ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.2008

Справа №2-25/5363-2008

За позовом ОП «Кримтеплокоммуненерго», м. Сімферополь, вул.. Гайдара, 3а

До відповідача ТОВ «ВВВ Реклама», м. Сімферополь, вул.. Севастопольська, 41/4

Про стягнення 10240,97 грн.

Суддя Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача – не з’явився

Від відповідача – Шатунов С.В., представник, дов. № 1 від 26.05.2008 року

Обставини справи:

Позивач – ОП «Кримтеплокоммуненерго» звернувся до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до відповідача - ТОВ «ВВВ Реклама», просить суд стягнути з відповідача вартість 18,10 Гкал. споживаної теплової енергії у розмірі 10242,97 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач споживає теплову енергію без достатніх на те правових підстав, у відповідності до норм чинного законодавства України.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого визнає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за 3,52 Гкал, споживаної теплової енергії вартістю 1992,26 грн. В решті частини позовних вимог відповідач просить суд відмовити.

В судовому засіданні, 29.05.2008 року, оголошено перерву до 05.06.2008 року до 12 години 40 хвилин, в порядку ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, про що сторони повідомлені під розпис в бланку перерви в судовому засіданні.

Після перерви, 05.06.2008 року, розгляд справи продовжено.

05.06.2008 року позивач в судове засідання не зявився, до суду надійшло клопотання про відкладення справи слуханням у зв’язку з участю представника позивача в судовому засіданні в Київському районному суді м. Сімферополя.

Однак, суд відхиляє вказане клопотання позивача у зв’язку з тим, що позивачем не надано суду документальних доказів обставин, які обумовили неможливість явки в судове засідання.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд –

ВСТАНОВИВ:

15.10.2007 року між ТОВ «ВВВ» та ТОВ «ВВВ Реклама» укладений договір купівлі – продажу нежитлових приміщень, відповідно до п. 1 якого ТОВ «ВВВ» продало, а ТОВ «ВВВ Реклама» придбало нежитлові приміщення, загальною площею 242,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АР Крим, м. Сімферополь, вул.. Севастопольська, 41/4.

У відповідності до листа ОП «Кримтеплокоммуненерго» вих.. № 11-3/276 від 22.01.2008 року, наявного в матеріалах справи, позивач повідомив відповідачу про те, що 10.12.2007 року відповідачем був взятий на розгляд договір купівлі – продажу теплової енергії на приміщення, розташоване за адресою: вул.. Севастопольська, 41/4, тому що з моменту придбання відповідачем приміщення, він користується послугами теплопостачання.

Крім того, у листа зазначено, що згідно до п. 4 та п. 5 «Правил користування тепловою енергією», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі – продажу теплової енергії між споживачем та теплопостачаючою організацією. Крім того, у відповідності до ст.. 24 Закону України «Про теплопостачання» основним обов’язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачаючою організацією.

Як вказує позивач, ТОВ «ВВВ Реклама» споживає теплову енергію без достатніх правових підстав, та станом на березень 2008 року, за період з 01.11.2007 року по 25.02.2008 року відповідачем було споживано 18,10 Гкал. теплової енергії на суму 10240,97 грн.

Однак, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

У відповідності до додаткової угоди від 01.04.2006 року, укладеної між ОП «Кримтеплокоммуненерго» та ТОВ «ВВВ», сторони домовились внести зміни до п. 6 договору № 1162 від 01.01.2005 року, вказавши: «Опалювана площа складає: 241,1 м.кв., по вул. Севастопольська, 41/4 відключено 168,5 кв.м. з 01.04.2005 року».

Таким чином, опалювана площа по вул.. Севастопольська, 41/4 складає 73,9 кв.м.

Під час розгляду даної справи відповідачем був наданий суду акт від 04.02.2008 року, затверджений начальником ЖЕУ – 6 С.Л. Сухаником, в якому зазначено, що при виході фахівців на ТОВ «ВВВ Реклама» було виконане наступне: в підвальному приміщенні ТОВ «ВВВ Реклама» (площею 242,4 кв.м.), 11.01.2008 року були зняті прилади опалення. Площа, в якій були зняті прилади опалення складає 73,9 кв.м. Акт складений на предмет зняття оплати за опалення частини приміщення, що залишилась, площею 73,9 кв.м.

Так, виходячи зі змісту вищевказаного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, на суму 1992,26 грн., тобто виходячи з розрахунку вартості опалення з площею опалення 73,9 кв.м.

Відповідно до ст.. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно до ст.. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, позивачем не було надано суду належних доказів того, що відповідач споживав теплову енергію на площі 241,1 кв.м.

Згідно до ст.. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України оплата держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу підлягає покладанню на відповідача.

У судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення згідно статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний у відповідності до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України 13.06.2008 року.

З огляду на викладене, ст. 44-49, 82-84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з ТОВ «ВВВ Реклама» (м. Сімферополь, вул.. Севастопольська, 41/4, рахунок № 132 в Філі ВАТ «Укрсимбанк» м. Ялта, МФО 324786, ) на користь ОП «Кримтеплокоммуненерго» (м. Сімферополь, вул.. Гайдара, 3а, рахунок № 930 в філії ВАТ «Укрсимбанк» м. Ялта, МФО 324786, ) 1992,26 грн. боргу.

3.          Стягнути з ТОВ «ВВВ Реклама» (м. Сімферополь, вул.. Севастопольська, 41/4, рахунок № 132 в Філі ВАТ «Укрсимбанк» м. Ялта, МФО 324786, ) на користь ОП «Кримтеплокоммуненерго» (м. Сімферополь, вул.. Гайдара, 3а, рахунок № 930 в філії ВАТ «Укрсимбанк» м. Ялта, МФО 324786, ) 23,43 грн. державного мита.

4.          Стягнути з ТОВ «ВВВ Реклама» (м. Сімферополь, вул.. Севастопольська, 41/4, рахунок № 132 в Філі ВАТ «Укрсимбанк» м. Ялта, МФО 324786, ) на користь ОП «Кримтеплокоммуненерго» (м. Сімферополь, вул.. Гайдара, 3а, рахунок № 930 в філії ВАТ «Укрсимбанк» м. Ялта, МФО 324786, ) 22,96 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

5.          В решті частини позову відмовити.

6.          Видати накази після набуття рішенням законної чинності.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.