ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" травня 2008 р. Справа № 20/37

Господарський суд Рівненської області у складі судді Василишина А.Р. розглянувши справу

за позовом Релігійної громади християн віри євангельської м. Сарни

до відповідача Відділу містобудування архітектури та житлово-комунального господарства Сарненської районної державної адміністрації

третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог Сарненська міська рада

про визнання права власності на самочинне будівництво.

за участю представників сторін:

позивача: Смачило І.В. (дов. б/н від 27.02.2008р.);

відповідача: не з’явився;

третьої особи: не з’явився;

Статті 20, 22 Господарського процесуального кодексу України роз’яснені.

ВСТАНОВИВ:

Релігійна громада християн віри євангельської м. Сарни (надалі –Позивач) звернулася в господарський суд з позовною заявою до Відділу містобудування архітектури та житлово-комунального господарства Сарненської районної державної адміністрації (надалі – Відповідач) в якій просить визнати за Позивачем право власності на молитовний будинок, що знаходиться за адресою: Рівненська область, м. Сарни, вул. Смолича, 1. Представник Позивача в судових засіданнях підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 15 квітня 2008 року (а.с. 23-24) до участі в справі № 20/37 в якості третьої особи на стороні Відповідача без самостійних вимог залучено Сарненську міську раду (надалі –Третя особа).

В судовому засіданні від 15 квітня 2008 року представник Відповідача не заперечив проти позовних вимог Позивача (протокол на а.с. 22). Представник Відповідача в судове засідання від 27 травня 2008 року не з’явився. 26 травня 2008 року в господарський суд Рівненської області надійшов лист Відповідача (а.с. 47) в якому останній вказує на те, що по спірній будівлі була виготовлена проектна документація. Водночас будівництво Позивачем було розпочато без дозволу на виконання будівельних робіт інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, що вважається самочинним будівництвом, та з відхиленням від проектної документації. Відповідач зазначає, що оскільки будівництво є самочинним, об’єкт не може бути прийнятий в експлуатацію державною приймальною комісією з підписанням відповідного акту, який є підставою для виготовлення свідоцтва на право власності. Крім того, 26 травня 2008 року в господарський суд Рівненської області надійшла заява Відповідача (а.с. 46), в якій останній просить провести судовий розгляд без участі повноважного представника Відповідача.

19 травня 2008 року в господарський суд надійшли пояснення Третьої особи по справі № 20/37 (а.с. 31-32), в яких Третя особа, з підстав вказаних у даному поясненні, не заперечує проти позовних вимог Позивача, якщо дана реконструкція будівлі не порушує права інших осіб, та не призводить до порушення норм законодавства України. Представник Третьої особи в судове засідання від 27 травня 2008 року не з’явився.

Суд вважає можливим розгляд справи без участі представників Відповідача та Третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника Позивача, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

29 жовтня 2001 року Позивач та Сарненська районна спілка споживчих товариств уклали договір купівлі-продажу будівлі магазину (а.с. 9), відповідно до пункту 1 якого: Сарненська районна спілка споживчих товариств продала, а Позивач купив належну продавцю на праві власності будівлю магазину шлакоблочну, загальна площа 236,9 метрів квадратних, що знаходиться в місті Сарни Рівненської області по вул. Смолича, 1 та розташована на земельній ділянці площею 0,11 га, переданій Сарненській райспоживспілці на підставі Державного Акту на право постійного користування землею серії І-РВ 000394 виданого 12 жовтня 2001 року Третьою особою. Зазначена будівля магазину, належала продавцеві на підставі свідоцтва про право власності виданого згідно рішення виконкому Третьої особи № 611 від 17 жовтня 2001 року та була зареєстрована в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації за р. № 1-153-721.

Рішенням Виконавчого комітету Третьої особи № 770 від 19 грудня 2001 року (а.с. 15) Позивачу надано дозвіл на проведення реконструкції приміщення по вул. Смолича, 1 в м. сарни під молитовний будинок та надано Позивачу вказівку щодо виготовлення відповідної документації згідно чинного законодавства.

1 березня 2002 року, на виконання пункту 2 резолютивної частини рішення виконкому Третьої особи № 770 від 19 грудня 2001 року (а.с. 15), Позивач уклав з госпрозрахунковим проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро договір № 8 (а.с. 18) на виготовлення і видачу будівельного паспорту на реконструкцію приміщення по вул. Смолича, 1 в м. Сарни під молитовний будинок.

Рішенням Третьої особи № 770 від 9 липня 2004 року (а.с. 41) Позивачу надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо надання в оренду строком на 49 років земельної ділянки, орієнтовною площею 0,11 га, для реконструкції будівлі магазину під будинок молитви в м. Сарни по вул. Смолича, 1, за рахунок земель наданих в постійне користування Сарненській райспоживспілці.

Рішенням Третьої особи від 18 березня 2004 року (а.с. 42) Третьою особою затверджено проект із землеустрою щодо надання земельної ділянки в оренду строком 49 років Позивачу для реконструкції будівлі магазину під будинок молитви в м. Сарни по вул. Смолича, 1, за рахунок земель наданих в постійне користування Сарненській райспоживспілці.

Згідно пунктів 1, 2 договору оренди землі від 26 вересня 2005 року (а.с. 10-13): Третя особа надала, а Позивач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення –забудовані землі, яка знаходиться в місті Сарни по вулиці Смолича, 1; в оренду передана земельна ділянка загальною площею 0,11 га, у тому числі 0,11 га –забудовані землі.

26 вересня 2005 року виконком Третьої особи та Позивач оформили та підписали акт прийому-передачі земельної ділянки (а.с. 14) площею 0,11 га, яка відведена для реконструкції будівлі магазину під будинок молитви в місті Сарни, вул. Смолича, 1.

Відповідно до пункту 8 договору оренди землі від 26 вересня 2005 року (а.с. 10-13): договір укладено на 49 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк…

Проте, будівництво Позивачем було розпочато без дозволу на виконання будівельних робіт інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, що вважається самочинним будівництвом, та з відхиленням від проектної документації.

Водночас, самочинно збідовані приміщення не порушують прав інших осіб (суду не надано жодних доводів чи заперечень стосовно порушення Позивачем при здійснені реконструкції спірної будівлі будь-яких прав чи законних інтересів інших осіб).

Згідно статті 376 Цивільного кодексу України: житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Однак, пунктом 3 цієї ж статті передбачено, що право власності на самочинно збідоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Як випливає з вищевказаного Позивач здійснив самочинне будівництво на земельній ділянці, яка надана йому в оренду згідно договору оренди землі від 26 вересня 2005 року (а.с. 10-13) строком на 49 років та з наданням переважного права на поновлення його на новий строк.

Відповідно ж до підпунктів «а»та «ґ»частини 1 статті 95 Земельного кодексу України: землекористувачі мають право самостійно господарювати на землі та споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Враховуючи усе вищевказане, вимоги Позивача ґрунтуються на законі, є правомірними, а відтак підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ :

1. Позов задоволити.

2. Визнати за Релігійною громадою християн віри євангельської м. Сарни (34500, Рівненська область, м. Сарни, вул. Пархоменка, 3, код 22582847) право власності на молитовний будинок, що знаходиться по вул. Смолича, 1 в місті Сарни Рівненської області..

Повний текст рішення оформлено та підписано 02.06.2008р.

Суддя Василишин А.Р.