ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2008 р.

№ 2-5/10060-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. –головуючого

Волковицької Н.О.

Рогач Л.І.

за участю представників сторін:

позивача

Крутицького Ю.Ю. дов. від 09.04.2008 року

Підворчана О.Д. дов. від 09.04.2008 року

Леонова Р.П. дов. від 09.04.2008 року

відповідача

не з'явилися, належно повідомлені про час і місце слухання справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Фонду майна Автономної Республіки Крим

на постанову

від 20.11.2007 року Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі

№ 2-5/10060-2007 господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом

Виробничого підприємства "Ай-Петрі"

до

Фонду майна Автономної Республіки Крим

про

спонукання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Виробниче підприємство "Ай-Петрі" звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Фонду майна Автономної Республіки Крим про зобов'язання укласти договір оренди нерухомого майна –нежитлового приміщення, корисною площею 18 кв.м., що знаходиться у Сімферопольській загальноосвітній школі –інтернаті №1 для дітей з ЗПР за адресою: м. Сімферополь, вул. Гагаріна, 18, у редакції позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно ухиляється від укладення договору, оскільки Закон України "Про державний бюджет України на 2007 рік", на який відповідач посилається як на підставу своєї відмови, не може бути підставою для відмови в укладенні договору.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 25.09.2007 року позовні вимоги задоволені. Зобов'язано Фонд майна Автономної Республіки Крим укласти з Виробничим підприємством "Ай –Петрі" договір оренди нерухомого майна –нежилого приміщення, корисною площею 18 кв.м. що знаходиться у Сімферопольській спеціальній школі –інтернаті №1 для дітей з ЗПР за адресою: м. Сімферополь вул. Гагаріна, 18.

За апеляційною скаргою Фонду майна Автономної Республіки Крим судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.11.2007 року залишене без змін з тих самих підстав.

Фонд майна Автономної Республіки Крим звернувся до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 25.09.2007 року і постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.11.2007 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову з огляду на те, що при винесенні оскаржуваних рішень судами не застосовано приписи статті 118 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", згідно з якою передача в оренду державного та комунального майна здійснюється на конкурсних засадах.

Крім того, скаржник вважає, що суди неправомірно стягнули з нього державне мито та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Заслухавши доповідь судді –доповідача та присутніх у судовому засіданні представників позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору у даній справі є спонукання до укладення договору оренди.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 01.04.2001 року між Сімферопольською школою–інтернатом для дітей із затримкою психічного розвитку та виробничим підприємством "Ай–Петрі" було укладено договір оренди приміщення, предметом якого є оренда нежитлового приміщення по вул. Гагаріна, 18, загальною площею 18 кв.м., що складається з двох ізольованих кімнат для використання: під кладове приміщення, розміщення відділу обліку.

Пунктом 6.1 сторони передбачили, що договір набирає чинності з моменту його укладення і діє протягом п'яти років.

Також, судами встановлено, що листом від 01.11.2005 року виробниче підприємство "Ай-Петрі" звернулось з заявою до Фонду майна Автономної Республіки Крим з проханням укласти договір оренди нежитлового приміщення, корисною площею 18 кв.м., що знаходиться у Сімферопольській загальноосвітній спеціальній школі - інтернаті № 1 для дітей з затримкою психічного розвитку за адресою: м. Сімферополь, вул. Гагаріна,18 та додало до вказаного листа всі необхідні документи (а.с.12).

Листом № 0809/11525 від 10.11.2005 року відповідач вказав позивачу на необхідність надання документів, передбачених Переліком документів, які подаються орендодавцеві для укладення договору оренди цілісного майнового комплексу, підприємства (організації), його структурного підрозділу, нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що знаходиться на балансі підприємства (організації), господарського товариства і є державною власністю, затвердженому наказом Фонду державного майна України № 649 від 17.04.2001 року, зареєстрованому в Міністерстві юстиції 13.06.2001 року за № 504/5695 (а.с.13-14).

Зазначена вимога Фонду майна Автономної Республіки Крим була виконана позивачем.

Листом № 0115/2082 від 14.08.2006 року Міністерство освіти та науки Автономної Республіки Крим дало свою згоду на передачу в оренду нерухомого майна, що належить Автономній Республіці Крим (вбудованих жилих приміщень, площею 24,2 кв.м.), розташованого у будівлі учбового корпусу за адресою: м. Сімферополь, вул. Гагаріна,18, що знаходиться на балансі Республіканського учбового закладу "Сімферопольська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат І-ІІ ступенів № 1 Міністерства освіти та науки Автономної Республіки Крим (а.с.15).

Проте, Фонд Автономної Республіки Крим згоди щодо укладення договору оренди вищевказаного об'єкта не надав. Листом від 31.01.2007 року за № 02/290 повідомив позивача, що згідно статті 118 Закону України Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" передача в оренду державного і комунального майна здійснюється виключно на конкурсних засадах (а.с.16).

Задовольняючи позовні вимоги та зобов'язуючи Фонд майна Автономної Республіки Крим укласти договір оренди нерухомого майна з позивачем суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, виходив із того, що передбачені статтею 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" підстави для відмови у передачі державного майна позивачу в оренду відсутні.

Касаційна інстанція не може погодитись з таким висновком, оскільки його здійснено без дослідження всіх обставин, необхідних для розгляду даної справи по суті.

Так, поза увагою господарських судів як першої так і апеляційної інстанцій залишились приписи статті 181 Господарського кодексу України, яка регулює загальний порядок укладання господарських договорів та не дослідили питання чи розглядався проект договору, доданий до матеріалів справи відповідачем по суті на момент слухання справи в суді, оскільки як вбачається з матеріалів справи (а.с. 19) проект договору надісланий 26.07.2007 року, а позов направлено 25.07.2007 року.

Судами також не прийнято до уваги, що відповідно до статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцями є: органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності; підприємства - щодо окремого індивідуально визначеного майна та нерухомого майна, загальна площа яких не перевищує 200 кв. м на одне підприємство, а з дозволу органів, зазначених в абзацах другому та третьому цієї статті, - також щодо структурних підрозділів підприємств (філій, цехів, дільниць) та нерухомого майна, що перевищує площу 200 кв. м.

Крім того, судами не правильно застосовано приписи Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито", пунктом 35 статті 4 якого передбачено, що від сплати державного мита звільняються державні органи приватизації - в усіх справах, пов'язаних із захистом майнових інтересів держави.

У зв'язку із тим, що державні органи приватизації можуть виступати в господарському процесі як позивачі або відповідачі у спорах різних категорій, ці органи звільняються від сплати мита в усіх справах, пов'язаних із здійсненням ними функцій, передбачених законодавством про приватизацію майна та про оренду державного майна. У решті випадків орган приватизації повинен сплачувати мито на загальних підставах.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що господарськими судами першої та апеляційної інстанції при розгляді справи та прийнятті судових рішень не взято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про не з’ясування судом всіх обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Неповне з’ясування всіх обставин справи, які мають значення для справи, дає підстави для скасування ухвалених у справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду

першої інстанції. Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з’ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об’єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 25.09.2007 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.11.2007 року у справі № 2-5/10060-2007 господарського суду Автономної Республіки Крим скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Касаційну скаргу Фонду майна Автономної Республіки Крим задовольнити частково.

Головуючий суддя                                                  Т. Дроботова

С у д д і          Н. Волковицька

Л. Рогач