СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13"
березня 2008 р.
Справа №  17/67/08

Господарський суд Миколаївської
області,

головуючий суддя Коваль
С.М.,

при  секретарі Вязовський М.А.,

з участю представників
сторін:

від
позивачів -ОСОБА_1, довіреність № 14/03 від 03.03.2008р.,

від
відповідача -Архіпов Д.О., довіреність № 36 від 04.01.2008 року;

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу № 17/67/08

За
позовом: 1. Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2, АДРЕСА_1,

2. Фізична особа-підприємець ОСОБА_3,
АДРЕСА_1,

3.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, АДРЕСА_1,

До
відповідача: Комунальне
підприємство “Миколаївське міжміське бюро технічної

інвентаризації”,
м.Миколаїв, вул. Шевченко, 40,

про: визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Фізичними
особами-підприємецями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, (надалі-позивачами)
пред'явлено позов до комунального підприємства “МБТІ” (надалі-відповідач) про
визнання права власності.

Позивач свої позовні вимоги обгрунтовує
наступним:

ФОП
ОСОБА_2, СПД ОСОБА_3, СПД ОСОБА_4 належить на праві спільної часткової
власності, нежитлові приміщення в будинку літ.И-8, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, на свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.02.2007р.,
видане згідно рішення виконкому Миколаївської міської ради від 26.01.2007р.
№10.

З метою використання належних нам
нежитлових приміщень для розміщення офісу, було здійснено внутрішнє
перепланування нежитлових приміщень II поверху в будинку літ.И-8, внаслідок
чого нежитлові приміщення II поверху в будинку літ.И-8, мають наступні технічні
показники, а саме: загальна площа складає 798,8кв.м., основна площа складає 575,4кв.м.,
нежитлові приміщення І поверху в будинку літ.И-8, мають наступні технічні
показники, а саме: загальна площа складає 156,8кв.м., основна площа складає
93,2кв.м., в цілому нежитлові приміщення І поверху та II поверху в будинку
літ.И-8, загальною площею 955,6 кв.м., основною площею 668,6 кв.м.

Вищенаведене перепланування було
здійснено без дозволу на будівництво, належно затвердженого проекту та дозволу
на виконання будівельних робіт, що суперечить приписам ст.ст. 24, 28, 29 Закону
України "Про планування і забудову територій". За таких обставин,
відповідно до ст. 376 ЦК України, вищевказане вважається самочинною забудовою.
Вказані обставини підтверджуються технічним паспортом КП ММБТІ від 18.12.2007р.
інвентаризаційна справа №27152 та довідкою КП ММБТІ від 18.12.2007р. за №9745.

Рішенням виконкому Миколаївської міської
ради від 20.12.2007р. за №2685, частині нежитлових приміщень по АДРЕСА_1, а
саме нежитловим приміщенням II поверху було надано нову адресу: АДРЕСА_2.

Таким чином, на теперішній час
існують по АДРЕСА_1 нежитлові приміщення І поверху з №101 по №117, №124 в
будинку літ.И-8, загальною площею 156,8кв.м., основною площею 93,2кв.м., а по
АДРЕСА_2 нежитлові приміщення II поверху з № 200 по № 205, з № 209 по № 235 в
будинку літ.И-8, загальною площею 798,8кв.м., основною площею 575,4кв.м.

Але, ГУ МНС України в Миколаївської
області своїм висновком від 21.12.2007р., погодило оформлення самовільно
перепланованих нежитлових приміщень II поверху в будинку літ.И-8, по АДРЕСА_2.

Також, державна Миколаївська міська
санітарно-епідеміологічна станція своїм висновком від 21.12.2007р. за №2336/5,
не заперечує проти оформлення самовільного внутрішнього перепланування
нежитлових приміщень II поверху в будинку літ.И-8, по АДРЕСА_2.

Своїм висновком від 21.12.2007р. за
№15-6496, Головне управління містобудування та архітектури Миколаївської
міської ради також погодило оформлення самовільного внутрішнього перепланування
нежитлових приміщень II поверху в будинку літ.И8, по АДРЕСА_2.

Статтею 376 ЦК України передбачено, що
на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб. За ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує
його право власності.

Під державною реєстрацією речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень слід розуміти офіційне визнання і
підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (ст.2 Закону
України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень"). Отже,
названі у цьому Законі органи єдиної системи реєстрації відповідних прав можуть
бути відповідачами за позовами про визнання права власності на об'єкт
нерухомого майна, пред'явленими згідно зі ст. 392 ЦК України. Оскільки
відповідно до пункту 5 розділу V "Прикінцеві положення" Закону
України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до
формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру
реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро
технічної інвентаризації, останні можуть бути відповідачами у таких справах (п.
18 Інформаційного листа ВГСУ 31.01.2001 № 01-8/98 "Про деякі приписи
законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та
його захистом", в редакції Інформаційного листа ВГСУ від 22.11.2005р.
№01-8/2167).

Статтею
181 Цивільного кодексу України визначено, що до нерухомих речей відносяться
об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх
знецінення та зміни їх призначення.

Згідно
ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно
ч. 3 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї
мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Статтею
392  Цивільного кодексу України
передбачено право власника майна на пред'явлення позову про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідач
у відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу господарського суду  проти
позовних вимог не заперечує.

Враховуючи
вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись
ст.ст. 49, 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги фізичних
осіб-підприємеців ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, задовольнити повністю.

2.             Визнати право власності за суб'єктами підприємницької
діяльності фізичними особами-підприємцями ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/3
частки за кожним на нежитлові приміщення ІІ-го поверху з №200 по №205, з №209
по №235 в літ.И-8, загальною площею 798,8кв.м., основною площею 575,4кв.м., які
розташовані за адресою:АДРЕСА_2.

3.              Визнати право власності за
суб'єктами підприємницької діяльності фізичними особами-підприємцями ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/3 частки за кожним на нежитлові приміщення І-го поверху
з № 101 по № 117,  № 124 в літ.И-8,
загальною площею 156,8кв.м., основною площею 93,2кв.м., які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду протягом 10
днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до  ст. 84 Господарського процесуального кодексу  України.

Суддя