ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.04.08 р.                     Справа № 23/28

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ”Компанія ”Агро-Союз” смт. Ювілейне

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ”Науково-виробниче об’єднання ”АПЕКС” м. Донецьк

про стягнення 105 772, 02 грн.

Суддя Забарющий М.І.

Представники сторін:

Від позивача: не з’явився

Від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Справа слухалась 20.03.2008р. В засіданні оголошувалась перерва до 27.03.2008р. В засіданні, яке відбулось 27.03.2008р., суд згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України закінчив розгляд справи і оголосив перерву для підготовки тексту рішення у справі до 03.04.2008р. (вказане зафіксовано у протоколі судового засідання).

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю ”Компанія ”Агро-Союз” смт. Ювілейне, звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю ”Науково-виробниче об’єднання ”АПЕКС” м. Донецьк, 89 027, 67 грн. інфляційних та 16 744, 5 грн. річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на:

-          перерахування ним відповідачу 173 367 грн. попередньої плати платіжним дорученням № 162 від 11.02.2005р. згідно договору поставки № 110 від 02.02.2005р.;

-          лист № 2563/03 від 21.11.2005р., адресований ним відповідачу про відмову від договору та повернення суми попередньої оплати;

-          рішення господарського суду Донецької області від 14.02.2006р. про стягнення з відповідача на користь позивача у т.ч. і 173 367 грн. попередньої плати, яка на день подання цього позову позивачу не оплачена ні добровільно, ні через державну виконавчу службу;

-          ст.ст. 525, 526 549, 625, 692 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України);

-          ст.ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Відповідач вимоги позивача не визнав, тому що: у листі позивача № 2563/03 від 21.11.2005р., адресованому відповідачу, йдеться спочатку про відмову від договору і вже як наслідок цього стягнення коштів; у рішенні суду від 14.02.2006р. по справі № 1/482 йдеться про зобов’язання відповідача щодо передачі товару, а не грошових коштів; до вступу в законну силу рішення суду від 14.02.2006р. у справі № 1/482 у нього не існувало жодного грошового зобов’язання перед позивачем; зобов’язання сплатити позивачу гроші повинно виконуватись у порядку, встановленому законом ”Про виконавче провадження” на підставі рішення суду, а не за приписами ЦК - ст.625.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

02.02.2005р. між сторонами був укладений договір № 110, згідно якому відповідач прийняв обов’язки поставити товар позивачу згідно асортименту, кількості, за ціною, вказаними у специфікації.

Пунктом 3.1 договору сторони передбачили порядок розрахунків у формі перерахування попередньої оплати на протязі 10 днів з моменту підписання специфікації, а пунктом 2.4 договору передбачили, що на протязі 15 днів після її отримання здійснюється поставка товару. Сторони підписали специфікацію на суму поставки 173 367 грн. 00 коп.

На виконання умов договору позивач платіжним дорученням № 162 від 11.02.2005р. перерахував суму попередньої оплати 173 367 грн. Передача товару повинна бути здійснена 26.02.2005р.

Листом № 10/05-9 від 24.10.2005р. відповідач повідомив позивача про неможливість виконання зобов’язання і згідно ст.ст. 612, 693 ЦК України позивач направив лист № 2563/03 від 21.11.2005р. про відмову від прийняття виконання та пропонував повернути попередню оплату.

Ці факти встановлені рішенням господарського суду Донецької області від 14.02.2006р. у справі № 1/482 і в силу норм ст.35 Господарського процесуального кодексу України доведенню не підлягають.

Оскільки передача товару повинна була бути здійснена 26.02.2005р. (п.2.4. договору), а продавець (відповідач) не надав суду доказів того, що продукція була передана позивачу у цей строк, покупець, згідно ч.2 ст. 693 ЦК України направив продавцю лист № 2563/03 від 21.11.2005р. про відмову від прийняття виконання та про повернення попередньої оплати. Таким чином, у відповідача по відношенню до позивача згідно ст.174 ГК України, ч.2 ст.693 ЦК України з грудня 2005р. виникло грошове зобов’язання щодо повернення позивачу суми попередньої оплати.

Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних. Відповідач не подав суду доказів повернення позивачу суми 173 367 грн. Тому з нього на цю суму на користь позивача стягуються інфляційні за період з грудня 2005р. по січень 2008р. в розмірі 62 533, 48 грн. (173 367 грн. х 1,3607 – 173 367 грн.) та річні за період з 25.11.2005р. по 01.02.2008р. (799 днів) на суму 11 385, 22 грн.

Частиною 2 ст.509 ЦК України встановлено, що зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Частиною 5 ст.11 ЦК України закріплено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства цивільні права та обов’язки можуть виникати з рішення суду. Позивач не навів суду таких випадків. Статтею 174 ГК України таких випадків не встановлено. Згідно ч.1 ст.230 ГК України пеня є різновидом штрафних санкцій, яку учасник господарських відносин повинен сплатити за неналежне виконання господарського зобов’язання. Тобто, пеня є видом господарських санкцій за невиконання господарського зобов’язання, а не самим зобов’язанням. Крім того, згідно ч.2 ст.550 ЦК України проценти на неустойку не нараховуються. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач безпідставно нарахував інфляційні та річні на пеню та судові витрати. Тому в решті вимог суд позивачу у позові відмовляє.

На підставі ст.ст. 20, 174, 216-218, 230, 264-267 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509, 550, 625, 693 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст.33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ”Науково-виробниче об’єднання ”АПЕКС” (м. Донецьк, вул. Набережна, 125/10, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю ”Компанія ”Агро-Союз” (смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, 1, р/р № 8001 у Дніпропетровському відділенні ЗАТ ”Альфа-Банк”, МФО 300346, ) - 62 533 грн. 48 коп. інфляційних, 11 385 грн. 22 коп. річних, 739 грн. 19 коп. витрат на сплату держмита та 82 грн. 46 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У решті вимог позивачу у позові відмовити.

Суддя Забарющий М.І.