ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008 р.

№ 11/54-08-940

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючого:

Першикова Є.В.,

суддів:

Данилової Т.Б.,

Ходаківської І.П.,

розглянувши

касаційну скаргу

приватного підприємства "Корал" (далі Підприємство)

на ухвалу

господарського суду Одеської області

від

25.03.08

у справі

№ 11/54-08-940

господарського суду

Одеської області

за позовом

Підприємства

до

товариства з обмеженою відповідальністю "Констран"

(далі Товариство),

селянського фермерського господарства "Сніжана"

(далі Господарство)

про

переведення прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу та визнання права власності

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:

не з'явились;

- відповідачів:

Товариства:

не з'явились;

Господарства:

не з'явились.

Ухвалою від 18.04.08 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі: головуючого –Першикова Є.В., суддів –Данилової Т.Б.,

Муравйова О.В. касаційна скарга Підприємства б/н від 27.03.08 була прийнята до провадження та призначена до розгляду у судовому засіданні на 22.05.08, без початку перегляду справи по суті.

Вказана ухвала суду була направлена сторонам у справі в установленому порядку, документів які б свідчили про її неотримання сторонами у справі до Вищого господарського суду України на момент розгляду касаційної скарги не надходило, отже усіх учасників судового процесу відповідно до ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

На день розгляду справи у судовому засіданні 22.05.08 будь-яких письмових заяв та клопотань від учасників судового процесу щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання 22.05.08 представники сторін не з’явились.

Враховуючи, що ухвалою про призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що неявка без поважних причин у судове засідання не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки, а від стоірн повідомлень щодо неможливості участі у судовому засіданні 22.05.08 до колегії суддів Вищого господарського суду України не надходило, справа розглядається за наявними матеріалами справи, а повний текст постанови Вищого господарського суду України направляється сторонам у справі в установленому законом порядку поштою.

У зв'язку з значною завантаженістю судді Муравйова О.В. розпорядженням від 21.05.08 заступника Голови Вищого господарського суду України для розгляду справи № 11/54-08-940 господарського суду Одеської області, призначеної до розгляду у судовому засіданні на 22.05.08, створено колегію суддів Вищого господарського суду України у складі: головуючий –Першиков Є.В., судді –Данилова Т.Б., Ходаківська І.П., яка переглядає справу по суті.

Як свідчить правовий аналіз матеріалів справи, у березні 2008 року Підприємство звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про переведення на нього прав та обов'язків Господарства за договором купівлі-продажу від 31.07.04 № 7 на придбання цілісного майнового комплексу бази відпочинку "Корал", розташованого на земельній ділянці площею 6 659,00 м2, у Сонячному районі смт.Затока Білгород-Дністровського району Одеської області, та визнання за Підприємством права власності на вказаний цілісний майновий комплекс.

Ухвалою від 25.03.08 господарського суду Одеської області вказана позовна заява була прийнята до провадження та призначена до розгляду у судовому засіданні.

Разом з позовною заявою Підприємством було подано заяву про забезпечення позову (а.с. 8), в якій ставилось питання про накладення арешту на визначені будівлі і споруди цілісного майнового комплексу бази відпочинку "Корал", яка знаходиться за адресою: Одеська область, смт.Затока міста Білгород-Дністровського, Сонячний курортний район.

Вказана заява мотивована тим, що Господарство має намір здійснити відчуження спірних споруд бази відпочинку третім особам.

Іншою ухвалою від 25.03.08 господарського суду Одеської області (суддя Власова С.Г.) /а.с. 17/ вказану заяву Підприємства було задоволено, та вжито заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на будівлі та споруди цілісного майнового комплексу бази відпочинку "Корал", яка знаходиться за адресою: Одеська область, смт.Затока міста Білгород-Дністровського, Сонячний курортний район, а саме на: будівлю для житла № 2 –1 шт.; будівлі для житла № 2 –1 шт.; будівлю для житла № 3 –1 шт.; вагон –гуртожиток –1 шт.; вагон –гуртожиток –5 шт.; їдальню –1 шт.; будівлю господарського корпусу –1 шт.; будівлю –комору їдальні –1 шт.; будівлю –душову –1 шт.; туалет –1 шт.; м'ясний цех –1 шт.; двоповерховий будинок котельцьовий –1 шт.

При винесенні вказаної заяви місцевий суд прийшов до висновку про те, що невжиття заходів по забезпеченню позову в подальшому може призвести до неможливості виконання рішення суду у даній справі.

Не погодившись з ухвалою про забезпечення позову у даній справі, Підприємство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить відповідну ухвалу від 25.03.08 господарського суду Одеської області змінити, доповнивши її зміст забороною Білгород-Дністровському бюро технічної інвентаризації видавати будь-які витяги щодо підтвердження права власності на будівлі і споруди бази відпочинку "Корал", необхідні для відчуження будівель і споруд вказаної бази відпочинку або для укладення угод, що можуть призвести до її відчуження.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що при винесенні оскарженого процесуального акту було порушено норми процесуального права, а саме:

ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, скаржник вважає, що з метою забезпечення гарантій виконання рішення у даній справі суд мав за власною ініціативою застосувати відповідні заходи по забезпеченню позову крім тих, що вказані в оскарженій ухвалі.

На день розгляду справи у судовому засіданні письмові відзиви на касаційну скаргу від Товариства та Господарства не надійшли, разом з тим згідно ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на касаційну скаргу (подання) не перешкоджає перегляду судового рішення, що оскаржується.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що за змістом ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позов забезпечується шляхом: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Про забезпечення позову виноситься ухвала, яку може бути оскаржено в установленому порядку.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Також, колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.06 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Щодо визначення конкретного виду забезпечення позову, який слід застосувати у спірних правовідносинах, то це є переоцінкою доказів по справі, а відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів Вищого господарського суду України під час перегляду даної справи в касаційному порядку обмежилась перевіркою застосування лише норм процесуального права в контексті наявної касаційної скарги Підприємства.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційну скаргу Підприємства слід залишити без задоволення, а справу –направити до господарського суду першої інстанції для розгляду спору по суті заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу приватного підприємства "Корал" б/н від 27.03.08 залишити без задоволення.

Ухвалу від 25.03.08 господарського суду Одеської області у справі

№ 11/54-08-940 господарського суду Одеської області залишити без змін.

Головуючий

Є.Першиков

судді:

Т.Данилова

І.Ходаківська