ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-12/353
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

"17" березня 2008 р. 11:09                                                                                          м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя у складі:

Судді Харченко І.А.,

при секретарі Баланюк О.Ю.,

за участю представників:

позивача – не з’явився;

відповідача –Ягунов В.П., довіреність №10-004/270 від 05.07.2007, податковий інспектор юридичного відділу;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №20-12/353 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничий центр “Еко” до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя про визнання нечинним податкового рішення ДПІ у Ленінському районі м. Севастополя №866/23-1/03362324 від 06.06.2000 про застосування та стягнення фінансових санкцій за порушення вимог податкового законодавства в сумі 72528,60 грн.,

Суть спору:

07.09.2007 позивач звернувся до господарського суду з позовної заявою до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя про визнання нечинним податкового рішення ДПІ у Ленінському районі м. Севастополя №866/23-1/03362324 від 06.06.2000 про застосування та стягнення фінансових санкцій за порушення вимог податкового законодавства в сумі 72528,60 грн.

Ухвалою від 10.09.2007 відкрито провадження у адміністративної справі № 20-12/353, призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою від 20.09.2007 вжити заходи забезпечення адміністративного позову способом заборони Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя вчиняти стягнення по податковому рішенню №866/23-1/03362324 від 06.06.2000 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничий центр “Еко” та стягнення фінансових санкцій за порушення вимог податкового законодавства в сумі 72528,60 грн.

Ухвалою від 20.09.2008 закінчено підготовче провадження, справа №20-12/353 призначена до судового розгляду.

Позивач явку повноважних представників в судове засідання не забезпечив, про дату, місце та час судового розгляду не повідомлений у зв’язку з поверненням до суду повістки про виклик в судове засідання з довідкою поштового відділення зв’язку «по зазначеної адресі не проживає».

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення (вх. №48975 від 24.10.2007), пояснив, що доводи позивача щодо того, що перевірка взагалі не проводилась, а також що податковим органом не досліджувались документи, які були пред’явлені до перевірки не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що порушення податкового законодавства встановлені у акті перевірки від 05.06.2000 фактично підтверджуються вироком суду від 18.12.2006 по кримінальної справі у відношенні Велікосельського Д.М., директора Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничий центр “Еко”.

Згідно статей 27-32, 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні представнику відповідача роз’яснені процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухав представника відповідача, суд,

в с т а н о в и в :

В період з 01.06.2000 по 02.06.2000 Державною податковою інспекцією у Ленінському районі міста Севастополя (Надалі Інспекція) була проведена перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробничий центр „Еко” (Надалі ТОВ „НВЦ „Еко”) з питання дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні бартерного договору з Закритим акціонерним товариством «Капролактам»№201 від 23.09.1993 за період з 23.09.1993 по 01.01.2000, за результатами якої складений акт №23-1/8423/10/452 від 02.06.2000 (Надалі Акт, а с. 8-9) .

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «НВЦ «Еко»підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4, пункту 1.22 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»: по строку 20.01.1999 не включено до складу валових доходів підприємства суму заборгованості перед ЗАТ «Капролактам»137752 грн., яка залишилась не стягненої після спливу строку позовної давності, у зв’язку з чім занижено оподаткування прибутку в 1999 році на 137752,00 грн., що призвело до заниження податку на прибуток на 41325,60 грн.

На підставі акту перевірки Інспекцією прийнято податкове рішення №866/23-1/03362324 від 06.06.2000 про застосування та стягнення фінансових санкцій за порушення вимог податкового законодавства на загальну суму 72528,60 грн., з яких 41325,60грн. –податок на прибуток; 12397,68 грн. –фінансова санкція; 18805,32 грн. –пеня (а.с. 7).

Відповідно до Акту перевірки, підставами для прийняття спірного рішення став факт наявності у ТОВ „НВЦ „Еко” кредиторської заборгованості перед АТВТ „Капролактам” у сумі 137752 грн. за бартерним контрактом №201 від 23.09.1993, який був перереєстрований 03.08.1995 під №1199 (а.с. 8). Ця заборгованість за правонаступництвом, а потім за уступкою боргу виникла у ТОВ „НВЦ „Еко” перед підприємством „Галс”. Оскільки заборгованість не погашено, а строк давності стягнення сплив, то на підставі підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 та пункту 1.22 статті 1 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” Інспекція прийняла спірне рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, Місцевим судом Ленінського району міста Севастополя 18 грудня 2006 року винесено вирок стосовно директора ТОВ „НВЦ „Еко” Велікосельського Д.М. про визнання його винним у скоєні злочинів, передбачених статтями 191 частини 5 та 366 частини 2 Кримінального кодексу України (надалі Вирок), а саме в розкраданні майна ТОВ „НВЦ „Еко” шляхом шахрайства та підробки документів (а.с. 18-30).

Так, Вироком встановлено, що Велікосельський Д.М. вказав в податковій звітності на 01.01.1999 неіснуючу заборгованість перед підприємствами „Русич” та „Галс”, що не відповідає дійсності, тому що ним виготовлено фіктивні довіреності та інші документи від імені підприємства „Галс” (а.с. 29 обор.). Також Вироком зазначено, що переуступка неіснуючого боргу перед підприємством „Галс” виконана у відсутність акту звірки та переуступку не оформлено якою-небудь угодою між всіма учасниками зобов’язань (а.с.29). Тим же Вироком як доказ визнано, що угода №1199 від 03.08.1995 між ТОВ „НВЦ „Еко” та АТВТ „Капролактам” –фіктивна (а.с.28).

Судом встановлено, що Інспекція провела перевірку не на підставі вивчення первинних документів безпосередньо на підприємстві, а на підставі матеріалів, які було надано органами дізнання, які і було в подальшому оцінено Вироком суду.

Частиною 4 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства закріплено, що вирок суду в кримінальній справі, який набрав законної сили, є обов’язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинено воно цією особою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обставини, які викладено в акті перевірки Інспекції, не відповідають дійсності, про що свідчить вирок суду, а тому рішення Інспекції від 06.06.2000 за №866/23-1/03362324 про застосування та стягнення фінансових санкцій за порушення вимог податкового законодавства на загальну суму 75528,60 грн. є незаконним, а вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 94, 98 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому в сумі 3,40 грн. - судовий збір.

Керуючись ст. 69, 70, 71, 72, 79, 92, 94, 98, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П о с т а н о в и в :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати нечинним податкове рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя №866/23-1/03362324 від 06.06.2000 про застосування та стягнення фінансових санкцій за порушення вимог податкового законодавства на загальну суму 72528,60 грн., з яких 41325,60грн. –податок на прибуток; 12397,68 грн. –фінансова санкція; 18805,32 грн. –пеня.

3.          Стягнути з Державного бюджету України (п/р 0007 в УДК у м. Севастополі, одержувач Держбюджет, Ленінський район 22090200, МФО 824509, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничий центр “Еко” (м. Севастополь, вул. Руднєва, 1-г, ідентифікаційний код 03362324) 03,40 грн. –судовий збір.

4.          Скасувати заходи забезпечення адміністративного позову, вжити ухвалою від 20.09.2007 способом заборони Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя вчиняти стягнення по податковому рішенню №866/23-1/03362324 від 06.06.2000 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничий центр “Еко” та стягнення фінансових санкцій за порушення вимог податкового законодавства в сумі 72528,60 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя І.А. Харченко

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

24.03.2008.