ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2008 р.

№ 18/422

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Кочерової Н.О., - головуючого,

Самусенко С.С.,

Черкащенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги

ВАТ “Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат”

на постанову

Київської апеляційного господарського суду від 24.03.2008 року

у справі господарського суду

м. Києва

за позовом

ЗАТ “Альфа-Банк”

до

ВАТ “Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат”,

ТОВ “Корсар-98”,

ВАТ “Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат”,

ТОВ “Торговий дім “Жидачівський паперовий комбінат”

про

стягнення 88168,33 дол. США,

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:

Бровко Н.М., Литвиненко С.В.,

- відповідача:

Косар Б.М., Пужакова О.В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2007 року ЗАТ “Альфа-Банк” звернулось до господарського суду з позовом до ВАТ “Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат”, ТОВ “Корсар-98”, ВАТ “Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат”, ТОВ “Торговий дім “Жидачівський паперовий комбінат” про солідарне стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту по договору про відкриття кредитної лінії № 70-В/04 від 15.09.2004 року за період з 13.04.2006 року по 15.03.2007 року в розмірі 88168,33 дол. США; пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом по договору про відкриття кредитної лінії № 106-В/04 за період з 21.04.2007 року по 06.09.2007 року в розмірі 948,70 дол. США; пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом по договору про відкриття кредитної лінії № 11-В/05 за період з 21.04.2007 року по 06.09.2007 року в розмірі 1955,87 дол. США.

У листопаді 2007 року ЗАТ “Альфа-Банк” подало заяву про зменшення позовних вимог та просило суд стягнути солідарно з ВАТ “Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат”, ТОВ “Корсар-98”, ВАТ “Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат”, ТОВ “Торговий дім “Жидачівський паперовий комбінат” пені за несвоєчасне повернення кредиту по договору про відкриття кредитної лінії № 70-В/04 від 15.09.2004 року за період з 13.04.2006 року по 15.03.2007 року в розмірі 88168,33 дол. США.

Доповідач: Черкащенко М.М.

Рішенням господарського суду м. Києва від 06.12.2007 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.03.2008 року рішення місцевого господарського суду від 06.12.2007 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто на користь позивача солідарно з відповідачів 88024,86 дол. США, 1320,38 дол. США державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ВАТ “Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат” подало касаційну скаргу, в якій просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.03.2008 року скасувати, рішення господарського суду м. Києва від 06.12.2007 року з даної справи залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконної постанови.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, між позивачем та відповідачем-1 15.09.2004 року був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 70-В/04, за яким позивач відкриває відповідачу-1 невідновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті та надає кредити в її межах.

Додатковою угодою № 1 від 16.09.2004 року до цього договору позивач надає відповідачеві-1 кредит в розмірі 620000 доларів США, за користування яким відповідач-1 повинен сплачувати проценти в розмірі 11,5% річних.

Кредит в сумі 620000 доларів США був наданий позивачем, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 863 від 16.09.2004 року.

Відповідно до пункту 11.7 кредитного договору, позивач має право вимагати дострокового повернення всіх кредитів, сплати процентів за користування ними і виконання всіх інших зобов’язань відповідача-1 за цим договором та в односторонньому порядку розірвати даний договір, серед іншого, у разі суттєвого порушення відповідачем умов даного договору, у разі порушення будь-якою особою, що від свого імені надала заставу та/або поруку в забезпечення зобов’язань відповідача 1 за даним договором (зокрема, самим відповідачем 1), умов договору застави та/або поруки.

З метою забезпечення виконання зобов’язань 15.09.2004 року були укладені договори поруки: № 93-П між позивачем, відповідачем-1 та відповідачем-3 як поручителем; № 94-П між позивачем, відповідачем-1 та відповідачем-2 як поручителем; № 95-П між позивачем, відповідачем-1 та відповідачем-4 як поручителем.

Відповідно до п. 3.1. договорів поруки відповідачі відповідають перед позивачем за порушення обов'язків, перелічених в статті 2 даного договору, як солідарні боржники. Відповідачі (поручителі) відповідають перед позивачем у тому ж обсязі, що і відповідач 1, крім передбаченого основним договором обов'язку сплачувати позивачеві проценти за користування кредитами, наданими за кредитною лінією. По обов'язку сплачувати позивачеві проценти за користування кредитами, наданими за кредитною лінією, відповідачі відповідають в обсязі не більше 11,5% річних.

У зв"язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, позивачем пред"явлено вимогу відповідачу-1 про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитом та пені. Дана вимога була отримана відповідачем -1 14.03.2006 року, повторна вимога про дострокове повернення кредиту була отримана 21.03.2006 року.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач-1 у встановлений законом 7-денний строк не виконав своє зобов"язання та достроково не повернув кредит, не сплатив проценти та пеню.

Зазначені вище обставини також були предметом дослідження під час розгляду справи №18/262.

Рішенням господарського суду м. Києва від 30.06.2006 року у справі № 18/262 позов задоволено. Стягнуто з відповідачів солідарно на користь позивача 620000 доларів США заборгованості за кредитом, заборгованість за процентами по користуванню кредитом у сумі 2376,67 доларів США, 09,28 доларів США пені за несвоєчасне погашення процентів, 7100,27 доларів США пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 22.03.2006 року по 12.04.2006 року, 13168,06 грн. штрафу, 5023,42 доларів США витрат по сплаті держмита, 131,68 грн. витрат по сплаті держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2006 року у справі № 18/262 рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2006 року в цій справі скасоване, прийняте нове рішення, яким провадження у справі в частині стягнення процентів за користування кредитом за період з 01.04.2006 року по 12.04.2006 року припинено на підставі п. 1 ст. 80 ГПК України, в іншій частині позову, Відкритому акціонерному товариству “Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат” відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.01.2007 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2006 року у справі № 18/262 скасовано та залишено без змін рішення господарського суду м. Києва від 30.06.2006 року з даної справи.

Ухвалою Верховного Суду України від 05.04.2007 року відмовлено у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 30.01.2007 року у справі № 18/262.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду у даній справі є вимога про солідарне стягнення з відповідачів пені за несвоєчасне повернення кредиту по договору про відкриття кредитної лінії № 70-В/04 від 15.09.2004 року за період з 13.04.2006 року по 15.03.2007 року в розмірі 88168,33 дол. США.

Відповідно до ст. 525,526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вимога позивача про дострокове повернення кредиту була направлена відповідачу-1 відповідно до п. 11.7 кредитного договору та отримана останнім 14.03.2006 року, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про виникнення у відповідача-1 обов"язку, а саме з моменту отримання вимоги позивача про дострокове повернення кредиту.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач-1 повністю повернув кредитні кошти за договором № 70-В/04 лише 15.03.2007 року.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов’язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов’язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов’язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Враховуючи приписи зазначених вище статей, а також те, що вимога про дострокове повернення отримана відповідачем - 1 14.03.2006 року, а зобов"язання ним повністю виконано лише 15.03.2007 року, судова колегія з урахування стягнутої пені за рішенням господарського суду м. Києва від 30.06.2006 року у справі № 18/262 погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про солідарне стягнення з відповідачів пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 13.04.2006 року по 14.03.2007 року.

На підставі вищевикладеного, оскаржувана постанова Київського апеляційного господарського суду від 24.03.2008 року є законною та обґрунтованою, а доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.03.2008 року у справі № 18/422 залишити без змін.

Головуючий           Н. Кочерова

Судді: С. Самусенко

М. Черкащенко