донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

26.05.2008 р.                                                              справа №15/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів:

при секретарі:

Абдулазізовій О.Д.

за участю представників сторін:

від позивача:

Основін О.О. - по довір. б/н від 06.05.08р.,

від відповідача:

Муджирі Г.О. - по довір. №31 від 26.05.08р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Фермерського господарства "Агро-Тон" с. Ровне Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

01.04.2008 року

по справі

№15/17

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Центрум" м. Харків

до

Фермерського господарства "Агро-Тон" с. Ровне Донецької області

предмет спору

стягнення боргу в сумі 71 290грн. 98коп.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 01.04.08р. по справі №15/17 задоволені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Центрум»м. Харків (далі по тексту –ТОВ «Компанія Центрум») до Фермерського господарства «Агро-Тон» с. Рівне Донецької області (далі пор тексту –ФГ «Агро-Тон») про стягнення боргу в сумі 71 290грн. 98коп.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем в повному обсязі були виконані зобов’язання за договором купівлі –продажу від 03.05.07р. № 106/07-К, а саме, поставлено відповідачу товар на суму 215 399грн. 95коп., що підтверджено відповідними доказами. Відповідач, всупереч ст.526, 530 Цивільного кодексу України та умовам договору купівлі-продажу від 03.05.07р. № 106/07-К здійснив часткову оплату за товар на суму 133 818грн. Крім цього, відповідач повернув позивачу товар, переданий згідно договору від 03.05.07р. № 106/07-К, на суму 70 364грн. 08коп., у зв’язку з чим заборгованість ФГ «Агро-Тон»перед ТОВ «Компанія Центрум»склала 41 935грн. 87коп.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення суми основного боргу у сумі 41 935грн. 87коп. є обґрунтованими та доведеними, тому підлягають задоволенню.

У зв’язку з порушенням відповідачем строків оплати товару, позивачем було заявлено до стягнення з ФГ «Агро-Тон»штраф у розмірі 70% від вартості товару, передбаченого п.6.3 договору, у сумі 29 355грн. 11коп.

Таким чином, господарський суд з урахуванням обставин справи та наданих доказів, визнав позовні вимоги позивача в частині стягнення штрафу у сумі 29 355грн. 11коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

ФГ «Агро-Тон»звернулося з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду від 01.04.08р. по справі №15/17 скасувати частково і прийняти нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги ТОВ «Компанія Центрум», а саме стягнути з відповідача основний борг у сумі 41 935грн. 87коп. та штраф у сумі 5 661грн. 34коп.

Заявник скарги не згоден з зазначеним рішенням, в частині стягнення суми штрафу і вважає його таким, що прийнято з порушенням норм матеріального права та з неповним з’ясуванням обставин, які на його погляд мають істотне значення для справи.

Скаржник посилається на те, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не було прийнято до уваги ст. 233 Господарського кодексу України та ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України, згідно з якими суд має право зменшити розмір штрафу, якщо він надмірно великий порівняно із збитками.

За розрахунками заявника апеляційної скарги, збитки, які поніс позивач пов’язані виключно з інфляційними процесами за період з жовтня 2007р. по лютий 2008р. та складають 5 661грн. 34коп.

Скаржник, як на підставу для зменшення розміру штрафу, посилається також на незадовільне фінансове становище ФГ «Агро-Тон», що підтверджує

доданими до апеляційної скарги фінансовим звітом за 2007р. та актами про неврожай у 2007 році.

Клопотання про залучення додаткових доказів до матеріалів справи відповідачем не заявлено, про наявність у нього поважних причин ненадання цих документів суду першої інстанції апеляційну інстанцію не повідомлено.

ТОВ «Компанія Центрум»у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення господарського суду від 01.04.08р. по справі №15/17 прийнятим відповідно до норм матеріального та процесуального права і просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач у відзиві вказує на те, що згідно ч.1 ст. 550 Цивільного кодексу України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов’язання. Тобто це означає, що для стягнення неустойки у судовому порядку кредиторові не потрібно доводити наявність у нього збитків, викликаних порушенням зобов’язання боржником, та їх розмір.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Дослідивши доводи заявника апеляційної скарги за доказами матеріалів справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, судова колегія апеляційної інстанції дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

31.01.08р. ТОВ «Компанія Центрум» звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до ФГ «Агро-Тон» про стягнення боргу у сумі 71 290грн. 98коп., у тому числі 41 935грн. 87коп. - борг за договором від 03.05.07р. № 106/07-К; 29 355грн. 11коп. - штраф за прострочку платежу за зазначеним договором.

Свої позовні вимоги позивач ґрунтує на неналежному виконанні відповідачем умов укладеного між сторонами договорі купівлі –продажу від 03.05.07р. № 106/07-К, в частині оплати товару.

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов’язується передати у власність покупця, а покупець сплатити та прийняти на умовах цього договору товар, загальною вартістю 215 399грн. 95коп.

Згідно п. 4.2 договору строк поставки товару: до 10.05.07р.

Згідно п. 4.3 договору датою поставки партії товару є дата, що вказана у видатковій накладній.

Факт виконання позивачем своїх зобов’язань за договором підтверджується наявними у справі доказами, а саме: підписаною сторонами видатковою накладною № К-00000182 від 07.05.07р. на суму 215 399грн. 95 коп., податковими накладними №184 від 04.05.07р. на суму 103 100грн. 00 коп., №187 від 07.05.07р. на суму 112 299грн. 95коп., довіреністю серії ЯМЖ №800032 від 07.05.07р. виданою на представника відповідача Булавина М.А. на отримання товару від ТОВ «Компанія Центрум».

Пунктом 5.2 договору сторони визначили, що покупець зобов’язується здійснити оплату за товар поетапно: 108 000грн. 00коп. до 08.05.07р., решту у сумі 107 399грн. 95 коп. –до 01.10.07р.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідачем свої зобов’язання всупереч вищевказаних статей та пункту 5.2 договору в повному обсязі не виконані. ФГ «Агро-Тон» здійснив часткову оплату отриманого товару на суму 103 100грн. 00коп. шляхом перерахування грошових коштів, що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача від 04.05.07р. (арк. справи 29).

Позивачем була надана копія накладної №1 від 20.06.07р., відповідно до якої відповідач частково повернув ТОВ «Компанія Центрум»товар на суму 70 364грн. 78коп. (арк. справи 35). У зв’язку з цим, заборгованість ФГ «Агро-Тон»перед ТОВ «Компанія Центрум»склала 41 935грн. 87коп.

Позивач, гарантійним листом від 08.11.07р. №86 зобов’язався сплатити заборгованість за договором купівлі –продажу від 03.05.07р. № 106/07-К у сумі 41 935грн. 87коп. за наступним графіком: 1 платіж у сумі 13 000грн. 00коп. до 14.11.07р.; 2 платіж у сумі 16 000грн. 00коп. до 20.11.07р., 3 платіж 12 935грн. 87коп. до 23.11.07р. (арк. справи 12), які відповідачем не виконані.

З огляду на вищевикладене судова колегія дійшла до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості у сумі 41 935грн. 87коп. за договором купівлі-продажу від 03.05.07р. № 106/07-К, є доведеними і обґрунтованими.

Позивач у позові, крім суми основного боргу, просив суд стягнути з відповідача і штраф за прострочення платежу у сумі 29 355грн. 11коп., який передбачений п.6.3 договору від 03.05.07р. № 106/07-К.

Скаржник не згоден з розміром штрафу та вважає, що господарський суд задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у сумі 29 355грн. 11коп., не прийняв до уваги приписи ст. 233 Господарського кодексу України та ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України, згідно з якими суд має право зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Виходячи з приписів ст. ст. 233 Господарського кодексу України та ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України, зменшувати розмір неустойки це є правом, а не обов’язком суду.

Також, відповідач в апеляційній скарзі, як на підставу для зменшення суми штрафу, посилається на своє незадовільне фінансове становище, що на його думку підтверджують додані до апеляційної скарги фінансовий звіт підприємства та акти про неврожай у 2007 році.

Апеляційна інстанція вважає, що зменшення суми штрафу з наданих скаржником документів не вбачається можливим, оскільки відповідач не звертався до суду першої інстанції з клопотанням про зменшення суми штрафу, та не надавав відповідних доказів. Апеляційному суду відповідач також не навів наявності поважних причин неподання цих доказів суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Пунктом 6.3 договору від 03.05.07р. № 106/07-К сторони визначили, що у разі порушення покупцем строку оплати товару, вказаного в п. 5.2, він зобов’язується сплатити продавцю штраф у розмірі 70% від вартості товару.

Встановлена сторонами у договорі відповідальність за прострочення виконання зобов’язання не суперечить нормам матеріального права.

Договір від 03.05.07р. № 106/07-К підписаний обома сторонами без зауважень.

Таким чином, апеляційна інстанція вважає, що господарський суд при винесенні оскаржуваного рішення від 01.04.08р. по справі №15/17 з’ясував всі обставини справи в їх сукупності, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а доводи заявника апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Донецької області від 01.04.08р. по справі №15/17 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги –ФГ «Агро-Тон»с. Рівне Донецької області.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ФГ «Агро-Тон»с. Рівне Донецької області залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 01.04.08р. по справі №15/17 залишити без змін.

Головуючий:

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1. у справу

1. господарському суду

1. ДАГС