УХВАЛА

03.03.08                                                                                 Справа
№ 9/118б.

Суддя Т.Г. Кривохижа,
розглянувши матеріали за заявою

кредитора    -  Управління
Пенсійного фонду України в м. Алчевську

Луганської області, м. Алчевськ
Луганської області,

до боржника -  Закритого акціонерного товариства
"Меркурій", м. Алчевськ

Луганської області,

про визнання майнових вимог

в с т а н о
в и в :

- кредитор подав до суду заяву від
27.02.08. №1670/08-10  (вхідний по
канцелярії суду від 03.03.08. №246) про визнання майнових вимог у сумі 44385
грн. 69 коп. до боржника -Закритого акціонерного товариства
"Меркурій", м. Алчевськ Луганської області, в порядку ст.ст. 14, 23
Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” (далі -Закон), які виникли під час проведення процедури банкрутства,
тобто є поточною заборгованістю;

- як вбачається із матеріалів справи,
постановою від 05.10.1999. №9/118б суд визнав боржника - Закрите акціонерне
товариство "Меркурій", м. Алчевськ Луганської області, банкрутом,
відкрив ліквідаційну процедуру та призначив ліквідатором по справі арбітражного
керуючого ОСОБА_1, який мешкає за адресою:АДРЕСА_1, на якого поклав обов'язки
та повноваження, передбачені ст. ст. 31, 16, 22-34 Закону.

Стаття 14 Закону, на яку посилається
у заяві кредитор, регулює питання виявлення конкурсних кредиторів та санаторів
боржника і діє лише в процедурі розпорядження майном боржника, а не в
ліквідаційній процедурі.

Згідно із ст. 23 Закону з дня
прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури, припиняється підприємницька діяльність
банкрута з урахуванням закінчення технологічного циклу з виготовлення
продукції; вважається таким, що наступив строк виконання всіх грошових
зобов'язань банкрута, в тому числі і щодо сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів); вимоги, що виникли під час процедури банкрутства по зобов'язанням
боржника, визнаного банкрутом, можуть пред'являтися тільки в межах цієї
процедури; до того ж, і виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом,
здійснюється тільки у випадках та порядку, передбаченому положеннями ІІІ
розділу Закону, який регулює питання, пов'язані з ліквідаційною процедурою (ст.
ст. 22-34 Закону).

Тобто,
відповідно до ст. 23 Закону кредитори мають право заявляти свої вимоги не до
господарського суду, а безпосередньо до ліквідатора банкрута. Останній і
приймає за заявою відповідне рішення.

В матеріалах, доданих до заяви,
відсутні докази надіслання ліквідатору відповідної заяви з грошовими вимогами
та її відхилення останнім.

З огляду на
викладене, господарський суд, враховуючи приписи ст. 23, ч. 1 ст. 25 Закону
щодо порядку розгляду ліквідатором заявлених до боржника, визнаного банкрутом,
вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у
справі про банкрутство, і є неоплаченими, дійшов висновку про повернення
заявнику згаданої заяви та доданих до неї документів без розгляду, оскільки
чинним законодавством визначений інший порядок пред'явлення таких вимог, а
саме: безпосередньо до ліквідатора, чого не вбачається із заяви та доданих до
неї матеріалів.

За таких
обставин, господарський суд на підставі п. 3 ст. 63 ГПК України, та враховуючи
приписи ст. ст. 23 -25 Закону повертає заявнику згадану заяву та додані до неї
матеріали без розгляду.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 63, ст. 86 ГПК
України, ст.ст. 1, 4, 14, 22-32 Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, господарський суд

у х в а л и
в:

1. Повернути  заяву та
додані до  неї документи заявнику без
розгляду.

Додаток (тільки заявнику): -
на “15” аркушах (рекомендованим листом).

Суддя
Т.Г. Кривохижа

Надр. 5
прим.:

1 -до справи;

2 -кредитору
(рекомендованим листом з додатком);

3 -банкруту;

4-5 -ліквідатору  - ОСОБА_1. (за двома адресами:

АДРЕСА_1 та

АДРЕСА_2).

Вих. №

4 прим.