ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2008 р. Справа № 10-03/1362

Господарський суд Черкаської області в особі судді Шумка В.В., при секретарі судового засідання Кравцовій Ю.А., за участю представників сторін:

позивача –Куценко М.В. –за посадою,

Старченко Л.Р. –за довіреністю,

Муравського С.П. –за довіреністю,

відповідача –Філатова С.М. –за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Смілаенергопромтранс"

до виконавчого комітету Смілянської міської ради

про стягнення 123368,18 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про стягнення з відповідача на користь позивача понесених збитків у розмірі 123368,18 грн.

Представники позивача позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та додатково поданих суду письмових пояснень до позову.

Відповідач інших заперечень, крім тих, які викладені у його відзиві на позов, суду не подав.

Представник відповідача у засіданні суду заявив усне клопотання про відкладення судом розгляду справи у зв’язку з необхідністю ознайомитися з поясненнями позивача до позову.

Письмові пояснення позивача до позову озвучені безпосередньо у засіданні суду. Нових доказів змін чи уточнення позовних вимог письмові пояснення позивача не містять.

Права відповідача, його представника на спростування цих пояснень у засіданні суду не порушені.

Тому суд вважає, що підстави для задоволення клопотання представника відповідача про чергове відкладення розгляду судом справи по суті спору у цьому засіданні суду відсутні.

Встановивши на підставі поданих суду доказів обставин справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає що позов підлягає задоволенню повністю з таких мотивів.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач є виробником теплової енергії для бюджетних установ, комунально-побутових та інших організацій і підприємств м. Сміла. Позивач довів, а відповідач не спростував того, що 08.12.2006 р. Постановою КМУ № 1697 “Про заходи щодо подальшого вдосконалення механізму забезпечення природним газом вітчизняних споживачів” внесено зміни до ряду Постанов Кабінету Міністрів України стосовно встановлення роздрібних цін на природний газ для населення та граничних рівнів цін для інших споживачів. Постанова набрала чинності 21.12.2006 р. з дня опублікування її в газеті “Урядовий кур’єр” № 124.

Вказаною постановою внесено зміни до п. 1 Постанови КМУ від 29.04.2006 р. № 605 “Про деякі питання діяльності Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” відповідно до якої встановлено граничну ціну на природний газ на рівні.

Відповідно до вказаного пункту Постанови КМУ, граничні рівні на природний газ установлено для бюджетних установ і організацій та для промислових підприємств з 01.01.2007 р., тому постачальник закрите акціонерне товариство “Укргаз - Енерго” надав рахунки на передоплату за січень поточного року за поставку газу по новій більш високій ціні.

Це змусило позивача в терміновому порядку переглянути тарифи на послуги з постачання теплової енергії, відповідно до нової ціни на природний газ, для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевого бюджетів.

П. 2 ст. 28 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено, що виконавчий орган місцевого самоврядування, в установленому порядку, повинен погоджувати введення нових тарифів стосовно оплати за комунальні послуги для підприємств, що не належать до комунальної власності. Позивач до таких підприємств не належить.

Тому, позивач подав на погодження до виконавчого органу Смілянської міської ради розрахунки нових тарифів для погодження економічно обґрунтованих витрат на виробництво теплової енергії, що підтверджується супровідним листом від 29.12.2006 р. № 263.

Повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування в галузі бюджету, фінансів і ціни врегульовані Законом „Про місцеве самоврядування в Україні”. Відповідно до п. 2 ст. 28 цього Закону України, до відання виконавчих органів сільських селищних, міських рад належить, зокрема, встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності.

Відповідно до Закону України „Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності”, рішення органу виконавчої влади, які стосуються затвердження тарифів, по своїй природі являються регуляторними актами. Згідно вимог ст. 5 даного Закону забезпечення здійснення державної регуляторної політики включає, зокрема, підготовку аналізу регуляторного впливу (ст. 8), оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об’єднань (ст. 9), недопущення прийняття неузгоджених актів, оприлюднення інформації про здійснення регуляторної діяльності і т. д. Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об’єднань приймаються зауваження, встановлюється розробником проекту регуляторного акту і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акту та відповідного аналізу регуляторного впливу.

Розглянувши подані позивачем на погодження розрахунки нових тарифів, відповідач 31.01.2007 р. прийняв рішення “Про тарифи на центральне опалення для комунального підприємства “Смілакомунтеплоенерго” та ТОВ “Сміланергопромтранс” для ІІ та ІІІ груп споживачів”, яким затверджено тарифи на послуги теплопостачання для позивача з 01.02.2007 р.

Приймаючи це рішення. відповідач діяв відповідно до норм Законів України “Про місцеве самоврядування”, “Про ціни і ціноутворення”, “Про засади регуляторної політики у сфері господарської діяльності”.

Однак, згідно з ст. 20 Закону України “Про теплопостачання”, однією із основних засад формування тарифів на теплову енергію є повне забезпечення відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб'єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Тариф на теплову енергію для споживача визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Тарифи повинні враховувати повну собівартість теплової енергії і забезпечувати рівень рентабельності не нижче граничного рівня рентабельності, встановленого Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Фактичні витрати позивача на виготовлення та постачання теплової енергії збільшилися з 01.01.2007 року внаслідок прийняття Урядом України рішень про зміни граничних рівнів та цін газ.

Викладені обставини спонукали позивача подати на погодження відповідачем нові економічно обґрунтовані тарифи на централізоване опалення.

Правильність економічного обґрунтування цих нових тарифів відповідачем не заперечується. Вони погоджені відповідачем (рішення виконкому від 31.01.2007 р. № 58).

Погоджуючи вказані нові тарифи саме з 02.01.2007 р., відповідач не врахував ту обставину, що витрати позивача на надання послуг з теплопостачання збільшились фактично з 01.01.2007 р. у зв’язку з рішенням Уряду України про зміну граничних рівнів та цін на природний газ, який позивачем використовується для виробництва теплової енергії.

Внаслідок цього позивач поніс збитки на суму 123386,18 грн. Розрахунок цих збитків позивачем зроблено вірно, відповідачем не оспорюється.

Вказані збитки позивача виникли внаслідок недотримання відповідачем положень ст. 20 Закону України “Про теплопостачання” в частині забезпечення всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво та постачання теплової енергії та необхідності компенсації різниці в тарифах виробнику та постачальнику теплової енергії, яким є позивач.

Заперечення відповідача проти позову не спростовують такого висновку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з виконавчого комітету Смілянської міської ради, Черкаська область, м.Сміла, вул. Леніна,37, код 04061553 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Смілаенергопромтранс", Черкаська область, м.Сміла, вул. Ленінградська, 41, код 33931257, 123386 грн. 18 коп. збитків, 1233 грн. 86 коп. витрат по сплаті держмита та 118 грн. 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя                                                                                          В.В. Шумко

Повний текст рішення підписаний 19.05.2008 р.