ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.08                                                                                 Справа № 8/495.

За позовом

Луганського відділення Донецької залізниці, м. Луганськ

до Відкритого акціонерного товариства "Племптахогосподарство "Мирний", Перевальський район Луганської області

про стягнення 49 грн. 20 коп.

Суддя Доманська М.Л.

Представники сторін:

від ДП "Донецька залізниця" –Лебеда В.П. (дов. від 22.04.08 № Н-011388),

від відповідача –не прибув (явка обув"язкова),

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у сумі 49 грн. 20 коп.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, у судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Справу розглянуто за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представника позивача, суд прийшов до наступного.

Ухвалою арбітражного суду Луганської області від 08.12.98 провадження у справі № 8/495 було зупинено, оскільки штраф, який позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, не передбачений Статутом залізниць України, та направлено запит до Міністерства транспорту України про правомірність нарахування вказаного штрафу та порядку його начислення.

Розпорядженням заступника голови господарського суду від 18.11.04 справу № 8/495 передано на розгляд судді Доманській М.Л.

Оскільки на даний час підстави, з яких провадження у справі № 8/499 було зупинено, усунені, провадження у справі у № 8/495 було поновлено та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що по даній справі у листопаді 1998 року Луганське відділення Донецької залізниці, яке на той час мало повноваження юридичної особи, звернулось до суду з даним позовом.

Після поновлення провадження у справі ухвалою від 06.05.08 позивачем надано копію наказу Міністерства транспорту України від 29.03.99 №176 про реорганізацію відділків та Попаснянського державного підприємства по перевезенню вантажів та пасажирів Донецької залізниці, у якому зазначено, що Луганський відділ по перевезенню вантажів та пасажирів Донецької залізниці, реорганізовано 01.07.99 в регіональне представництво залізниці у м. Луганську на правах відокремленого структурного підрозділу Донецької залізниці, яка є правонаступником відповідних реорганізованих відділків. А згідно наказу Донецької залізниці від 15.05.00 №228/н про реорганізацію регіональних представництв Донецької залізниці, Луганське регіональне представництво Донецької залізниці реорганізоване 01.06.00 шляхом перетворення його у тотожню дирекцію залізничних перевезень без права юридичної особи.

Тому, правонаступником позивача у справі є Державне підприємство "Донецька залізниця". Враховуючи викладене, слід замінити позивача у справі його правонаступником, та позивачем у справі вважати - Державне підприємство "Донецька залізниця".

Відповідач відзиву на позов не надав, позовні вимоги не спростував.

Оцінивши доводи сторін, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення з огляду на наступне .

Так, у травні 1998 року відповідачем було допущено простій вагонів, зазначених у відомостях подачі та прибирання вагонів, тому позивачем нараховано штраф у сумі позову.

Але Статутом залізниць України не передбачений штраф за простій вагонів, оскільки законодавцем введено згідно ст. 119 справляння плати за користування вагонами, порядок визначення якої встановлюється Правилами перевезення вантажів.

При цьому штраф є санкцією /заходом відповідальності/ за невиконання чи неналежне виконання зобов"язань, що випливають із закону чи договору.

Позивачем розрахунок штрафу здійснено на підставі затверджених наказом Мінтрансу України ставок за користування вагонами та контейнерами залізниці від 02.02.99 № 53, від 25.02.99 № 113, які рішенням Вищого арбітражного суду України по справі № 3/38 від 01.11.99 визнані недійсними, що унеможливлює застосування ст. 119 Статуту залізниць в даному випадку.

За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити, з віднесенням судових витрат на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 25, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Відмовити у задоволені позову.

2.Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання : 26.05.08

Суддя М.Л.Доманська