П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 лютого 2008 року

м.  Київ

Судова палата у господарських справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Барбари В.П.,

суддів:

Гуля В.С., Карпечкіна П.Ф.,  Колесника П.І., Потильчака О.І.,  Черногуза Ф.Ф., Шицького І.Б.,

за участі представника

спільного підприємства “Удіміс” -

Голоднюка О.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу спільного підприємства
“Удіміс” на ухвалу Вищого господарського суду України від      8 липня 2004 року у справі №1/407-03-9958
за позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства “Швейна фабрика “Спецодяг” про визнання
договору дійсним та визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12 січня 2004 року позов
задоволено.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 8 липня 2004 року відмовлено
в прийнятті касаційної скарги спільного українсько-болгарського підприємства
“Удіміс” на вказане рішення суду першої інстанції. Ухвала мотивована тим, що
касаційна скарга не відповідає вимогам статті 107 Господарського процесуального
кодексу України.

Ухвалою колегії суддів Верховного Суду України від 7 лютого            2008 року за касаційною скаргою
спільного підприємства “Удіміс” порушено провадження з перегляду у касаційному
порядку зазначеної ухвали Вищого господарського суду України.

У касаційній скарзі ставиться
питання про скасування оскаржуваної ухвали та передачу справи на розгляд до
Вищого господарського суду України. В обґрунтування скарги зроблено посилання
на невідповідність вказаної ухвали положенням Конституції України та порушення
судом касаційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відкрите акціонерне товариство “Швейна фабрика “Спецодяг” і суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 не використали наданого
законом права на участь своїх представників у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення
представника спільного підприємства “Удіміс”, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали справи, Судова палата вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в прийнятті касаційної скарги, Вищий
господарський суд України виходив із того, що оскаржуваним рішенням суду першої
інстанції питання щодо прав і обов'язків спільного українсько-болгарського
підприємства “Удіміс”, яке не було залучено до участі в справі, не вирішувалось,
а відтак підстави для прийняття касаційної скарги останнього на вказане судове
рішення відсутні.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією із
основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 107 Господарського процесуального
кодексу України касаційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, що
набрало законної сили, мають право подати також особи, яких не було залучено до
участі у справі, якщо суд прийняв рішення, що стосується їх прав і обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваним рішенням Господарського
суду Одеської області від 12 січня 2004 року було визнано дійсним укладений між
сторонами договір купівлі-продажу №3/1 від 17 січня 2003 року та визнано за
позивачем право власності на майно літньої бази відпочинку “Лада”, розташованої
у смт Затока Лиманського району                   м. Білгород-Дністровський
Одеської області, а саме: дерев'яні будиночки            інв №№2, 3, 4, 6, 7, 11, 12, &frac12; (перший поверх) будинку №13,
будиночок-більярдну - 1 шт., туалет - 1 шт., літній умивальник - 1 шт.

Звертаючись до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на
вказане рішення суду першої інстанції, спільне українсько-болгарське
підприємство “Удіміс” в обґрунтування скарги посилалося на те, що будинки
вищезазначеної бази відпочинку належать йому на праві власності. Даний факт
також підтверджується постановою Верховного Суду України від 31 жовтня 2006
року у справі №30-16/326-04-8063 (а.с. 198-202). Крім того, постановою
Одеського апеляційного господарського суду від                9 лютого 2005 року у справі
№33/47-04-7945, копія якої також наявна у матеріалах даної справи (а.с.
203-208), було частково задоволено позов спільного українсько-болгарського
підприємства “Удіміс”, пред'явлений до суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 і відкритого акціонерного товариства “Швейна фабрика
“Спецодяг”, та визнано недійним укладений між ними договір купівлі-продажу №3/1
від 17 січня 2003 року, який є предметом спору у даній справі.

За таких обставин Вищий господарський суд України
завчасно вирішив питання про необґрунтованість касаційної скарги спільного
українсько-болгарського підприємства “Удіміс” та дійшов помилкового висновку
про відсутність правових підстав для її прийняття.

Враховуючи викладене, оскаржену ухвалу слід скасувати як незаконну, а
справу передати на розгляд до Вищого господарського суду України.

Керуючись статтями 11117 - 11121 Господарського
процесуального кодексу України, Судова палата у господарських справах
Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу спільного
підприємства “Удіміс” задовольнити.

Ухвалу Вищого господарського суду України від 8 липня
2004 року скасувати, а справу передати на розгляд до Вищого господарського суду
України.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                          В.П.
Барбара

Судді:                                                                                    В.С.
Гуль

П.Ф. Карпечкін

П.І. Колесник

О.І. Потильчак

Ф.Ф.
Черногуз

І.Б. Шицький