ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 12/474-25/5

03.04.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційний центр «Медпромінфо»

до 1. Представництва АТ «Актавіс», м. Київ

2. Компанії АТ «Актавіс»

про стягнення 463278,26 грн.

за зустрічним позовом Компанії АТ «Актавіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційний центр «Медпромінфо»

про визнання недійсним договору №УМГ/14 від 06.04.2006р.

Суддя Морозов С.М.

Представники:

від позивача за первісним позовом: Закорчемний О.О. (довіреність №12/05 від 12.06.2006р.)

від відповідача-1 за первісним позовом: не з’явились

від відповідача-2 за первісним позовом: Пшеничнюк О.В. (довіреність від 18.02.2008р.)

Обставини справи:

Справа розглядається судом вдруге.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості та відшкодування збитків в розмірі 463278,26 грн. за договором №УМГ/14 від 06.04.2006р., укладеним між Представництвом «Актавіс»в Україні та ТОВ «ІЦ «Медпромінфо».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача відповідачем при виконанні вказаного договору було порушено пп. 1.1, 3.1, 3.7, 4.3., у зв’язку з чим відповідач має сплатити на користь штрафні санкції: штраф в розмірі 50% від загальної суми договору, пеню в розмірі 2% від загальної суми договору за кожен день прострочення, штраф в розмірі 10% від загальної суми договору.

Ухвалою суду від 17.05.2007р. прийнято до провадження зустрічний позов Компанії АТ «Актавіс»до ТОВ «ІЦ «Медпромінфо»про визнання недійсним договору №УМГ/14 від 06.04.2006р., який мотивовано наступним:

За твердженням позивача за зустрічним позовом, ТОВ «ІЦ «Медпромінфо»не отримало дозвіл Держнаглядохорони праці на виконання робіт, що є предметом договору.

Між тим, згідно законодавства, зазначений дозвіл є необхідним для виконання робіт, що є предметом договору.

Зазначене, на думку позивача, є підставою для визнання недійсним договору на підставі частини першої ст. 203 ЦК України.

Крім того, виходячи зі змісту договору, санкції за його невиконання покладені на одну сторону - замовника, причому, вони є непропорційно завищені.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 207 ГК України у зв'язку з цим договір є нікчемним.

Також позивач за зустрічним позовом зазначає, що сторони не досягли згоди по усіх істотних умовах на порушення ст. 180 ГК України, тому договір є неукладеним. А саме: договором (п. 3.1) передбачено наявність графіка виходу рекламних матеріалів, затвердженому виконавцем, який є невід'ємною частиною договору. Між тим, договір не містить графіку виходу рекламних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.04.06р. між ТОВ «І Ц «Медпромінфо»та Представництвом корпорації АТ «Актавіс»в Україні укладено договір про публікацію рекламної продукції №УМГ/14.

Відповідно до положень вказаного договору Представництво як замовник зобов'язалося подати та оплатити ТОВ «І Ц «Медпромінфо»як виконавцю розміщення рекламних матеріалів в газеті «Українська медична газета»в номерах 5-12 протягом 2006р. кольорову рекламу в внутрішньому блоці об'ємом - 1 шпальта формату АЗ та статейний матеріал об'ємом - 1 шпальта у кожному номері.

Згідно п. 3.1 договору вказані рекламні матеріали замовник зобов'язується надати за 45 календарних днів до виходу відповідного номеру газети.

Станом на день звернення до суду з даною позовною заявою (25.07.06р.) замовником не надано рекламних матеріалів до №5 газети, що стало підставою для позивача звернутися з позовом до суду.

Відповідно до п 4.3 договору відповідач зобов'язався оплатити 100% передоплати вартості рекламного матеріалу в кожному номері газети на поточний рахунок позивача протягом 3 банківських днів з моменту пред'явлення рахунку-фактури.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Рахунок-фактура №098 був пред'явлений до сплати відповідачу 11.04.06р., проте, станом на день звернення до суду не оплачений.

Позивач за первісним позовом вважає зазначені дії відповідача такими, що порушують пп. 1.1, 3.1, 3.7, 4.3 договору, у зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції згідно з положеннями договору, а саме:

- п. 5.2 договору передбачено, що замовник зобов'язується сплатити на користь виконавця штраф у розмірі 50% від загальної суми договору за порушення пп. 1.1, 3.5, 3.7 договору, що становить 84 546 грн.;

- відповідно до п. 5.3 договору замовник зобов'язується сплатити на користь виконавця пеню у розмірі 2% від загальної суми договору за кожен день прострочення згідно вказаної формули, за порушення умов оплати, що становить 348 329, 52 грн.;

- згідно з п. 5.5 договору замовник зобов'язується сплатити на користь виконавця штраф у розмірі 10% від загальної суми договору у випадку подачі рекламних матеріалів з порушення строків, що становить 16 909, 2 грн.

Станом на 25.07.06 р. загальна сума боргу складає сумарність штрафних санкцій згідно п. 5.2 та 5.5 договору, а також пеню у розмірі 2% від загальної суми договору, за 103 дні заборгованості та складає 449 784, 72 грн.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3% річних від простроченої суми, що згідно розрахунку позивача складає 13 493, 54 грн.

Таким чином, згідно розрахунку позивача за первісним позовом сума боргу АТ «Актавіс» становить 463278,26 грн.

Ознайомившись з наданим позивачем розрахунком штрафних санкцій, суд приходить до висновку про те, що в даному випадку має місце одностороння відмова відповідача від виконання зобов'язання за договором, а не його неналежне виконання, як стверджує позивач.

Згідно матеріалів справи відповідач за первісним позовом не мав наміру виконувати договір, про що, зокрема, свідчить його правова позиція під час розгляду справи - подача зустрічного позову про визнання договору недійсним.

Крім того, жодних дій на виконання договору відповідачем за зустрічним позовом не вчинялося.

Таким чином, в даному випадку має місце одностороння відмова від виконання зобов'язань за договором, за що передбачено відповідальність згідно п. 5.7 договору - сплата штрафу в розмірі 100% від суми позову, тобто 169 092 грн. згідно п. 4.1 договору.

В той же час суд вважає за неможливе застосовувати в даному випадку штрафні санкції згідно п. 5.1, 5.3, 5.5 договору, оскільки це є санкції саме за неналежне виконання зобов'язань, а саме:

- п. 5.2 договору передбачає відповідальність за невчинення відповідачем дій з затвердження ескізів (п. 3.5), повідомлення про зміну умов п. 1.1 договору (п. 3.7), тобто, дій, що мають вчинятися в процесі виконання наданого відповідачем замовлення, тоді як відповідач не надав позивачу навіть оригінал-макету згідно п. 3.1 договору;

- п. 5.3 договору передбачає відповідальність за прострочення оплати, що можливо лише у випадку наявності у відповідача реального наміру замовляти і приймати у позивача роботу;

- п. 5.5 договору передбачає відповідальність за порушення строків надання позивачу оригінал-макету, що також можливо лише у випадку наявності у відповідача реального наміру замовляти і приймати у позивача роботу.

Враховуючи викладене, первісні позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення з Компанії Акціонерне товариство «Актавіс»штрафу в розмірі 169 092 грн.

Стосовно зустрічного позову, суд, проаналізувавши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку про те, що зустрічні позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Питання наявності чи відсутності компетенції у директора представництва Мітіна В.Ю. на підписання договору було предметом розгляду по кількох судових справах, а саме: по справі №40/439, що розглядалася господарським судом м. Києва, та по справі №2о-125, що розглядалася Голосіївським районним судом м. Києва.

Постановою ВГСУ від 20.02.07р. по справі №40/439 підтверджено висновок апеляційної інстанції, викладений у постанові КАГС від 12.12.06 р., про те, що згідно генеральної довіреності від 22.07.05 р., виданою АТ «Актавіс», директора представництва Мітіна В.Ю. уповноважено вчиняти всі необхідні для роботи представництва юридично значимі дії, в тому числі укладати, змінювати та розривати договори, односторонні правочини, виконувати договори та приймати виконання.

Постанова Вищого господарського суду України від 20.02.07р. набула законної сили з моменту її прийняття і є обов'язковою для сторін по справі.

Рішенням у справі № 20-125 Голосіївського районного суду м. Києва відмовлено в

задоволенні позовних вимог Мітіна В.Ю. про встановлення факту наявності в нього

повноважень на виконання договору про публікацію рекламної продукції згідно договору №УМГ/14 від 06.04.06р.

Таким чином, предметом дослідження господарського суду при розгляді даної справи було два рішення різних судових інстанцій щодо компетенції Мітіна В.Ю. на виконання договору №УМГ/14 від 06.04.06р., при чому вказані рішення суперечать одне одному в частині встановлених фактів.

Суд оцінивши за своїм внутрішнім переконанням обставини справи бере до уваги висновки, викладені в Постанові Вищого господарського суду України від 20.02.07р. у справі №40/439, оскільки саме в ній зазначено, що відповідно до генеральної довіреності від 22.07.05 р., виданою АТ «Актавіс», директора представництва Мітіна В.Ю. уповноважено вчиняти всі необхідні для роботи представництва юридичне значимі дії, в тому числі укладати, змінювати та розривати договори, односторонні правочини, виконувати договори та приймати виконання.

Крім того, суд звертає увагу сторін на те, що дотримання чи недотримання позивачем вимог законодавства України про охорону праці, не впливає жодним чином на дійсність договору, так як відповідач за первісним позовом не має жодного відношення до процесу виконання позивачем взятих на себе зобов'язань щодо розміщення реклами.

Недотримання позивачем вимог законодавства щодо охорони праці може бути підставою для накладення на позивача санкцій Держнаглядохоронпраці, але не може бути підставою для визнання договору недійсним.

Позивачем за первісним позовом надано суду додаток №1 до договору - графік строку виходу газети, підписаний позивачем як виконавцем, що є доказом дотримання позивачем вимог п. 3.1 договору.

За таких обставин, посилання позивача за зустрічним позовом на порушення відповідачем за зустрічним позовом вимог ст. 180 ГК України не є обґрунтованими та матеріалами справи не підтверджуються.

Відповідно до ст. 49 ГПК України державне мито та витрати на інформаційно –технічні послуги покладаються на відповідача за зустрічним позовом пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33,49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Первісні позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Компанії Акціонерне товариство «Актавіс» (Юридична особа за законодавством Болгарії, місцезнаходження: Болгарія, м. Софія, бул. Княгиня Марія Луіза 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційний центр «Медпромінфо»(ідентифікаційний код №20059981, адреса: 01042, м. Київ, вул. Чигоріна 18, п/р №0475 в АКБ «Східно –Європейський банк», МФО 322658) 169 092,00 грн. (сто шістдесят дев’ять тисяч дев’яносто дві гривні). Видати наказ.

Стягнути з Компанії Акціонерне товариство «Актавіс» (Юридична особа за законодавством Болгарії, місцезнаходження: Болгарія, м. Софія, бул. Княгиня Марія Луіза 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційний центр «Медпромінфо»(ідентифікаційний код №20059981, адреса: 01042, м. Київ, вул. Чигоріна 18, п/р №0475 в АКБ «Східно –Європейський банк», МФО 322658) судові витрати в розмірі 1734,03 (одна тисяча сімсот тридцять чотири гривні 3 копійки). Видати наказ.

В задоволенні іншої частини первісних позовних вимог відмовити.

В задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня виготовлення рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя С.М. Морозов