СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.08                                                                                 Справа № 4/37

Розглянувши матеріали справи за позовом

Закритого акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об’єднання Азот», м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Державного підприємства «Науково- дослідний і проектний інститут хімічних технологій «Хімтехнологія», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 47042 грн. 40 коп.

Суддя: Батюк Г.М.

Секретар судового засідання: Чех Т.М.

Представники:

від позивача – Селіхова Г.А., дов. № 23-юр від 03.01.08;

від відповідача –не прибув (явка обов’язкова)

Суть справи: заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергії в теплофікаційній воді у сумі 47042 грн. 40 коп.

Представник відповідача відзив на позовну заяву не надав, у судове засідання жодного разу не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Справа розглядається відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Як вбачається із позовної заяви та доданих до неї документів, а також довідки Головного управління статистики у Луганської області від 17.03.08 № 13-48/490 та довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців серія АБ № 933862 юридичною адресою Державного підприємства «Науково- дослідний і проектний інститут хімічних технологій «Хімтехнологія»є- м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Вілєсова,1.

Як свідчать матеріали справи, а саме, належною юридичною адресою Державного підприємства «Науково- дослідний і проектний інститут хімічних технологій «Хімтехнологія»є- м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Вілєсова,1.

Відповідач під час розгляду справи будь-яких відомостей про зміну адреси не надавав, у зв’язку з чим , всі процесуальні документи господарського суду направлялися за вказаною адресою.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

встановив:

Між позивачем та відповідачем був укладений договір про постачання теплової енергії в теплофікаційній воді № 17/ОГЕ від 28.11.06, за умовами якого «Енергопостачальна організація»(позивач у справі) взяла не себе зобов’язання поставляти «Споживачу»(відповідачу у справі)теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому об’ємах, а «Споживач»зобов’язаний оплатити отриману теплову енергію по встановленим тарифам ( цінам) в строки, передбачені цим договором (п.1.1 договору).

Згідно п. 6.5 договору, кінцевий розрахунок за спожиту теплофікаційну воду «Споживач»зобов’язаний провести до 10 числа, на ступного за звітним.

Позивач за договором про постачання теплової енергії в теплофікаційній воді № 17/ОГЕ від 28.11.06, постачав теплову енергію і виконав свої зобов’язання у повному обсязі позивачем відпущено відповідачу теплової енергії згідно пред’явленим рахункам на загальну суму 51810 грн. 00 коп. (а.с.18-22)

Відповідач умови вищевказаного договору щодо оплати наданих послуг не виконав, проводив часткову оплату рахунків на суму 4767 грн. 40 коп., тому станом на час подачі даного позову за відповідачем утворився борг, а саме залишок боргу по сплаті за спожиту теплову енергію в теплофікаційній воді на загальну суму 51810 грн. 00 коп., який позивач просить стягнути на свою користь.

Позивачем на адресу відповідача направлена претензія № 12.10.07 № 05-фо/141 про сплату суми боргу 38905 грн. 57 коп.

Відповідача відзив на позовну заяву не надав.

Оцінивши доводи позивача у їх сукупності, суддя вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю, з огляду на наступне.

Позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості з відповідача за поставлену теплову енергії в теплофікаційній воді у сумі 47042 грн. 40 коп.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, позивач виконав умови договору про постачання теплової енергії в теплофікаційній воді № 17/ОГЕ від 28.11.06, за умовами якого поставив теплову енергію відповідачу, але відповідач оплату провів частково на суму 4767 грн. 60 коп., тому заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію в теплофікаційній воді складає 47042 грн. 40 коп.

Сума заборгованості за поставку теплової енергії в теплофікаційній воді 47042 грн. 40 нарахована позивачем обґрунтовано, що підтверджено матеріалами справи, у тому числі актом звірення взаємних розрахунків станом на 18.03.08, який підписаний сторонами у справі без доповнень та зауважень, скріплений печатками їх підприємств, відповідачем не оспорений та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідач позовні вимоги не оспорив, доказів, які б спростували доводи позивача суду не надав.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергії в теплофікаційній воді у сумі 47042 грн. 40 коп., слід визнати обґрунтованими та таким,що підлягають до задоволення та стягненню з відповідача.

За таких обставин позов слід визнати обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення повністю.

У судовому засіданні 04.04.08 за згодою представника позивача була оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст. ст.44,49 ГПК України, витрати по держмиту та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525,526 ЦК України, ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст. 44,49,75, 82,84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства «Науково- дослідний і проектний інститут хімічних технологій «Хімтехнологія»,м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Вілєсова,1, на Закритого акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об’єднання Азот», м. Сєвєродонецьк Луганської області,вул. Півоварова,5, борг у сумі 47042 грн. 40 коп., витрати по держмиту 470 грн. 42 коп. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення –07.04.08

Суддя                                                                                           Г.М. Батюк