ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.04.08р.

Справа № 25/126-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю експериментального ательє "Троянда", м. Дніпропетровськ

до Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Комунальне підприємство "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації",

м. Дніпропетровськ

про визнання права власності

Суддя Чередко А.Є.

Представники:

Від позивача: Моськина С.М., дор. № 126 від 06.11.2007р.

Від відповідача: не з’явився.

Від третьої особи: Попов О.О., дор. № 13771 від 21.11.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просить господарський суд визнати за позивачем право власності на нежитлову будівлю ательє літ. А-3, загальною площею 1921,7 кв.м, а саме приміщення позначені 7-9; 15-17 - 254,6 кв.м; приміщення 1 позначені 2; 3; 10; 12 —206,7 кв.м; приміщення 4 позначені 1-5-121,3 кв.м; І-3 приміщення 2 - 16,7 кв.м; позначені 2,8,10,11,12,16,17 - 122,8 кв.м; приміщення 3 познач 2, 3, 4, 22, 23 - 183,3 кв.м., розташовану за адресою м. Дніпропетровськ, вулиця Косіора, 17 А, що підлягає реєстрації в Комунальному підприємстві "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" без актів вводу в експлуатацію.

Позовні вимоги обгрунтовані посиланням на ст.ст. 182, 319, 332, 376 ЦК України та тим, що позивач є законним власником спірних об’єктів нерухомості, які він придбав у комітету комунального майна м. Дніпропетровська та отримав в постійне користування земельну ділянку, на якій розташоване спірне майно. Однак після переобладнання та інвентаризації об’єктів нерухомості належних позивачу виявилося, що загальна площа приміщень у будівлі розташованої за адресою м. Дніпропетровськ, вулиця Косіора, 17А літ. А-3 змінилася, отже переобладнання є самовільним будівництвом, що підлягає узаконенню..

Відповідач не забезпечив явку представника до судового засідання, але надіслав до суду відзив на позов, згідно з яким просить прийняти рішення у справі у відповідності з чинним законодавством. Враховуючи наведене, а також належне повідомлення судом відповідача про час та місце судового засідання у справі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Третя особа просить суд у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем висунуто вимогу про зобов’язання третьої особи здійснити реєстрацію права власності позивача, але третя особа не заперечує проти права власності позивача та не відмовляла у реєстрації права власності на спірне майно.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 27.03.2008р. по 17.04.2008р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10 червня 1994 року позивач шляхом викупу придбав цілісний майновий комплекс загальною площею 1694,0 кв.м, розташований за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Косіора, 15 А згідно договору купівлі - продажу № 81/в, укладеного з комітетом комунального майна міста Дніпропетровська. На підставі вказаного вище договору позивачу було видане свідоцтво про власність від 12.09.1994 р., реєстр. № 11.

В подальшому за розпорядженням міського голови № 395 від 15.05.2007 р. будівлі ательє по вулиці Косіора була присвоєна адреса: м. Дніпропетровськ, вул Косіора, 17 А.

11 червня 1996 року Позивачу був виданий Державний акт на право постійного користування землею, реєстр. № 000371. Дана земельна ділянка площею 0,1121 га надана Позивачеві для фактичного розміщення ательє.

20.04.2007р. комунальним підприємством Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації був виготовлений технічний паспорт на належну позивачу на праві власності будівлю ательє (в подальшому - нежитлова будівля літ. А-3), розташовану за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Косіора, 17А. Згідно технічного паспорту загальна площа нежитлової будівлі літ. А-3 в м. Дніпропетровськ, вул. Косіора, 17 А складає 1921,7 кв.м після зробленого власником самовільного переобладнання, а саме під час переобладнання загальна площа приміщень в нежитловій будівлі № 17А по вулиці Косіора в м. Дніпропетровську літ. А-3 складає: приміщення позначені 7-9; 15-17 - 254,6 кв.м; приміщення 1 позначені 2; 3; 10; 12 - 206,7 кв.м; приміщення 4 позначені 1-5 - 121,3 кв.м; 1-3 приміщення 2-16,7 кв.м; позначені 2,8,10,11,12,16,17 - 122,8 кв.м; приміщення 3 позначені 2, 3, 4, 22, 23 - 183,3 кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про власність», норми якого були чинними на час придбання позивачем спірного майна, право колективної власності виникає, зокрема, на підставі цивільно-правових угод. За ч. 1 ст. 26 цього Закону, об'єктами права власності господарського товариства, що є юридичною особою, є грошові та майнові внески його членів, а також майно, набуте внаслідок господарської діяльності, та інше майно, придбане на підставах, не заборонених законом.

Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Аналогічна норма міститься і у ч. 1 ст. 12 Закону України „Про господарські товариства”.

В силу ч. 3 ст. 376 ЦК України, яку слід застосовувавти як спеціальну норму, що регулює правовідносини щодо самочинного будівництва, виникнення права власності на самочинно збудоване майно, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

За ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно з технічним висновком про стан будівельних конструкцій споруди № 17А літ. А-3 по вулиці Косіора в м. Дніпропетровську, виконаному ТОВ "Чорнобиль-захист" конструкції будівлі № 17 а літ. А-3 по вулиці Косіора в м. Дніпропетровська в цей час знаходяться в задовільному стані, забезпечують існуючі постійні і тимчасові навантаження, експлуатація приміщень можлива при дотриманні норм та правил, які відносяться до конструктивних рішень і придатно до експлуатації.

Статтєю 182 Цивільного кодексу України, передбачено, що право вланості та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація цих прав здійснюється в порядку, встановленому Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом МЮ України від 7.02.2002 р. № 7/5 із змінами і доповненнями.

Згідно з п. 1.4. Тимчасового положення, державна реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснються БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів коштом особи, що звернулася до БТІ.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивач є законним власником спірних об'єктів нерухомого майна, а його право власності, враховуючи обставини справи щодо неможливості розпорядження власністю з підстав відсутності реєстрації права власності з урахуванням здійснених переобладнань підлягає захистові відповідно до ст.ст. 16, 376, 391 ЦК України, суд вважає позовні вимоги позивача про визнання права власності на спірне майно, що підлягає реєстрації в БТІбез актів введення в експлуатацію правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд враховує, що позивачем не висувається позовна вимога про зобов’язання третьої особи здійснити державну реєстрацію спірного об’єкту нерухомості, а прийняття в експлуатацію здійснених позивачем переобладнань у спірному нерухомому майні не передбачено „Порядком прийняття в експлуатацію закінчених буівництвом об'єктів”, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 22.09.2004 р. № 1243.

Оскільки спір виник не внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати по сплаті держмита у сумі 85,00грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00грн. слід віднести на позивача. Решту сплаченого позивачем держмита у сумі 501,39грн. слід повернути позивачу, оскільки його позовні вимоги мають немайновий характер.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 376, 391 ЦК України, ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позивача задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю експерементальне ательє “Троянда” (м. Дніпропетровськ, вул. Тбіліська, 22, ЄДРПОУ № 20265031) право власності на нежитлову будівлю ательє літ. А-3, загальною площею 1921,7 кв.м, а саме приміщення позначені 7-9; 15-17 - 254,6 кв.м; приміщення 1 позначені 2; 3; 10; 12 —206,7 кв.м; приміщення 4 позначені 1-5-121,3 кв.м; І-3 приміщення 2 - 16,7 кв.м; позначені 2,8,10,11,12,16,17 - 122,8 кв.м; приміщення 3 познач 2, 3, 4, 22, 23 - 183,3 кв.м., розташовану за адресою м. Дніпропетровськ, вулиця Косіора, 17 А, що підлягає реєстрації в Комунальному підприємстві "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" без актів вводу в експлуатацію.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю експерементальне ательє “Троянда” (м. Дніпропетровськ, вул. Тбіліська, 22, ЄДРПОУ № 20265031) з державного бюджету надмірно сплачене держмито у сумі 501,39грн. за платіжним дорученням № 364 від 07.11.2007р., яке знаходиться в матеріалах справи № 25/126-08, видати довідку.

Суддя

А.Є. Чередко

Рішення підписано