ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 2/66-30/99

17.04.08

За позовом

До

Треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача

Про

Товариства з обмеженою відповідальністю «Смачного-1»

Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

1) Державне територіальне галузеве об’єднання «Південно-Західна залізниця»в особі Вокзалу станції Київ-Пасажирський ДТГО «Південно-Західна залізниця»(далі –третя особа-1)

2) Міністерство транспорту та зв’язку України (далі –третя особа-2)

визнання договору оренди укладеним

Суддя Ващенко Т.М.

В засіданнях приймали участь представники:

Від позивача Алєксєєва Л.В. –представник за довіреністю № б/н від 27.11.07.;

Іванов Г.М. –директор

Від відповідача Костишена В.Л. –представник за довіреністю № 90 від 17.12.07.

Від третьої особи-1 не з’явився

Від третьої особи-2 не з’явився

Рішення прийнято 17.04.08. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв’язку з оголошеною в судовому засіданні перервою з 18.03.08. по 17.04.08.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На новий розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Смачного-1»до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державне територіальне галузеве об’єднання «Південно-Західна залізниця»в особі Вокзалу станції Київ-Пасажирський ДТГО «Південно-Західна залізниця», Міністерство транспорту та зв’язку України про визнання укладеним запропонований договір оренди нерухомого майна згідно вимог Типового договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) державного майна України № 1774 від 23.08.2000. щодо передачі в оренду частини споруди 5-ої платформи Центрального вокзалу із Західного та Східного боку від конкурсу, загальною площею 12 кв. м, терміном на 3 (три) роки відповідно до чинного законодавства України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.03.07. у справі № 2/66 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Смачного-1»було задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.07. у справі № 2/66 рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.07. у справі № 2/66 було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.10.07. у справі № 2/66 постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.05.07. та рішення Господарського суду від 20.03.07. у справі № 2/66 було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 25.12.07. постанову Вищого господарського суду України від 09.10.07., постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.05.07. та рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.07. у справі № 2/66 було скасовано, справу передано на новий розгляд.

За резолюцією Голови Господарського суду міста Києва від 18.01.08. справу № 2/66 було передано на новий розгляд судді Ващенко Т.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.08. суддею Ващенко Т.М. було прийнято до свого провадження справу № 2/66 та присвоєно їй № 2/66-30/99, розгляд справи було призначено на 21.02.08. о 12-00.

В призначене судове засідання 21.02.08. представники третіх осіб не з’явились, вимоги ухвали суду від 24.01.08. у справі № 2/66-30/99 не виконали, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Представником третьої особи-1 21.02.08. через канцелярію суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи, в зв’язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні 21.02.08. повноважного представника Державного територіально галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»в особі Вокзалу станції Київ-Пасажирський ДТГО «Південно-Західна залізниця».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.08. розгляд справи № 2/66-30/99 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було відкладено на 18.03.08. о 11-15.

В судовому засіданні 18.03.08. представником позивача було подано суду письмові пояснення по справі, відповідно до яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Смачного-1»просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач та третя особа 1 у поданих до суду поясненнях проти заявлених вимог заперечували повністю та просили суд відмовити позивачу в задоволенні позову. Відповідач вказує на те, що ним обґрунтовано було відмовлено позивачу в укладенні договору оренди, оскільки зазначене у договорі майно не може бути об’єктом оренди в силу норм Законів України «Про оренду державного та комунального майна»та «Про приватизацію державного майна».

В судовому засіданні 18.03.08. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 17.04.08. о 09-45 (ухвала суду № 2/66-30/99 від 18.03.08.) для виготовлення повного тексту рішення по справі № 2/66-30/99.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представників позивача, відповідача Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.06. Товариство з обмеженою відповідальністю “Смачного-1” звернулось до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву з заявою № 5 щодо укладення договору оренди нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Київ, Привокзальна площа,1, а саме частини 5-ої платформи Центрального вокзалу із західного та східного боку від конкорсу, загальною площею 12 кв.м, для розміщення двох кіосків розміром по 6 кв.м кожний для продажу продуктів харчування.

На підставі статті 9 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” та згідно з Наказом Фонду державного майна України № 2975 від 14.11.05. позивачем було направлено на адресу відповідача пакет документів разом із проектом договору, відповідно до вимог Типового договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності, затвердженого Наказом Фонду державного майна України № 1774 від 23.08.2000.

14.07.06. листом № 30-04/5867 відповідач відмовив позивачу в укладенні договору оренди, посилаючись на те, що Міністерство транспорту та зв’язку України як орган, уповноважений управляти відповідним майном, не надало свого погодження.

Спір у даній справі виник у зв’язку із тим, що позивач, вважаючи таку відмову відповідача незаконною, просить суд захистити його права та охоронювані законом інтереси шляхом визнання укладеним запропонований договір оренди нерухомого майна згідно вимог Типового договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) державного майна України № 1774 від 23.08.2000. щодо передачі в оренду частини споруди 5-ої платформи Центрального вокзалу із Західного та Східного боку від конкорсу, загальною площею 12 кв. м, терміном на 3 (три) роки відповідно до чинного законодавства України.

Суд вважає, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Смачного-1» визнати укладеним договір оренди державного нерухомого майна у запропонованій позивачем редакції, не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва є орендодавцем нерухомого майна, яке є державною власністю. Дана норма кореспондує з ст. 287 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 4 Закону України «Про управління об'єктами державної власності»суб'єктами управління об'єктами державної власності є: міністерства та інші органи виконавчої влади (уповноважені органи).

Статтею 6 вищезазначеного закону визначені повноваження уповноважених органів управління, зокрема в п. 30 статті вказано, що уповноважені органи управління надають орендодавцям об'єктів державної власності згоду на оренду державного майна і пропозиції щодо умов договору оренди, які мають забезпечувати ефективне використання орендованого майна та здійснення на орендованих підприємствах технічної політики в контексті завдань галузі.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України „Про оренду державного і комунального майна" об'єктами оренди не можуть бути об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України „Про приватизацію державного майна".

В ч. 2 ст. 5 Закону України „Про приватизацію державного майна" вказано, що загальнодержавне значення мають: г) об'єкти, які забезпечують життєдіяльність держави в цілому, зокрема: майнові комплекси підприємств залізничного транспорту з їх інфраструктурою.

Наказом Міністерства транспорту і зв'язку від 27.12.06. № 1196, затверджені Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, відповідно до яких інфраструктура залізничного транспорту загального користування - це технологічний комплекс, до складу якого входять: залізничні шляхи сполучення, залізничні станції, пристрої енергопостачання, зв'язку, сигналізації, централізації, блокування, інформаційні комплекси і система керування рухом та інше, що забезпечують функціонування єдиного комплексу перевезень залізничним транспортом загального користування.

Як вказано вище, у запропонованій позивачем редакції договору оренди предметом оренди є частина 5-ї платформи Центрального вокзалу із Західного та Східного боку від конкорсу, загальною площею 12 кв.м, розташованого за адресою: м. Київ, Вокзальна площа, 1.

Виходячи з змісту вищевикладених норм, суд дійшов висновку про те, що частина 5-тої платформи Центрального вокзалу із Західного та Східного боку від конкурсу є об’єктом інфраструктура залізничного транспорту, а отже і не може бути об'єктом оренди.

Регіональне відділення ФДМУ по м. Києву має право відмовити в передачі в оренду об'єкту, якщо даний об'єкт по суті не може бути об'єктом оренди, з підстав, наведених вище. Згідно вимог ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у передачі в оренду об'єктів може бути відмовлено з інших підстав, передбачених законом.

Крім того, судом береться до уваги наступні обставини.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендодавець, в разі надходження заяви про оренду нерухомого майна, у п'ятиденний строк після дати реєстрації заяви надсилає копії матеріалів органу, уповноваженому управляти відповідним майном.

За ст. 4 Закону України «Про управління об'єктами державної власності»суб'єктами управління об'єктами державної власності є: міністерства та інші органи виконавчої влади (далі - уповноважені органи управління).

Статтею 6 вищезгаданого закону визначені повноваження уповноважених органів управління, зокрема в п. 30 статті вказано, що уповноважені органи управління надають орендодавцям об'єктів державної власності згоду на оренду державного майна і пропозиції щодо умов договору оренди, які мають забезпечувати ефективне використання орендованого майна та здійснення на орендованих підприємствах технічної політики в контексті завдань галузі.

Регіональне відділення звернулось до Міністерства транспорту та зв'язку України, як до органу управління майном, що є предметом договору оренди.

Міністерство транспорту та зв’язку України, як орган управління, не погодив передачу в оренду вказаного майна ТОВ «Смачного-1», як вказано в листі № 4386/16/10-06 від 05.07.06. враховуючи намір балансоутримувача - Південно-Західної залізниці, більш ефективно використовувати зазначене майно.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Враховуючи, що частина 5-ї платформи Центрального вокзалу із Західного та Східного боку від конкорсу, загальною площею 12 кв.м, розташованого за адресою: м. Київ, Вокзальна площа, 1, не може бути об’єктом оренди, а також відсутність згоди органу управління майном, що є предметом договору оренди, на передачу цього майна в оренду, суд дійшов висновку про те, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Смачного-1»про визнання укладеним запропонований договір оренди нерухомого майна згідно вимог Типового договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) державного майна України № 1774 від 23.08.2000. щодо передачі в оренду частини споруди 5-ої платформи Центрального вокзалу із Західного та Східного боку від конкорсу, загальною площею 12 кв. м, терміном на 3 (три) роки відповідно до чинного законодавства України, не ґрунтуються на чинному законодавстві, а отже в їх задоволенні належить відмовити.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 77 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Смачного-1» відмовити повністю.

Суддя                                                                                   Т.М. Ващенко