ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2008 р.

12:45

Справа № 7/206/08

м. Миколаїв

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю фірми “Катлен”, 54000, м.Миколаїв, вул.Г.Петрової, 2-А,

До відповідача: Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Миколаєва, 54000, м.Миколаїв, вул.Г.Петрової, 2-А,

про: визнання недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми “С” ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва від 19.12.2007р. №/0.

Суддя –Н.О. Семенчук

Секретар судового засідання Дзюба Ю.Ф.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Герцун С.Ю., дов. № б/н від 04.04.2008 р.

від відповідача: Кириленко Л.П., дов. № 55/9/10-00 від 03.03.2008 р.

Єфімова Н.І., дов. № 1055/9/10-00 від 26.04.2008 р.

Долгошея Ю.Я., дов. № /9/10-00 від 05.05.2008 р.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма “Катлен” звернулось до господарського суду з позовними вимогами про визнання недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми “С” від 19.12.2007р. № /0 ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що розрахунок за попереднє замовлення було здійснено не на місці проведення розрахунків та не з особою, уповноваженою здійснювати готівкові розрахунки; сума коштів на місці проведення розрахунків (в грошовій скриньці РРО), на момент перевірки цілком відповідала сумі готівкових коштів, яка зазначена у денному звіті РРО, тобто порушення п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.2005р. № 265/95-ВР (надалі Закон України № 265/95-ВР) відсутнє, тому висновок перевірки не відповідає дійсності.

Відповідач проти позову заперечує, вказуючи на те, що виходячи з визначення терміну наданому у ст. 2 Закону України № 265/95-ВР, «розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг)…», вказує, що місцем реалізації послуг було ТОВ фірма “Катлен”. Зазначає, що актом перевірки встановлено, що позивачем було отримано в якості передплати 1600,00 грн. за організацію банкету, які не були проведені через РРО з роздрукування фіскального чеку на цю суму і з видачею його замовнику, що є порушенням ст. 3 Закону України № 265/95-ВР, тому штрафні санкції застосовані правомірно.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд -

в с т а н о в и в:

07.12.2007р. ДПА у Миколаївській області здійснено перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу господарської одиниці «їдальня з буфетом», що належить ТОВ “Катлен” та розташована за адресою: м.Миколаїв, вул.Г.Петрової, 2-а.

За наслідками перевірки відповідачем було складено акт від 07.12.2007р. № 14001359/23-50, яким встановлено порушення відповідачем п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР.

На підставі акту від 07.12.2007р. № 14001359/23-50 ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва прийняла рішення від 19.12.2007р. № /0, яким застосувала до ТОВ “Катлен” штрафні санкції в розмірі 8000,0 грн.

Позивач не погодився з оскаржуваним рішенням та звернувся до суду з вимогами про визнання його недійсним.

Позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно п.2 ст.11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” від 4 грудня 1990 року № 509-XII (із змінами та доповненнями) (далі Закон України № 509-XII), - органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Відповідно до норм ст.ст. 15, 16 Закону України № 265/95-ВР, контроль за додержанням суб’єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2007р. ДПА у Миколаївській області на підставі ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” та відповідно оформлених направлень на проведення планової перевірки від 05.12.2007р., проведена перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу ТОВ “Катлен”.

В ході перевірки встановлено порушення позивачем п.1, 2 ст.3 Закону України № 265/95-ВР, а саме: не проведення через РРО розрахункової операції з надання послуги громадського харчування на суму 1600,00 грн. шляхом попередньої оплати за замовлення та невидача відповідного розрахункового документа, що підтверджує проведення розрахункової операції.

Відповідно до абзацу 4 статті 2 Закону України № 265/95-ВР розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий товар (ненадану послугу), а в разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця. Передбачена законодавцем можливість повернення грошових коштів у разі відмови покупця від товару чи послуги означає, що здійснення розрахункової операції при реалізації товарів (послуг) не вимагає збігу в часі цієї операції, зокрема, з фактичним наданням послуг. Необхідною умовою здійснення такої операції є реалізація товарів (послуг), тобто їх продаж у результаті вчиненого продавцем і покупцем правочину.

Згідно з наведеним в абзаці 15 статті 2 Закону України № 265/95-ВР визначенням, розрахунковим документом є документ установленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку РРО або заповнений вручну.

У пункті 3.1 Положення про форму та зміст розрахункового документа (затверджене наказом Державної податкової адміністрації України від 1 грудня 2000 року № 614, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 5 лютого 2001 року за № 105/5296) зазначено, що фіскальний касовий чек на товари (послуги) –це розрахунковий документ, надрукований РРО при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Обов'язковими реквізитами фіскального касового чека є, зокрема, його порядковий номер, найменування, кількість і вартість товару (послуг), дата й час проведення розрахункової операції та напис “фіскальний чек”.

Пунктом 4.4 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги) (затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 1 грудня 2000 року №614, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 5 лютого 2001 року за № 107/5298) передбачено, що: реєстрація продажу товару (оплати послуги) через РРО проводиться одночасно з розрахунковою операцією; розрахунковий документ має видаватися покупцеві не пізніше завершення цієї операції; вона вважається проведеною через РРО, якщо дані про її обсяг уведені в режимі реєстрації.

Пунктом 4.5 названого Порядку встановлено, що внесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватися через РРО з використанням операцій “службове внесення” та “службова видача”, якщо таке внесення чи видача не пов’язані з проведенням розрахункових операцій.

Суб’єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг, зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані в установленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, і видавати такий розрахунковий документ на повну суму проведеної операції особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї (пункти 1, 2 статті 3 Закону України № 265/95-ВР).

Відповідальність за невиконання зазначеного обов’язку передбачена пунктом 1 статті 17 Закону України № 265/95-ВР у вигляді фінансової санкції у розмірі п’ятикратного розміру вартості проданих товарів (наданих послуг).

Із прийняттям працівником позивача авансу за організацію та обслуговування банкету, що підтверджено актом перевірки та додатками №1 та №2 до акту перевірки, між підприємством і замовником фактично було укладено угоду щодо надання послуги та здійснено реалізацію останньої, тому отримані кошти мали бути проведені через РРО з роздрукуванням фіскального касового чека на цю суму і з видачею його замовнику. Посилання позивача на те, що кошти у сумі 1600,0 грн. були отримані не уповноваженою особою не заслуговують на увагу, оскільки завідуюча виробництвом Галабір Л.А надала пояснення до акту в якому самостійно вказала, що нею прийнята передплата в сумі 1600,00 грн. за послуги, самостійно прийняла замовлення на якому поставила свій підпис та зазначила, що сплачено 1600,00 грн. акт перевірки підписала без зауважень, тобто Галабір Л.А являлась матеріально-відповідальною особою уповноваженою від імені ТОВ фірми «Катлен» здійснювати розрахункові операції.

Отже, оскільки позивачем не були виконані вимоги пунктів 1, 2 статті 3 Закону України № 265/95-ВР, то відповідач правомірно застосував до нього штрафні санкції у розмірі 8000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 94, 98, 160-163, 167, 254 КАСУ господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

Постанова у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Н.О.Семенчук