ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
березня 2008 р.

Справа
№ 14/28

за позовом                 ПП ОСОБА_1

АДРЕСА_1

до відповідача          КП "ЖЕО №3"

вул.Незалежності,6,
м.Калуш, Калуський район, 77300

Представники:

Від
позивача:  ОСОБА_1, підприємець, свідцтво
НОМЕР_1.

Від
відповідача:  Стасюк Н.П., юрист,
довіреність № 8 від 14.01.08р.

Представникам
сторін роз"яснено правата обов"язки на підставі ст.ст.20,22 ГПК
України.

Суть
спору: заявлений позов про стягнення боргу в сумі 3 452,69грн.

Позивач позов підтримує, просить позов
задоволити, свої обгрунтування виклав у позовній заяві.

Відповідач подав відзив на позов, в
котрому зазначив, що позов не визнає, просить в позові відмовити.

Заслухавши представників сторін та
розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідач придбав у позивача матеріали на
загальну суму 106 997,76грн., що підтверджується видатковими накладними №6 від
05.02.07,  №26 від 20.04.07,  №29 від 03.05.07,  №30 від 04.05.07,  №33 від 18.05.07,  №35 від 04.06.07,  №40 від 25.06.07,  №47 від 16.07.07,  №48 від 23.07.07,  №49 від 31.07.07,  №50 від 02.08.07,  №51 від 09.08.07,  №52 від 13.08.07,  №67 від 24.09.07,  №71 від 26.09.07,  №76 від 12.09.07,  №79 від 17.10.07,  №85 від 05.11.07,  №95 від 23.11.07 та довіреностями від
05.02.07, 20.04,07, 26.04.07, 11.05.07, 04.06.07, 13.07.07, 02.08.07, 06.09.07,
11.10.07, 05.11.07 та 22.11.07, що знаходяться в матеріалах справи.

Позивач в судовому засіданні зазначив,
що за одержані матеріали  відповідач
розрахувався частково, а саме сплатив 90 597,76грн.

15.11.07 позивач направив відповідачу
претензію, в котрій просить сплатити заборгованість в сумі 16 400,00грн.

Відповідач відповіді на претензію не
надав, але сплатив борг  частково в сумі
1 494,96грн.

Позивач вдруге, 10.12.07, надіслав
відповідачу претензію з вимогою сплатити 14 905,04грн. заборгованості.
Відповідач сплатив тільки 8 569,04грн., тобто на даний час за відповідачем
рахується заборгованість в сумі 6 336,00грн.

Беручи до уваги вищевикладене, суд
приходить до висновку про задоволення позову і виходить з наступних підстав:

- у
відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від
16 січня 2003 року, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або
утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання
його обов'язку.

Статтею
526 частиною 1 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання
зобов'язання, а саме  зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог
щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої
сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань
є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законами або
договором.

Таким чином на підставі норм чиннного
цивільного та господарського кодексу позивачем вжито всіх заходів досудового
врегулювання спору, які не дали результатів, а тому останній звернувся до суду
за захистом порушеного права.

Внаслідок того, що відповідач повністю не
розрахувався за придбаний товар на час пред"явлення позову , за
відповідачем рахується заборгованість  в
сумі 6 336,00 грн.

Відповідач подав суду копії платіжних
доручень №234 від 07.03.08 на суму 2 000,00грн. та № 303 від 24.03.08 на суму 1
000,00грн., які свідчать про часткову сплату боргу.

Викладені вище обставини підтверджуються
матеріалами справи, зокрема видатковими накладними та довіреностями,  і є обгрунтованими, тому суд приходить до
висновку про часткове задоволення позову, враховуючи платіжні доручення, які
подані відповідачем.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК
України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.
49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити
частково.

Стягнути з Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційної організації №3" м.Калуш, вул.
Незалежності,6  ( р/р 1042 в
АВК "Прикарпаття" м.Калуш, МФО 336729, ) на
користь Приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 ( р/р НОМЕР_2,  ІПН НОМЕР_3)
3 336,00грн. заборгованості,
150,00грн. за послуги адвоката,
102,00грн. держмита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Провадження в частині сплати 3 000,00грн. -
припинити.

Рішення
господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку
з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Булка Володимир Ігорович

Рішення підписано _______________.

Виготовлено в АС
"Діловодство суду"

Помічник судді Гандера
М.В.