ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2008 Справа № 25/73-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач)

суддів: Науменка І.М., Ясир Л.О.,

секретар судового засідання: Корх Д.В.

за участю представників сторін:

представник позивача: Тимчук О.Ф.;

відповідач: Панджича В.М.; Ткаченко В.С.;

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль”, м. Київ,

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.08р.

у справі № 25/73-08

за позовом дочірнього підприємства “Ресторан “Шахтар” товариства з обмеженою відповідальністю “Універсал”, м. Павлоград,

до відкритого акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль”, м. Київ,

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду Дніпропетровської області звернулось дочірнє підприємство “Ресторан “Шахтар” товариства з обмеженою відповідальністю “Універсал”, м. Павлоград до відкритого акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль”, м. Київ, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не отримував від відповідача коштів за кредитним договором № 010/03-048 від 22.03.2002р., що встановлено в грудні 2006 року вироком Павлоградського міськрайонного суду по кримінальній справі № 35039048. 20.03.2008р. позивач надав уточнення до позовної заяви (а.с. 69-72). Просить прийняти рішення про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22.11.2002р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чижик А.С., зареєстрований в реєстрі за №4497, про стягнення з ДП ресторан “Шахтар” ВАТ “Перлина” (правонаступником якого є ДП ресторан “Шахтар” ТОВ “Універсал”), на користь АППБ “Аваль” (правонаступником якого є ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”) 498 699 грн. 66 коп. заборгованості та 1700 грн. 00 коп. нотаріальних витрат. Визнати відсутнім у АППБ “Аваль” (правонаступником якого є ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”) права на стягнення з ДП ресторан “Шахтар” ВАТ “Перлина” (правонаступником якого є ДП ресторан “Шахтар” ТОВ “Універсал”) на свою користь 498 699 грн. 66 коп. заборгованості та 1 700 грн. 00 коп. нотаріальних витрат, шляхом звернення стягнення на заставлене майно згідно переліку на підставі виконавчого напису, вчиненого 22.11.2002р. обґрунтовує свої позовні вимоги посиланням на ст. 2, 7, 50, 51 Закону України “Про нотаріат”, ст. ст. 41, 45, 49 ЦК України (в редакції 1961р.) ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2008р.(суддя –доповідач А.Є. Чередко) позов задоволено. Визнано виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, вчинений 22.11.2002р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чижик А.С., зареєстрований в реєстрі за № 4497 про стягнення з позивача на користь відповідача 498 699 грн. 66 коп. заборгованості та 1 700 грн. 00 коп. нотаріальних витрат, шляхом звернення стягнення згідно договору застави № ЮР 010/03-048 від 07.09.2002р. на нерухоме майно загальною пл. 1608,5 кв.м. (літ.А), що знаходиться за адресою: м. Павлоград, вул. Дніпровська, 555 та складається з: 1, 10, 14, 45 –коридор; 2, 3, 12 –склади; 4, 5 –холодильники; 6, 7, 8, 9, 29, 33, 53 –комори; I, XII, XIII,XIV, XV –тамбур; II - ваги; III, IV, V, VI, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 62, 63, 64 –санвузол; XII, X, XI, XVI, XVII –сходи; 11- гардероб; 13, 31, 34, 65 –приміщення; 15, 16, 17 –зал; 20, 21, 22 –кабінет; 23, 24, 25, 26, 30 –цех; 27 –мойка; 28 –кухня; 41, 43, 44 –роздягальна; 46, 47 –магазин; 48, 49, 50, 51, 52, 55, 56, 57, - офіс; 54 –туалет; 58, 59, 60, 61 –кулінарія. Стягнуто з відповідача на користь позивача 203 грн. 00 коп. –судові витрати за розгляд справи.

Не погодившись з рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2008 р., відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду повністю та винести нове рішення, яким відмовити в позовних вимогах та припинити провадження по справі. Вказує, що рішення господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду представники відповідача просять рішення суду скасувати; представник позивача заперечує проти апеляційній скарги, просить рішення суду залишити без змін. В судовому засіданні апеляційного господарського суду представник позивача Тимчук О.Ф пояснила, що знала про наявність оспорюваного виконавчого напису.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, дослідивши матеріали справи та аналізуючи докази по справі, в їх сукупності, Дніпропетровський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

22.03.2002р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 010/03-048 щодо надання кредитних коштів в розмірі 470 000 грн. 00 коп. В якості забезпечення повернення кредитних коштів був укладений договір застави № ЮР 010/03-048 від 07.09.2002р., згідно умов якого позивач передав в заставу відповідачу належне йому на праві власності нерухоме майно розташоване за адресою: м. Павлоград, вул. Дніпровська, буд. 555.

Згідно з умовами договору застави № ЮР 010/03-048 від 07.09.2002р., заставодержатель набуває права звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов’язання, забезпеченого заставою, у разі несплати щомісячного взносу на погашення кредиту, згідно умов кредитного договору та несплати відсотків за кредитом.

Станом на 25.11.2002р. заборгованість з боку позивача не була погашена, тому відповідач звернувся з заявою до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Чижик А.С. про вчення виконавчого напису щодо звернення стягнення на заставлене майно.

26.11.2002р. Павлоградським міським відділом Державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса № 4497 про звернення стягнення на нерухоме майно належне позивачу. 05.12.2002р. державним виконавцем Павлоградського міського відділу державної виконавчої служби було проведено опис та арешт майна позивача. Заставлене позивачем майно реалізовано на прилюдних торгах, що підтверджено актом про проведення прилюдних торгів від 22.12.2006р.

Відповідно до матеріалів справи, у 2005 році позивач звертався до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання недійсним виконавчого напису нотаріуса і по зазначеній справі №10/212 господарським судом винесена ухвала від 06.10.2005р. про припинення провадження у справі в зв’язку з тим, що справа не підлягає розгляду в господарському суді і повинна розглядатися в суді загальної юрисдикції.

Після припинення господарським судом 06.10.2005р. провадження у справі №10/212 за позовом про визнання виконавчого напису недійсним, позивач звернувся з таким же позовом до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Підставою для подання позовної заяви були твердження позивача про неотримання кредитних коштів у відповідача в сумі 470 000 грн.

По зазначеній справі 08.09.2006р. Павлоградським міськрайонним судом винесено рішення про відмову в задоволенні позову про визнання виконавчого напису недійсним. В судовому рішенні суд зазначає, що “факт надання позивачу кредиту за кредитним договором №010/03-048 від 22.03.2002р. суд вважає встановленим”.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.01.2007р. рішення суду залишено без змін.

Крім того, у 2005 році позивач звертався до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання недійсним договору застави №ЮР 010/03-048 від 07.09.2002р. на підставі якого було вчинено оспорюваний виконавчий напис нотаріуса.

Підставою подання зазначеної позовної заяви також були твердження позивача про неотримання кредитних коштів у відповідача в сумі 470 000 грн.

По зазначеній справі №31/407 господарським судом Дніпропетровської області винесено рішення від 26.12.2005р. про відмову в задоволенні позову позивача, яке постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.03.2006р. залишено без змін.

При розгляді справи №31/407 господарським судом був встановлений факт отримання позивачем кредитних коштів в розмірі 470 000 грн., про що зазначено в рішеннях суду.

Також відповідно до матеріалів справи, встановлено, що в ході проведення Павлоградським міським відділом Державної виконавчої служби виконавчих дій щодо звернення стягнення на майно позивача, згідно оспорюваного виконавчого напису нотаріуса №4497 від 25.11.2002р., заставлене позивачем майно було реалізовано на прилюдних торгах, що підтверджується відповідним актом про проведення прилюдних торгів від 22.12.2006р.

Після реалізації майна на прилюдних торгах, позивач звертався до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу та акту про їх проведення.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2007р. позивачу було відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.08.2007р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2007р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду від 07.08.2007р. залишена без змін.

Представник позивача Тимчук О.Ф. пояснила, що знала про наявність у позивача відомостей про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису нотаріуса №4497 від 25.11.2002р., підтверджується поданою позивачем 21.05.2003р. до Павлоградського міського суду скаргою на неправомірне рішення експерта по оцінці арештованого майна.

14.04.2004р. по зазначеній справі Павлоградським міськрайонним судом винесена ухвала про залишення скарги позивача без розгляду.

Таким чином, про існування виконавчого напису №4497, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Чижик О.С. 25.11.2002р., позивачу було відомо ще 05.12.2002р., що не позбавляло його права звернувся до суду з позовом про визнання зазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 71 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин та ст. 257 ЦК України, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється в три роки.

Згідно ст. 76 ЦК УРСР та ст. 261 ЦК України, перебіг строку позовної давності починається з дня, коли особа дізналась або повинна дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до ст. 80 ЦК УРСР та ст. 267 ЦК України, закінчення строку позовної давності для пред’явлення позову є підставою для відмови в його задоволенні.

Крім того, при зверненні до суду позивачем навіть не заявлялось клопотання про поновлення строку на пред’явлення зазначеного позову та не зазначено поважних причин пропуску строку позовної давності і суд першої інстанції не надав оцінки заяві відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем посиланням на ст. 44, 45, 49 ЦК України (в редакції 1961р.) ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України, ст. ст. 2, 7, 50, 51 Закону України Про нотаріат“. Вказаний перелік норм права не може бути обґрунтуванням для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню, як не доведені належними доказами не обґрунтовані відповідними нормами права, а також заявлені з пропуском строку позовної давності.

З вказаних підстав рішення суду необхідно скасувати, як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального права та в зв’язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль”, м. Київ, –задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2008 року

у справі № 25/73-08 – скасувати.

Головуючий І.М. Герасименко

Судді І.М. Науменко

Л.О. Ясир