ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2008 р.

Справа № 13а/51-1258

15 год. 10 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання

Розглянув справу

за позовом Закритого акціонерного товариства "Галспирт", вул. Бариська, 8-а, м.Бучач, Тернопільська область, 48400

до Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції, пл. Волі, 1, м. Бучач, Тернопільська область, 48400

За участю представників від:

позивача:          Авдєєнко В.В. - довіреність № б/н від 07.04.08 р.;

Довгань О.О. –довіреність №б/н від 10.04.08р.;

Татарінова І.М., довіреність № б/н від 10.04.08 р.;

відповідача: Микитчак В.В. - довіреність № 33 від 22.04.08 р.

Суть справи :

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 19.10.2007р. №/0 на суму 138379,50 грн.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що: під час проведення перевірки ЗАТ “Галспирт” працівниками податкової інспекції встановлено, що товариством зайво включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість по декларації за липень 2005 р. - 33256 грн. ПДВ по операціях з ТОВ “Інжпроектбудсервіс” та з ТОВ “Макропласт-Т” на суму 16839 грн. ПДВ і в порушення норм Закону України “Про податок на додану вартість” ЗАТ “Галспирт” занижено податок на додану вартість за 2005-2007 р.р. на суму 92253 грн., а тому вважає, що прийняте податкове повідомлення-рішення про визначення позивачу податкового зобов’язання в сумі 92253 грн. за основним платежем та 46126,5 грн. штрафних санкцій всього 138379,5 грн., є правомірним та таким, що відповідає нормам чинного законодавства.

В розпочатому судовому засіданні представникам сторін роз’яснено їх права і обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 в порядку ст. 130 КАС України.

В засіданні оголошувались перерви до 22.04.2008р. та до 13.05.2008 р. для надання можливості сторонам подати додаткові обґрунтування, заперечення та докази.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши прeдставників сторін, суд встановив:

- 25.05.2001р. ЗАТ «Галспирт»включений до Єдиного державного реєстру України з присвоєнням йому ідентифікаційного коду 31274359 та взято на податковий облік Бучацькою МДПІ;

-          відповідачем, на підставі направлення від 13.08.2007р. №242-23 виданого Бучацькою МДПІ та відповідно до плану-графіка проведення документальних перевірок, проведено перевірку фінансово-господарської діяльності позивача на предмет дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2005р. по 30.06.2007р. по результатах якої складено акт №395/23-31274359 від 17.10.2007р. та прийняте податкове повідомлення-рішення №/0 від 19.10.2007р. про нарахування та стягнення 92253 грн. ПДВ та 46126,5 грн. штрафних санкцій.

-          з акту перевірки №395/23-31274359 від 17.10.2007р., випливає, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали, на думку відповідача, порушення товариством пунктів п.1.8 ст.1, пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.2.4, пп.7.4.1, 7.4.4, п.7.4 ст.7, п.п.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997р. із змінами та доповненнями, а саме: заниження податкових зобов’язань по податку на додану вартість за 2005 -2007р.р. на загальну суму 92253 грн. в результаті безпідставного використання податкового кредиту у деклараціях за вищевказані періоди, оскільки зазначені в накладних суми ПДВ постачальниками позивача у відповідних звітних періодах не були задекларовані до сплати та не були сплачені до бюджету, що є однією з обов’язкових підстав включення таких сум до податкового кредиту.

Як видно з акту перевірки: (п.3.1.5 стор.26-29) відповідачем описано фінансово-господарські операції проведені ЗАТ «Галспирт» з :

- ТОВ “Інжпроектбудсервіс” (код за ) згідно договору підряду №10 від 10.03.2005р. по проведенню реконструкції приміщення, із зазначенням переліку податкових накладних, на підставі яких позивачем в липні 2005року включено до податкового кредиту 33256 грн. Згідно листа ДПІ у Миколаївському районі Миколаївської області товариство знято з реєстрації 29.09.2005р.;

- ТОВ “Будівельний світ” () м.Одеса на підставі договору підряду №54 від 11.05.2006р. виконання робіт по реконструкції приміщень на загальну суму 178772,0 грн. в т.ч. ПДВ 35754,40 грн.;

- ТОВ «Макропласт - Т»() на підставі договору підряду №33 від 15.07.2005р. виконання робіт по реконструкції приміщень в сумі 101035,0 грн. в т.ч. ПДВ 16839 грн. Товариство згідно листа ДПІ у Миколаївському районі, Миколаївської області знято з реєстрації 18.11.2005р.;

- зайво віднесено до складу податкового кредиту по податку на додану вартість 6987 ПДВ по оренді обладнання цеху крохмальної патоки, який знаходиться на балансі Бучацького мальтозного заводу. Приміщення цеху та обладнання передані згідно договору та на підставі акту приймання-передачі 18.04.2002р. в оренду з метою використання у виробничих потребах.

Відповідач стверджує, що господарські взаємовідносини між вищезгаданими підприємствами проведені із порушенням п.1.8 ст.1, п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 та п.п.7.7.5 п.7.7. ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” (із подальшими змінами та доповненнями), оскільки, станом на час проведення перевірки, припинено державну реєстрацію деяких із зазначених підприємств, що являлись постачальником чи посередником в господарських взаємовідносинах.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідно до підпункту “б” п.4.2.2 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” контролюючий орган зобов’язаний самостійно визначити суму податкового зобов’язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов’язань, заявлених у податкових деклараціях. Але, оскільки, перевіркою не було виявлено заниження суми податкових зобов’язань з податку на додану вартість, то позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення від 19.10.2007р. №/0 винесене з порушенням норм Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами ” та абз. 6 п.8 Інструкції про порядок застосування та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України №110 від 17.03.2001р.

Позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи зі слідуючого:

- відповідно до пп. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", податковий кредит відповідного звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податків Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в податковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду, отже на думку суду безпідставними є дії податкового органу щодо виключення зі складу податкового кредиту 6987 ПДВ по оренді обладнання цеху крохмальної патоки;

- доказами правомірності включення відповідних сум до податкового кредиту є належним чином оформлені податкові накладні, що передбачено п.п. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 вищевказаного Закону, відповідно до якого не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку не підтверджених податковими накладними;

- підставою виникнення права платника податку на податковий кредит, згідно пп.7.5.1. п.7.5. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" вважається дата здійснення першої з подій: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг) або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Щодо припинення державної реєстрації підприємств, з якими ЗАТ “Галспирт” проводило господарські операції, судом встановлено, що на момент укладення договорів поставки товарів, робіт (послуг) та виконання їх всі вищезгадані підприємства перебували в статусі юридичної особи, що підтверджується листами ДПІ ;

- в господарських взаєморозрахунках позивача із вищезгаданими підприємствами факт закупки товарів та їх повної оплати в безготівковій формі з оплатою ПДВ у вартості товару відповідачем не спростовано, а підтверджено. Можливі порушення постачальників позивача чи постачальників продавців у податковій звітності чи в зв'язку зі своїми податковими зобов’язаннями перед бюджетами не спростовують факту закупки товарно-матеріальних цінностей позивачем та здійснення витрат по оплаті виконаних робіт, і не тягнуть для позивача якоїсь відповідальності, а тим більше не позбавляють і не можуть позбавляти його права на податковий кредит, який документально підтверджений і передбачений законом.

Факт отримання податкових накладних за травень, червень, липень 2005р. позивачем, як і відповідно, право на податковий кредит в ці періоди, відповідач не спростував. Відповідно п/п 7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», позивачем сторновано податковий кредит з податковим зобов’язанням відповідних податкових періодів, законність і правильність чого, відповідачем також не спростовано. Тому, позивач, з огляду на вимоги Закону України „ Про податок на додану вартість” правомірно включив до складу податкового кредиту суми ПДВ, що відображені в податкових накладних згідно наданих послуг та проведених робіт.

В порушення вимог „Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних, планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства”, затвердженого наказом ДПА України № 327 від 10.08.2005 р. та зареєстрованого в Мін’юсті України 25.08.2005 р. за № 6/31-92, відповідач без посилання на первинні документи чи матеріали зустрічних перевірок, констатує, що ЗАТ «Галспирт»в порушення вимог Закону України «Про податок на додану вартість»занизило податок на додану вартість в сумі 92253 грн. в результаті безпідставного включення податку на додану вартість до податкового кредиту.

Суд не погоджується із висновком відповідача щодо виключення суми податкового кредиту підприємства на підставі того, що немає підтвердження про включення постачальниками таких сум до складу податкових зобов’язань у відповідному звітному періоді (стор.29 акту від 17.10.2007р.), оскільки :

- платники податку, визначені у пп.”а”, “в”, “г”, “д” п.10.1 ст.10 Закону України “Про податок на додану вартість” відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону (п.10.2 ст.2 Закону).

Таким чином, як випливає з вищенаведеного, сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі у разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця. Такої ж думки дотримується Верховний суд України в постанові від 26.09.2006 року по розгляду скарги ТОВ “К” у справі за позовом ТОВ “К” про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському районі м.Севастополя, яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 95806,5 грн.

Відповідачем –Бучацькою МДПІ при проведенні перевірки не встановлено фактів здійснення господарських операцій позивачем з фіктивними фірмами; не встановлено наявність первинних документів, які не мають доказової сили і які необхідні для розрахунків з бюджетом по ПДВ; не встановлено зв’язків з підприємствами, реєстрація яких скасована чи визнано недійсними їх установчі документи на момент здійснення господарських операцій; не встановлено складання податкових накладних підприємствами –постачальниками, які не зареєстровані платниками ПДВ, тощо.

Чинне законодавство не встановлює підстав для нарахування податковими органами податку на додану вартість та накладення штрафних санкцій при несплаті цього податку продавцем, а тому суд розцінює як необґрунтоване і помилкове констатування відповідачем порушення п.1.8 ст.1 Закону України "Про податок на додану вартість" з боку позивача, оскільки вказана норма не ставить виникнення права на податковий кредит в залежність від сплати продавцями цього податку до бюджету.

На підставі наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню як обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та базуються на чинному законодавстві , а відповідач з огляду на вимоги ч.2 ст.71 КАС України правомірність оскаржуваного рішення не довів.

На підставі наведеного та керуючись 2, 6 ,7, 86, 160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 19.10.2007р. №/0 на суму 138379,50 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі 28 травня 2008 р. до адміністративного суду апеляційної інстанції - Львівського апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя