ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Київ - 32, вул. Комінтерну, 16
ПОСТАНОВА

Іменем України

"25"
березня 2008 р.
Справа №
А6/165-08

10.30
год.

Господарський
суд Київської області в складі:

головуючого  судді
Маляренка А.В.

при
секретарі
Поднєбес О.В.

розглянувши
адміністративну справу № А6/165-08

за
позовом Білоцерківської
об'єднаної державної податкової інспекції, м. Біла Церква

до
Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Біла Церква

про стягнення 378,48 грн.

Представники:

від   позивача  Пилипенко
М.І. (посвідчення серії УКО №013985 від 12.12.2007р.)

від   відповідача
не з'явився

Обставини спору:

Білоцерківська
об'єднана державна податкова інспекція, м. Біла Церква (далі - позивач) звернулась
з позовною заявою до Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення 378,48 грн.

Провадження
у справі було відкрите відповідно до ухвали від 11.03.2008 року за правилами
Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України).

Позовні
вимоги ґрунтуються на порушенні відповідачем Закону України №2181-ІІІ від
21.12.2000р. „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами ”, Указу Президента України №727/98
від 03.07.1998р. „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва”.

Представник
відповідача без поважних причин в судове засідання не з'явився, письмовий
відзив  на позов та інші витребувані
документи ухвалою суду від 11.03.2008р не подав, хоча про час, дату та місце
розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що
підтверджується реєстрами відправки вихідної рекомендованої кореспонденції суду
від 13.03.08р. за № 449.

Таким
чином, відповідач не реалізував своє процесуальне право на участь в судовому
засіданні господарського суду.

Відповідно
до вимог ст. 128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин
представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або
неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.
Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність
матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутністю відповідача та його
відзиву на позовну заяву.

Розглянувши
подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

встановив:

Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 зареєстрований відділом
державної реєстрації Білоцерківської міської ради 04.01.2005р., про що в
журналі обліку реєстраційних справ зроблено запис за № 2 001968.

Як
платник податків та інших обов'язкових зборів, СПД ОСОБА_1 взятий на облік
Білоцерківської ОДПІ 06.01.2005р. за № 16.

На
підставі Указу Президента України №727/98 від 03.07.1998р. „Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” від
28.06.1999р. №746/99 та Порядку видачі свідоцтва про сплату єдиного податку від
27.12.2001 року, згідно заяви Відповідача
про обрання спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, СПД
ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про сплату єдиного податку від 24.12.2006р.,
НОМЕР_1 на вид діяльності -посередницька діяльність в сфері торгівлі.
Маркетингові послуги

Відповідно
до абз.2 п.2 Указу Президента „Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва” суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного
місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Пункт
5 Указу Президента України №727/98 зазначає, що суб'єкти підприємницької
діяльності, які обрали спрощену систему оподаткування несуть відповідальність
за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум
єдиного податку згідно із законодавством України.

Судом
встановлено, що залишок несплаченої відповідачем суми єдиного податку за 2007
рік становить 378,48 грн.

Відповідно
до п.1.3. ст.1 Закону України від 21.12.2000р. „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене
в адміністративному чи судовому порядку.

Згідно
до п.п.5.4.1 п.5.4.ст.5 Закону №2181- ІІІ узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею,
визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно
до ст. 6 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” та Порядку направлення органами
державної податкової служби України податкових вимог платникам податків,
затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України 3 липня 2001
року № 266 на адресу відповідача було направлено податкові вимоги:

-
перша від 29.10.2007р. №1/838 на суму податкового боргу 178,48 грн.;

-
друга від 11.12.2007р. №2/1136 на суму 378,48 грн.

Вищезазначені
податкові вимоги були надіслані відповідачу поштою з повідомленням про вручення,
про що свідчить відмітки на корінцях поштових відправлень.

Згідно
довідки Білоцерківської ОДПІ № 5141/10/243-010 від 28.02.2008р., СПДОСОБА_1,
станом на 28.02.2008р., має заборгованість перед бюджетом в сумі 378,48 грн.

Відповідно
до ввідної частини Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” цей Закон є
спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення
зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими
фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів),включаючи збір на
обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру
оскарження дій органів стягнення. Саме цим Законом і запроваджене поняття
податкового зобов'язання, податкового боргу, як податкового зобов'язання
узгодженого платником податків або встановленого судом, але не сплаченого у
встановлений строк, а також пені, нарахованої на суму такого податкового
зобов'язання.

Приписами
підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
передбачено, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в
рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших
випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми
задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних
зобов'язань забезпечення боргу. Відповідно до пункту 1.6 статті 1 Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами” примусове стягнення - звернення стягнення на
активи платника податків у рахунок погашення його податкового боргу, без
попереднього узгодження його суми таким платником податків.

Також
Законом України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” визначений і порядок погашення
податкового боргу платника податків за узгодженим податковим зобов'язанням та
порядок звернення стягнення на активи платника податків за узгодженим
податковим зобов'язанням. Зокрема, приписами підпункту 10.1.1 пункту 10.1
статті 10 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що у разі коли
інші, передбачені цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали
позитивного результату, податковий орган здійснює за платника податків та на
користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення узгодженої
суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його
власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника
податків. Стягнення коштів здійснюється шляхом надіслання банку, обслуговуючому
платника податків, платіжної вимоги на суму податкового боргу або його частини.
Продаж інших активів здійснюється на підставі рішення податкового органу,
підписаного його керівником та скріпленого гербовою печаткою податкового
органу.

Відповідно
до вимог частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Білоцерківська
ОДПІ довела той факт, що проведені нею заходи, спрямовані на погашення
податкового боргу суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, не дали
позитивного результату.

З
огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про правомірність
позовних вимог та можливість їх задоволення з огляду на вимоги підпункту 3.1.1
пункту 3.1 статті 3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Проаналізувавши
вищезазначені норми чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали
справи суд дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог, а тому
позов підлягає задоволенню повністю в розмірі 378,48 грн.

Відповідно
до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у  справах, в яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем -фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Статтею
167 КАС України передбачено, що копія судового рішення не пізніше наступного
дня після ухвалення направляється лише особі, яка бере участь у справі, але не
була присутня в судовому засіданні. У разі проголошення в судовому засіданні
тільки вступної та резолютивної частини постанови суд повідомляє час
виготовлення постанови суду в повному обсязі. Особи, які беруть участь у
справі, можуть отримати копію постанови чи ухвали в суді.

Зважаючи на вищенаведене та
керуючись  ст.ст. 17, 94, 160, 162, 163,
п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний НОМЕР_2) на
користь Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції (09117,
Київська область, м. Біла Церква, бул. 50-річчя Перемоги,12, код19421230, п/р
1; р/р№38.0 в УДК Київської області, МФО 821018)
заборгованість перед бюджетом в сумі 378 (триста сімдесят вісім) грн. 48
коп. за рахунок активів.

Постанова
суду може бути оскаржена до Київського адміністративного суду через
господарський суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня складення у повному обсязі
та наступної подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову
суду може бути подана без подання заяви про апеляційне оскарження постанови
суду, якщо скарга подається протягом десяти днів з дня складення постанови у
повному обсязі.

Постанова
суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у 20-ти денний строк після подання заяви, постанова суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
у встановлений строк  постанова суду  набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду скарги і залишення її без задоволення, а постанови  суду - без змін.

Суддя                                                                                  Маляренко
А.В.

Дата
складення та підписання постанови в повному обсязі -28.03.2008 року.