закону України "Про страхування", статтю 354 Господарського кодексу України зазначає про те, що відповідач мав право відмовити позивачу у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з несвоєчасністю повідомлення про настання страхового випадку без поважних причин.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2008 року (судді: Григорович О.М. –головуючий, Гольцова Л.А., Рябуха В.І.) у справі № 39/75 господарського суду міста Києва апеляційна скарга Підприємства "РИНКАМ ЛТД" задоволена. Рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2008 року у справі № 39/75 скасовано. Прийнято нове рішення, резолютивну частину якого викладено в наступній редакції: "Позов задовольнити повністю. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на користь Підприємства "РИНКАМ ЛТД" 194 426, 62 грн. страхових виплат, 1 944, 00 грн. державного мита та 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на користь Підприємства "РИНКАМ ЛТД" 972, 00 грн. державного мита, сплаченого за подачу апеляційної скарги."

Мотивуючи постанову, апеляційний господарський суд з посиланням на норми чинного законодавства зазначає про те, що матеріалами справи підтверджується своєчасність повідомлення страхувальником страховика про настання страхових випадків, виходячи з чого позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Не погоджуючиcь з постановою, Відкрите акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2008 року у справі № 39/75 господарського суду міста Києва, в якій просить постанову у справі скасувати, а рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2008 року залишити в силі, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судом норм матеріального і процесуального права, зокрема, статей 335, 354 Господарського кодексу України, статті 991 Цивільного кодексу України, статей 5, 6, 9, 10, 11 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг". Зокрема, заявник зазначає про те, що факт отримання повідомлень про настання страхового випадку не підтверджений ніякими документами.

Відзиви на касаційну скаргу не надані.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника відповідача, присутнього у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в постанові та доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно статті 108 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено господарськими судами першої та апеляційної інстанції, 16.06.2006 року між третьою особою 1 (страхувальником) та відповідачем (страховиком) було укладено договір страхування № 024.12372.С. Вигодонабувачем за цим договором є позивач.

Умовами договору № 024.12372.С. передбачено, що об’єктом страхуванням є біжутерія вагою 23687,00 кг. вага (нетто), 24598,00 кг. вага (брутто), кількістю місць –911 коробок на загальну суму 186 392,72 (USD).

Біжутерія поставляється відповідно до контракту від 22.11.2005 року № R-104, укладеного між позивачем та “ILIKE GIFTS (HANGZHOU) CO., LTD.”, інвойсу від 21.06.2006 року № LE06-11-002 в 2х40 НС контейнерах: SCZU3964018, TCKU9295731.

Також сторонами погоджено, що страхування відбувається у відповідності до Правил № 220.4.2003 “З відповідальністю за всі ризики”, нез’ясоване зникнення вантажу.

30.08.2006 року було складено акт приймання товару, отриманого в контейнері SCZU3964018, та виявлено недостачу 17 ящиків. При цьому встановлено, що пломби не пошкоджено.

01.09.2006 року також складено акт приймання товару, отриманого в контейнері TCKU9295731, та виявлено недостачу 23 ящиків та 129 одиниць товару. При цьому встановлено, що багато ящиків розкрито.

Позивачем надано звіт про інспекцію № ODC 0640-0140, складений СЖС Україна від 30.08.2006 року, в якому зазначено, що в контейнері SCZU3964018 відсутні 17 ящиків, а в контейнері TCKU9295731 –23 ящики.

20.06.2006 року між третьою особою 1 (страхувальником) та відповідачем (страховиком) укладено договір страхування № 024.12376.С. Вигодонабувачем за цим договором є Підприємство “РИНКАМ ЛТД”.

Відповідно до умов договору об’єктом страхування є посуд керамічний, фарфоровий 33357,50 кг. вагою (нетто), 37772,50 кг. вагою (брутто), кількістю місць –2240 коробок, та на загальну суму 47739,00 (USD).

Посуд керамічний, фарфоровий поставляється відповідно до контракту від 21.05.2005 року № R-052-IP, інвойсу від 26.06.2006 року № 6LY0626 в 2х40 HC контейнерах: MSCU8458969, MSCU9653759.

Страхування відбувається у відповідності до Правил № 220.4.2003 “Із відповідальністю за всі ризики”, нез’ясоване зникнення вантажу.

21.08.2006 року складено акт приймання товару, отриманого в контейнері MSCU8458969, та виявлено недостачу102 ящиків. При цьому встановлено, що пломби не пошкоджені.

21.08.2006 року також складено акт приймання товару, отриманого в контейнері MSCU9653759, та виявлено недостачу 56 ящиків. При цьому встановлено, що пломби не пошкоджені.

Позивачем надано звіт про інспекцію № DN0640-0201, складений СЖС Україна від 22.08.2006 року, в якому зазначено, що в контейнері MSCU9653759 відсутні 56 ящиків з керамічним посудом, а в контейнері MSCU8458969 відсутні 102 ящики з керамічним посудом.

16.07.2006 року між Компанією “PONL OVERSEAS LTD” (страхувальник) та Відкритим акціонерним товариством “Страхова компанія “ПЗУ Україна” (страховик) укладено договір страхування №024.11015.13. Вигодонабувачем за цим договором є Підприємство “РИНКАМ ЛТД”.

Відповідно до умов договору об’єктом страхування є рамки для фотокарток –16660,00 кг. вагою (нетто), 20300,00 кг. вагою (брутто), кількістю місць –1280 коробок, та на загальну суму 27552,00 (USD).

Рамки для фотокарток поставляються на підставі контракту від 07.06.2005 року № R-084-IP, інвойсу від 13.07.2006 року № FT068091-1В в 1х40 HC контейнері: TEXU5515369. Контракт від 07.06.2005 року № R-084-IP укладено між позивачем та компанією “FORTUNE (FUZHOU) Co., LTD”.

Сторонами погоджено, що страхування відбувається у відповідності з Правилами № 220.4.2003 “Із відповідальністю за всі ризики”, нез’ясоване зникнення вантажу.

12.09.2006 року складено акт приймання товару, яким зафіксовано недостачу 72 ящиків. При цьому встановлено, що пломби не пошкоджені.

Позивачем також надано звіт про інспекцію № DN0640-0181, складений СЖС Україна від 13.09.2006 року, яким зафіксовано, що в контейнері TEXU5515369 відсутні 72 ящики.

20.06.2006 року між Компанією “PONL OVERSEAS LTD” (страхувальник) та Відритим акціонерним товариством “Страхова компанія “ПЗУ Україна” (страховик) було укладено договір страхування № 024.12400.С. Вигодонабувачем за цим договором є позивач.

Умовами цього договору передбачено, що об‘єктом страхування є капці –19184,00 кг. вагою (нетто), 20928,00 кг. вагою (брутто), кількістю місць 1744 коробки, та на загальну суму 53745,85 (USD).

Капці поставляються відповідно до контракту від 24.05.2006 року № RR-157- IP, інвойсу від 30.06.2006 року № YM030742 в 2х40 HC контейнерах: MSCU4166070, MSCU4692768. Контракт від 24.05.2006 року № RR-157- IP, укладено між позивачем та компанією “JINHUA YAMEY IMPORT & EXPORT TRADING CO., LTD.”.

Сторони погодили, що страхування відбувається у відповідності з Правилами № 220.4.2003 “Із відповідальністю за всі ризики”, нез’ясоване зникнення вантажу.

Позивач також надав звіт про інспекцію № DN0640-0213, складений СЖС Україна від 11.09.2006 року, в якому зафіксовано, що в контейнері MSCU4166070 відсутні 3 ящики, а в контейнері MSCU4692768 –6 ящиків.

18.07.2006 року між Компанією “PONL OVERSEAS LTD” (страхувальник) та Відритим акціонерним товариством “Страхова компанія “ПЗУ Україна” (страховик) укладено договір страхування № 024.11016.13. Вигодонабувачем за цим договором є Підприємство “РИНКАМ ЛТД”.

Об‘єктом страхування за вказаним договором є полігумові статуетки 14397,00 кг. вагою (нетто), 17185,00 кг. вагою (брутто), кількістю місць 1368 коробок, та на загальну суму 65819,76 (USD).

Статуетки поставляються відповідно до контракту від 23.05.2005 року № RR-161- IP, інвойсу від 24.07.2006 року № 10193753 в 1х40 HC контейнері MSКU9569375. Контракт від 23.05.2005 року № RR-161- IP укладено між позивачем та компанією “QUANZHOU LIANXING CRAFT CO., LTD.”.

Сторони погодили, що страхування відбувається у відповідності з Правилами № 220.4.2003 “Із відповідальністю за всі ризики”, нез’ясоване зникнення вантажу.

Позивач надав звіт про інспекцію № ОDС 0640-0161, складений СЖС Україна, від 29.09.2006 року, яким встановлено, що в контейнері MSКU9569375 відсутні 65 ящиків.

29.07.2006 року між компанією “PONL OVERSEAS LTD” (страхувальник) та Відритим акціонерним товариством “Страхова компанія “ПЗУ Україна” (страховик) укладено договір страхування № 024.11017.13. Вигодонабувачем за цим договором є Підприємство “РИНКАМ ЛТД”.

Умовами цього договору передбачається, що об‘єктом страхування є керамічні вироби для сипучих продуктів 57396,00 кг. вагою (брутто), кількістю місць 3746 коробок, та на загальну суму 65314,64 (USD).

Керамічні вироби поставляються відповідно до контракту від 27.04.2005 року № R-019- IP, інвойсу від 06.07.2006 року № SUNJNF06B009 в 3х40 HC контейнерах MSКU9576899, MSКU9576918, MSКU9578361.

Контракт від 27.04.2005 року № R-019-IP укладено між позивачем та компанією “NANJING HICHOICE INDUSTRIAL CO., LTD.”.

Сторони погодили, що страхування відбувається у відповідності з Правилами № 220.4.2003 “Із відповідальністю за всі ризики”, нез’ясоване зникнення вантажу.

Позивач надав звіт про інспекцію № ОDB0640-0166, складений СЖС Україна, від 02.10.2006 року, в якому зазначено, що в контейнері MSКU9576899 відсутні 124 ящики, в контейнері MSКU9576918 відсутні 97 ящики, в контейнері MSКU9578361 відсутні 109 ящиків, а всього 330 ящиків.

05.08.2006 року між Компанією “PONL OVERSEAS LTD” (страхувальник) та Відритим акціонерним товариством “Страхова компанія “ПЗУ Україна” (страховик) укладено договір страхування № 024.11013.13. Вигодонабувачем за цим договором є Підприємство “РИНКАМ ЛТД”.

Згідно умов договору, об’єктом страхування є новорічні прикраси 16208,80 кг. вагою (нетто), 18804,30 кг. вагою (брутто), кількістю місць 1884 коробки, та на загальну суму 87056,96 (USD).

Новорічні прикраси поставляються відповідно до контракту від 23.05.2006 року № RR-172- IP, інвойсу від 22.08.2006 року № 06INV083V в 3х40 контейнерах MSКU9725251, MSКU9725647, SEAU8265740.

Контракт від 23.05.2006 року № RR-172- IP укладено між позивачем та компанією “LUFENG JINTAI GIFTS CO., LTD.”.

Сторони погодили, що страхування відбувається у відповідності з Правилами № 220.4.2003 “Із відповідальністю за всі ризики”, нез’ясоване зникнення вантажу.

Позивачем надано звіт про інспекцію від 10.10.2006 року № ОDC0640-0194, складений СЖС Україна, яким зафіксовано, що в контейнері MSКU9725251 відсутні 68 ящиків, в контейнері MSКU9725647 відсутні 69 ящиків, в контейнері SEAU8265740 відсутні 140 ящиків, а всього 277 ящиків. Крім того, встановлено відсутність товару в окремих ящиках.

Відповідно до частини 1 статті 354 Господарського кодексу України за договором страхування страховик зобов’язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов’язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 16 Закону України “Про страхування” визначено, що договір страхування –це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов’язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов’язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

На підставі пункту 11.1.5 Правил добровільного страхування вантажів та багажу № 220.4.2003 страхувальник зобов’язаний будь-яким документальним способом (письмово, факсом, телеграмою, тощо) повідомити страховика про настання страхового випадку протягом трьох діб, з дня коли йому стало відомо про такий страховий випадок (або подію, що може трактуватися як страховий випадок), якщо інший термін не передбачений договором страхування.

Пунктом 11.2.3. Правил передбачено право страхувальника укласти договір страхування на користь третьої особи –вигодонабувача (особа, що має право на отримання страхового відшкодування).

Відповідно до підпункту “д” пункту 11.4.10 Правил страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодуванні у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Судами встановлено, що листами від 29.12.2006 року № 1608-12/ВВ, від 01.03.2007 року № 1488-03/ВВ відповідач відмовив третій особі 1 у виплаті страхових відшкодувань у зв’язку з тим, що повідомлення про настання страхових випадків (в письмовому вигляді) надійшли до відповідача пізніше строку, обумовленого Правилами страхування.

Відповідно до роз’яснень, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати. Мотивувальна частина рішення повинна мати також посилання на закон та інші нормативні акти матеріального права, на підставі яких визначено права і обов’язки сторін у спірних правовідносинах. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Резолютивна частина рішення повинна містити чіткі та безумовні висновки, що ґрунтуються на аналізі та оцінці фактичних обставин викладених у його мотивувальній частині, та відповідати застосованим до спірних відносин нормам права.

Згідно частини 1 та пунктів 7, 8 частини 2 статті 105 Господарського процесуального кодексу України за наслідками розгляду апеляційної скарги (подання) апеляційний господарський суд приймає постанову. У постанові мають бути зазначені, зокрема, обставини справи, встановлені апеляційною інстанцією, доводи, за якими апеляційна інстанція відхиляє ті чи інші докази, мотиви застосування законів та інших нормативно-правових актів; у разі скасування або зміни рішення місцевого господарського суду –доводи, за якими апеляційна інстанція не погодилась з висновками суду першої інстанції.

Оскаржувана постанова апеляційного господарського суду вказаним вимогам не відповідає.

Згідно із статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Скасовуючи рішення господарського суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції зазначив, що висновок місцевого суду про те, що відповідач мав право відмовити у виплаті страхового відшкодування у зв’язку з несвоєчасністю повідомлення про настання страхового випадку, є передчасним, оскільки матеріалами справи підтверджується своєчасність повідомлення страхувальником страховика про настання страхових випадків, зокрема, повідомленнями, надісланими третьою особою 1 (страхувальником) електронною поштою страховику.

Однак, судом апеляційної інстанції не спростовані доводи місцевого господарського суду щодо відсутності у справі належних доказів повідомлення про настання страхових випадків.

Висновок суду апеляційної інстанції не ґрунтується на наявних в матеріалах справи доказах, зокрема, судом зроблені посилання на повідомлення електронною поштою, проте не звернуто уваги на те, що в матеріалах справи наявні лише повторні повідомлення про настання страхових випадків.

Згідно частини 1 статті 38 Господарського процесуального кодексу України якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд зобов'язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім

переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, прийнята у справі постанова не відповідає вимогам статей 43, 105 Господарського процесуального кодексу України, а також вимогам, викладеним в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Відповідно до статті 11110 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Вищезазначені порушення норм права є підставою для скасування постанови апеляційного господарського суду та передачі справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2008 року у справі № 39/75 господарського суду міста Києва скасувати.

Справу передати на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Головуючий О.Муравйов

Судді А. Полянський

Г. Фролова