ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.05.08р.

Справа № 9/20/348(11/299)-07

За позовом Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного

транспорту України "Укрзалізничпостач", м. Київ

до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

третя особа-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торекс", м. Київ

третя особа-2 - Державне підприємство "Управління промислових підприємств державної

адміністрації залізничного транспорту України" в особі Новомосковського

шпалопросочувального заводу, м. Новомосковськ

третя особа-3 - Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа

Каменєв Василь Вікторович, м.Дніпропетровськ

про стягнення 318103 грн. 78 коп.

Суддя Подобєд І.М.

Представники:

Від позивача – не з’явився

Від відповідача – Малікова О.В., довіреність №56 від 01.01.2008р.

Від третьої особи-1 – не з’явився

Від третьої особи-2 – не з’явився

Від третьої особи-3 - не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Справа знаходиться на новому розгляді у іншому складі суду.

ДПМТЗЗТУ "Укрзалізничпостач" звернулося до господарського суду із позовом, в якому просить стягнути з ДП "Придніпровська залізниця" грошові кошти у сумі 318103,78 грн., у тому числі: 265086,48 грн. збитків та 53017,30 грн. штрафні санкції за прострочення поставки продукції, а також судові витрати. В подальшому, в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, Позивач неодноразово заявами від 16.11.06р. та від 12.02.08р. змінював позовні вимоги та з урахуванням пояснень від 14.03.08р. остаточно просить господарський суд стягнути з Відповідача на його користь суму 265086,48 грн. - збитків у зв’язку із втратою інтересу до виконання Відповідачем робіт за договором №ЦХП-04-045050-03 від 14.06.05р., який вважає договором підряду, та суму 53017,30 грн. - штрафних санкцій за прострочення поставки продукції.

Відповідач проти позову заперечує. Вказує у відзиві на позов та доповненнях до нього, що Позивач не довів, що саме він є законним власником зазначених у позові шпал. Вказує, що із спірних обставин вбачається лише факт невиконання умов договору зі сторони ДП „Придніпровська залізниця” в частині забезпечення Новомосковського ШПЗ продукцією для подальшої обробки та постачання на підприємства Укрзалізниці. Вважає, що у Позивача не було жодних підстав для проведення розрахунків з ТОВ „Торекс”. Вважає також, що Позивач не надав достатньо доказів, що саме ДП „Придніпровська залізниця” порушила його право та своїми винними діями нанесла Позивачу збитків на загальну суму 265086,48 грн. Окрім того, звертає увагу, що позовна заява не містить жодних розрахунків, якими б Позивач підтвердив та обґрунтував суми, що на його думку підлягають стягненню з ДП „Придніпровська залізниця”. Вказує на відсутність причинного зв’язку, як складової цивільного правопорушення, що робить неможливою відповідальність Відповідача. Просить відмовити Позивачу у позові у повному обсязі.

ТОВ „Торекс”, яке було залучене до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору, пояснило, що 30.05.2005р. між ТОВ „Торекс” та ПП „Ефект 2000” було укладено договір поставки №30/05-05, згідно з яким за актом приймання-передачі №1 від 30.05.2005р. та акту приймання-передачі 2 від 03.06.2005р. ТОВ „Торекс” був придбаний товар –шпала у кількості 10000 шт. в подальшому між ТОВ „Торекс” та ДПМТЗЗТУ "Укрзалізничпостач" було укладено договір поставки№ЦКП-04-03905-01, згідно якого ТОВ „Торекс” поставило та передало у власність останнього зазначену шпалу у кількості 10000 шт., що підтверджується трьохстороннім актом приймання-передачі від 10.06.2005р. між ТОВ „Торекс”, ДПМТЗЗТУ "Укрзалізничпостач" та Новомосковським шпалопросочувальним заводом.

Державне підприємство "Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України" в особі Новомосковського шпалопросочувального заводу було залучене до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору. Як пояснила представник Новомосковського шпалопросочувального заводу, шпали від постачальника ТОВ „Торекс” ні залізничним, ні автомобільним, ні будь-яким іншим транспортом на склад Новомосковського шпалопросочувального заводу взагалі в 2005 році не надходили. Листом №73 приватний підприємець Каменєв В.В. звернувся до Новомосквоського шпалопросочувального заводу з проханням відсортувати по якості шпали 2 типу в кількості 10000 шт. та передати на баланс ТОВ „Торекс”. Шпали, що знаходились на території Новомосковського шпалопросочувального заводу та рахувались на балансі приватного підприємця Каменєва В.В. не відповідали ГОСТу 78-89. Вважає, що таким чином, приватним підприємцем Каменєвим В.В. станом на 10.06.2005р. не могли бути передані ТОВ „Торекс” шпали 2 типу не просочені в кількості 10000 шт. у зв'язку із відсутністю такої кількості шпал цього типу. Вказує, що лише у липні 2005 року приватним підприємцем Каменєвим В.В. було завезено на територію Новомосковського шпалопросочувального заводу та передано безпосередньо для потреб ДП „Укрзалізничпостач” шпали 2 типу у кількості 6188 шт., про що складені відповідні акти сортування не просочених шпал від 29.07.2005р., що підтверджується кількістю шпал даного типу.

СПД –фізична особа Каменєв Василь Вікторович, який був залучений до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору, пояснив, що 21.04.2005р. між СПД –фізичною особою Каменєвим В.В. та ПП „Ефект 2000” було укладено договір №21-04/05, відповідно до якого ним були поставлені останньому шпали дерев'яні не просочені тип-2 у кількості 10000 шт., що підтверджується рахунками №65 від 30.05.2005р. та №72 від 03.06.2005р., а також накладними №64 від 30.05.2005р. та №80 від 09.06.2005р. Вказує, що, оскільки шпали дерев’яні не просочені тип-2 знаходилися у третьої особи-2 на особовому рахунку СПД –фізчина особа Каменєв В.В., то вони передавались ПП „Ефект 2000” відповідно до документів. Через деякий час до СПД-фізичної особи Каменєв В.В. звернулось керівництво ПП „Ефект 2000” та повідомило, що продало придбані у третьої особи-3 шпали не просочені тип-2 у кількості 10000 шт. ТОВ „Торекс”, в зв’язку із чим просило передати зазначені шпали, придбані за договором №21-04/05 від 21.04.2005р., з особового рахунку СПД-фізична особа Каменєв В.В. на особовий рахунок ТОВ „Торекс”. При цьому шпали дерев'яні не просочені тип-2 у кількості 10000 шт. постійно знаходились на території Новомосковського шпалопросочувального заводу, що підтверджується свідченнями внутрішнього обліку Третьої особи-2.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 11.03.08р. до 20.03.08р. та з 06.05.08р. до 12.05.08р.

В судовому засіданні 12.05.08р. за згодою відповідача оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь у попередніх судових засіданнях, дослідивши надані докази, господарський суд -

встановив:

Між Позивачем - Державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" (Замовник) та Відповідачем –Державним підприємством „Придніпровська залізниця” (Виконавець) було укладено договір №ЦХ-04-04505 -03 від 14.06.05р., відповідно до умов якого Замовник передає Виконавцю розмитнені шпали дерев’яні не просочені та/або некріплені виробництва Росії, Естонії, Латвії та України (далі - Лісопродукція), а Виконавець зобов’язується прийняти шпали, провести їх сортування, просочити антисептиком, закріпити металевими шпильками та відпустити Замовнику.

Відповідно до розділу 3 вказаного договору, приймання лісопродукції по кількості та якості здійснюється згідно з Інструкцією №П6 від 15.06.65р. та Інструкцією №П-7 від 25.04.66р. При цьому сторони визначили, що у випадку невідповідності продукції по кількості та якості виклик представника Замовника для участі у прийманні Вантажу обов’язковий; на отриману продукцію підписуються акти приймання-передачі: між Замовником, Виконавцем та Постачальником лісопродукції, яка підлягає просоченню. Відповідно до п. 4 Договору сторони склали та підписали специфікацію до договору.

У розділі 5 вказаного договору сторони встановили, що Замовник здійснює поставку лісопродукції на умовах СРТ –пункт призначення –Завод відповідно до правил Інкотермс (в редакції 2000 року); після проведення просочення та кріплення шпали відвантажуються згідно з рознарядкою Замовника, яка надається протягом 5 календарних днів з дати відвантаження залізничним транспортом на умовах РСА –пункт призначення –Завод, протягом 30 днів з дня надходження лісопродукції.

Пунктами 11.7-11.8 вказаного договору сторони передбачили, що термін дії договору встановлюється з моменту його підписання до 31.12.05р. –в частині виконання робіт; у випадках, не передбачених умовами договору, відносини сторін регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України та іншими нормативними актами законодавства України.

До вказаного договору сторонами було складено та підписано дві додаткові угоди –від 07.07.05р. та від 19.10.05р., а також оформлено та підписано другу редакцію специфікації №1та специфікацію №2.

10.06.05р., тобто за 3 дні до укладення вищевказаного договору, між Позивачем, Відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю „Торекс” (надалі –Третя особа-1) було оформлено та підписано акт приймання-передачі від Третьої особи-1 для Позивача та передано Відповідачу 10000 шт. шпал 2 типу дерев’яних, не просочених. Як вбачається зі змісту цього акту, він був підписаний вказаними особами без будь-яких зауважень щодо кількості та якості поставлених шпал. При цьому цей акт містить посилання на договір від 18.04.05р. №ЦХП-04-03105-04, а не на договір №ЦХ-04-04505 -03 від 14.06.05р.

Як випливає із пояснень Позивача, договір №ЦХП-04-03105-04 від 18.04.05р. було укладено між Позивачем та Третьою особою-1, тому в акті від 10.06.05р. його вказано помилково, оскільки на той час між Позивачем та Третьою особою-1 вже було укладено інший договір №ЦХП-04-03905 від 02.06.05р.

Під час укладання трьохстороннього акту від 10.06.05р. сторони фактично виконували договір від 14.06.05р., що підтверджується фактами укладення двох додаткових угод, специфікацій №№1, 2 та фактом часткового виконання зобов’язань в частині обробки 6188 шпал. Окрім того, цей договір був єдиним, укладеним між сторонами в зазначений період.

Як підтверджується матеріалами справи фактично виконавцем умов вказаного договору зі сторони Відповідача був його структурний підрозділ –Новомосковський шпалопросочувальний завод, який виконав обробку та повернув за рознарядками Позивача залізницям України лише 6188 шт. шпал.

Надходження на Новомосковський шпалопросочувальний завод зазначеної кількості шпал (10000 шт. 2 тип) від ТОВ „Торекс”, іх облік та відвантаження за рознарядками Позивача лише 6188 шт. шпал 2 типу підтверджується в матеріалах справи відповідними щоденними довідками Новомосковського шпалопросочувального заводу, підписаними директором заводу Скворцовим В.О. та в. о. директора заводу Петруніним О.М.

В подальшому Позивач двічі звертався з листами від 13.03.06р. та від 15.03.06р. до Відповідача із вимогою про відвантаження решти шпал 2 типу в кількості 3812 шт.

Як випливає зі змісту договору №ЦХП-04-04505 від 14.06.05р. в частині обробки шпал він містить умови за яких між сторонами виникли такі зобов’язання, що мають регулюватися нормами цивільного законодавства, які регулюють договір підряду.

Так, згідно ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. ст. 850, 851 Цивільного кодексу України, замовник зобов’язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. У разі невиконання замовником цього обов’язку підрядник має право вимагати відшкодування завданих збитків, включаючи додаткові витрати, викликані простоєм, перенесенням строків виконання роботи, або підвищення ціни роботи. Якщо виконання роботи за договором підряду стало неможливим внаслідок дій або недогляду замовника, підрядник має право на сплату йому встановленої ціни з урахуванням плати за виконану частину роботи, за вирахуванням сум, які підрядник одержав або міг одержати у зв’язку з невиконанням замовником договору. Підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов’язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо ухилення замовника від прийняття виконаної роботи спричинило зміну строку здачі роботи, вважається, що право власності на виготовлену (перероблену) річ перейшло до замовника у момент, коли мало відбутися її передання.

Статтею 530 ч.1 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у це строк (термін).

Згідно до приписів ст. ст. 525, 526 та ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобов’язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідач доказів передачі Позивачу після обробки та відвантаження 3812 шпал 2 типу на час розгляду справи судом не надав.

Таким чином, строк виконання зобов’язань, передбачений умовами договору від 14.06.05р. скінчився, зобов’язання по обробці та відвантаженню 3812 шт. шпал 2 типу Відповідачем не виконано.

07.04.06р. листом за вих. №ЦХП-18/1494 Позивач звернувся до Відповідача із претензією про відшкодування збитків у зв’язку з невиконанням умов договору №ЦХ-04-04505 від 14.06.05р. в частині обробки 3812 шт. шпал 2 типу, виходячи із вартості за одиницю продукції (69,54 грн. х 3812 шт.), сплаченої Третій особі-1, а всього на суму 265086,48 грн.

Отже, у зв’язку із спливом строку дії договору №ЦХ-04-04505 від 14.06.05р., Позивач відмовився від отримання від Відповідача виконання обов’язку з передачі йому після обробки зазначених шпал в натурі та вимагає стягнення спричинених збитків.

За змістом ст. ст. 224, 225, 226 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані ним збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб’єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов’язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов’язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Як вбачається із встановлених обставин, Позивач набув право власності на 10000 шт. шпал, які передав для обробки Відповідачу, але отримав від останнього лише 6188 шт., які були відвантажені за його вказівкою залізницям.

Відповідно до ст. 841 Цивільного кодексу України, підрядник зобов’язаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна.

Як вбачається із вище встановлених обставин фактично виконання підрядних робіт за договором №ЦХ-04-04505 від 14.06.05р. мав здійснювати Новомосковський шпалопросочувальний завод, який на час укладення цього договору не мав статусу юридичної особи, оскільки був структурним підрозділом ДП „Придніпровська залізниця”, тобто Відповідача.

Отже, переробка зазначених шпал мали відбуватись на території та виробництві Новомосковського шпалопросочувального заводу, який під час свого виробничого процесу здійснював їх облік, зберігання та відвантаження за вказівкою замовників.

Згідно з наказом Міністерства транспорту та зв’язку „Про виділення структурних підрозділів залізниць України” від 13.11.2006р. №1085 та наказом Державного підприємства „Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України” (надалі також –Третя особа-2) „Про створення відокремлених структурних підрозділів ДП „УПП УЗ” від 17.01.2007р. №4/06 було виділено зі складу Придніпровської залізниці відокремлений структурний підрозділ –Новомосковський шпалопросочувальний завод та приєднано його до Державного підприємства „Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України” зі створенням на базі цього майна відокремленого структурного підрозділу.

Згідно з положенням про відокремлений структурний підрозділ Державного підприємства „Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України” „Новомосковський шпалопросочувальний завод”, завод до цього часу здійснює свою діяльність без права юридичної особи, як відокремлений підрозділ саме Третьої особи-2.

Як свідчать дані розподільчого балансу станом на 01.01.2007 року, що був складений між ДП „Придніпровська залізниця” та ДП „Управління промислових підприємств Укрзалізниці” до Третьої особи-2 була передана разом із активами дебіторська та кредиторська заборгованість відокремлених структурних підрозділів, які виділялись зі складу залізниці.

Згідно ч. 4 ст. 59 Господарського кодексу України, у разі виділення одного або кількох нових суб’єктів господарювання до кожного з них переходять за розподільчим актом (балансом) у відповідних частках майнові права і обов’язки реорганізованого суб’єкта.

Таким чином, з 01.01.2007р. внаслідок вищевказаної реорганізації державних підприємств усі зобов’язання, що виникли у Відповідача за договором №ЦХ-04-04505-03 від 14.06.05р., у тому числі з повернення належного Позивачу майна, що було передано на переробку або відшкодування збитків внаслідок його втрати, перейшли до Третьої особи-2.

Будь-яких клопотань про заміну Відповідача у справі від учасників судового процесу не надходило.

За вказаних обставин під час розгляду даної справи судом Відповідач став неналежним відповідачем у справі, тому у позовних вимогах Позивача про стягнення з цієї особи грошових коштів у сумі 318103,78 грн. слід повністю відмовити, як необґрунтованих.

Судові витрати у справі, у тому числі сума 1365,00 грн. витрат Відповідача на державне мито за касаційною скаргою, покладаються на Позивача, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 43-45, 49, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Стягнути з Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України „Укрзалізничпостач” на користь Державного підприємства „Придніпровська залізниця” суму 1365 грн. витрат на державне мито за касаційною скаргою.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

І.М. Подобєд

Рішення підписано 27.05.08р.