ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2008 р.

№ 17/119-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого

Овечкіна В.Е.,

суддів

Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

за участю представників сторін:

позивачів

- Хімчак Ю.М.,

відповідача

прокуратури

- Бруньов В.Н., Кабанов В.А., Подопригалов О.В.,

- не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

ВАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту"

на постанову

від 12.12.2007 Харківського апеляційного господарського суду

у справі

№17/119-07

за позовом

Сумського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв'язку України в особі

ВАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в особі Сумської філії

до

ТОВ "ВКП "Спектр-СІП"

про

визнання права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Сумської області від 29.05.2007 (судді: Гудим В.Д., Лиховид Б.І., Коваленко О.В..) позов задоволено –визнано за Сумською філією ВАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" право власності на залізничні колії, стрілочні переводи, залізничні під'їзні колії, цехи ремонту та тупики згідно з переліком, зазначеним в резолютивній частині рішення.

Рішення мотивоване обставинами недоведеності відчуження спірного нерухомого майна на користь відповідача та відсутності його вибуття з державної власності.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2007 (судді: Лакіза В.В., Слюсарєва Л.В., Шепітько І.І.) рішення скасовано, в позові відмовлено з посиланням на відсутність вибуття спірного нерухомого майна з державної власності та недоведеність його набуття у власність ВАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в особі Сумської філії в процесі корпоратизації державного підприємства "Сумське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" та в процесі реорганізації державного підприємства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту".

ВАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в поданій касаційній скарзі просить та постанову скасувати, первісне рішення залишити без змін, посилаючись на порушення апеляційним судом ст.ст.16,392 ЦК України та ст.ст.34,101 ГПК України. Зокрема, скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції не визнав право державної власності на спірне майно за ВАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в особі Сумської філії, але одночасно і не підтвердив законності права власності за відповідачем. Списання спірного майна та його подальший продаж є незаконним, здійсненим без погодження у встановленому порядку з Укрзалізницею та Мінтрансом, що є підставою для визнання актів списання та договору стосовно відчуження спірного майна недійсними на підставі ст.48 ЦК УРСР.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності їх юридичної оцінки судом апеляційної інстанції та заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників сторін, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана постанова –залишенню без змін з наступних підстав.

Скасовуючи первісне рішення про задоволення позову та приймаючи нове рішення про відмову в позові апеляційний господарський суд виходив з того, що:

Декретом Кабінету Міністрів України від 15.12.1992 року "Про управління майном, що є у загальнодержавній власності" (який був чинним на момент списання спірних колій та втратив чинність з 21.09.2006 року) на міністерства та інші підвідомчі Кабінету Міністрів України органи державної виконавчої влади було покладено здійснення функцій щодо управління майном, що є у загальнодержавній власності.

Згідно з цим Декретом міністерства та інші підвідомчі Кабінету Міністрів України органи державної виконавчої влади відповідно до покладених на них повноважень, зокрема, приймали рішення про створення, реорганізацію, ліквідацію підприємств, установ і організацій, заснованих на загальнодержавній власності; затверджували статути (положення) підприємств; здійснювали контроль за ефективністю використання і збереження закріпленого за підприємствами державного майна.

Відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 30.10.2001 року №742 «Про перетворення Сумського міжгалузевого підприємства промислового залізничного транспорту у відкрите акціонерне товариство»(а.с.44, том 5) Сумське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту було перетворене у відкрите акціонерне товариство «Сумське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту».

Як вбачається з додатку до наказу Міністерства транспорту України від 30.10.2001 року №742 (а.с.46-47, том 5), а саме акту передачі нерухомого майна у власність відкритому акціонерному товариству «Сумське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», Міністерство транспорту України передало у власність ВАТ «Сумське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»нерухоме майно. Майно, зазначене в позовній заяві та в уточненнях до неї, у вказаному акті не значиться.

Відповідно до статуту ВАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»від 31.07.2006 року №806 товариство є правонаступником усіх прав та обов'язків державного підприємства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»з його філіями та відкритих акціонерних товариств з їх філіями, реорганізованих згідно наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.04.2006 року №396 у відособлені структурні підрозділи (філії) шляхом приєднання до товариства, в тому числі і ВАТ «Сумське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»- 40022, м.Суми, пров. 3-й Заводський, 8.

ДП "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" було перетворене у відкрите акціонерне товариство шляхом корпоратизації за наказом Міністерства транспорту України від 30.10.2001 року №746. Таким чином, на момент списання основних засобів (спірних колій та стрілочних переводів) у 1999 році, промислові підприємства залізничного транспорту мали загальнодержавну форму власності на майно.

Відповідно до Статуту ВАТ «Київ - Дніпровське МППЗТ»товариство засноване Міністерством транспорту та зв'язку України шляхом перетворення державного підприємства у відкрите акціонерне товариство в результаті корпоратизації.

Товариство є власником майна, переданого йому засновником у власність. Засновником та єдиним акціонером товариства є держава в особі Міністерства транспорту та зв'язку України, що є правонаступником Міністерства транспорту України.

Таким чином, апеляційна інстанція встановила, що ВАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" не надало суду доказів про передачу йому у власність державного майна, зазначеного в позові, тобто майна, на яке позивач просив визнати за собою право власності.

Крім того, в доповненнях до апеляційної скарги відповідач зазначав, що колії №№3,4,9 (до ПКЗ від СП № 264), 13,16,19,23,33; залізничні колії «теплових мереж»від воріт на територій підприємства та стрілкові переводи №№ 156, 180, 176, 182,184,186,178,172,246,280,282,284,228,238,334; колії №№ 17,31,34 другого маневрового району та колії №№ 1,13,31,32 - третього маневрового району - це об'єкти, які ніколи не перебували на балансі відповідача, а є майном позивача, до якого відповідач не має відношення.

Статтею 362 Цивільного кодексу України встановлено, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави України право власності здійснюють відповідно органи державної влади.

Щодо списання спірних колій та стрілочних переводів у квітні-травні 1999 та у 2000 роках апеляційний суд зазначив наступне.

Українське об'єднання державних міжгалузевих підприємств промислового залізничного транспорту "Укрпромзалізтранс", до складу якого входили Сумське та Київ-Дніпровське міжгалузеві підприємства промислового залізничного транспорту, було створене наказом Міністерства транспорту України від 05.08.1994 року №423 та віднесено до сфери управління Міністерства транспорту України та включено до складу Державної адміністрації залізничного транспорту України.

Статут Українського об'єднання державних міжгалузевих підприємств промислового залізничного транспорту "Укрпромзалізтранс" (том 5, а.с.109-118), затверджений Міністерством транспорту України 10.08.1994 року, погоджений з Міністерством економіки, Антимонопольним комітетом України та зареєстрований Радянською районною державною адміністрацією міста Києва, закріплював, що об'єднання засноване на державній власності, належить до сфери управління Міністерства транспорту України, входить до складу Державної адміністрації залізничного транспорту "Укрзалізниця".

Відповідно до п.п.1,4 Положення про порядок відчуження засобів виробництва, що є державною власністю, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 07.08.1995 року №1020, дія цього Положення поширюється на окремі інвентарні об'єкти (групу інвентарних об'єктів), які є засобами виробництва і віднесені до основних фондів. Списання основних фондів здійснюється з дозволу Фонду державного майна України, його регіональних відділень стосовно підприємств змішаної форми власності (в частині основних фондів державної власності), а для державних підприємств - з дозволу міністерств та відомств тільки у випадках неповного зносу основних фондів або прискореної амортизації.

Пункт 4 Інструкції про відчуження державного майна підприємств, що знаходяться у сфері управління Міністерства транспорту (затверджена наказом Міністерства транспорту від 08.04.1998р. №116) визначає порядок відчуження (продаж, списання, передача з балансу на баланс тощо) державного майна підприємств, що знаходяться у сфері управління Міністерства транспорту. Списання основних фондів підприємств у випадку їх повного зносу здійснюється безпосередньо підприємствами, а у разі неповного зносу або прискореної амортизації лише з дозволу відповідного державного департаменту, адміністрації, Укравтодору або Держгідрографії при їх балансовій вартості до 100 тис. грн., Міністерства транспорту при балансовій вартості основних фондів понад 100 тис. грн. Дозвіл на продаж основних виробничих фондів балансовою вартістю до суми, еквівалентної 100 розмірам неоподатковуваного мінімуму доходів на місяць, діючого на момент продажу, надається безпосередньо відповідним державним департаментом, адміністрацією, Укравтодором або Держгідрографією.

Враховуючи вищезазначене, апеляційна інстанція дійшла висновку про відсутність належних дозволів та документів, необхідних для списання основних

фондів, що належать до державної власності, відсутні дозволи Укрзалізниці як на

реконструкцію чи демонтаж, так і на будівництво під'їзних колій, в зв'язку з чим

посилання відповідача щодо створення ним залізничних під'їзних колій №№21, 18, 14, 15; стрілочних переводів №№42, 102, 158, 160, 162, 164, 166, 174, 144, 4,

108, 6, 146, 150, 8, 118, 122, 124, 126, 130, 132, 136, 138, 140, 142; колії №9 (колії комбінату хлібопродуктів, визнано необґрунтованим, оскільки вказане майно не вибуло в установленому порядку з державної власності.

В запереченнях на апеляційну скаргу Міністерство транспорту та зв'язку України просило визнати право державної власності на майно, зазначене позивачем в позові, однак враховуючи, що відповідно до ч.3 статті 101 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а прокурор просив визнати не право державної власності, а право власності саме за ВАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»в особі Сумської філії, апеляційний суд визнав позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, а рішення господарського суду Сумської області від 29.05.2007 року по справі №17/119-07 таким, що підлягає скасуванню.

Колегія погоджується з висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до ст.146 ГК України та ст.345 ЦК України державне чи комунальне майно може бути відчужено на користь громадян чи недержавних юридичних осіб і приватизовано цими особами відповідно до закону.

Згідно з ч.5 ст.5 Закону України "Про залізничний транспорт" приватизація цілісних майнових комплексів, підприємств і структурних підрозділів, не пов'язаних з діяльністю залізниць, окремих інвентарних об'єктів та об'єктів незавершеного будівництва, що належать залізницям та підприємствам залізничного транспорту загального користування, здійснюється за погодженням з Міністерством транспорту України та Укрзалізницею відповідно до чинного законодавства України з питань приватизації.

З матеріалів справи не вбачається та судами не встановлено знаходження спірного нерухомого майна протягом 1999-2007рр. в процесі приватизації чи в користуванні відповідача на умовах оренди з правом викупу.

Разом з тим, в матеріалах справи також відсутні правовстановлюючі документи (договір купівлі-продажу державного майна, договір оренди з правом викупу, акт передачі спірного майна в якості внеску до статутного фонду ВАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» тощо), які б підтверджували право власності ВАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»в особі Сумської філії на спірне майно.

В зв’язку з цим помилковими є посилання скаржника в обгрунтування своїх заперечень на невизнання судом апеляційної інстанції права державної власності на спірне майно за ВАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в особі Сумської філії, та одночасне непідтвердження законності права власності за відповідачем, оскільки такі твердження по суті грунтуються на безпідставному ототожненні позивачем цивільно-правових інститутів права державної власності на спірне майно та права власності акціонерного товариства на це ж майно.

Адже, відповідно до ст.20 Закону України "Про власність", чинного на момент пред'явлення позову та прийняття рішення від 29.05.2007 судом першої інстанції, акціонерні товариства вважалися суб'єктами права колективної власності незалежно від форми власності майна, внесеного засновником (засновниками) до статутного фонду такого товариства. При цьому апеляційна інстанція чітко розмежувала фактично заявлені прокурором позовні вимоги про визнання саме за ВАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в особі Сумської філії права власності на спірне майно та вимоги про визнання за державою Україна права власності на спірне майно, запізніло викладені Міністерством транспорту та зв'язку України в запереченнях на апеляційну скаргу, правомірно зазначивши про те, що відповідно до ч.3 ст.101 ГПК України останні вимоги не приймаються і не розглядаються в апеляційній інстанції як такі, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції також враховано той факт, що спірне майно не входить до переліку нерухомого майна, вміщеного в акті передачі нерухомого майна у власність відкритому акціонерному товариству «Сумське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»(а.с.46-47, том 5), який є додатком до наказу Міністерства транспорту України від 30.10.2001 року №742 «Про перетворення Сумського міжгалузевого підприємства промислового залізничного транспорту у відкрите акціонерне товариство», що свідчить про відсутність внесення спірного майна засновником (Міністерством транспорту України) до статутного фонду відкритого акціонерного товариства «Сумське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»та обумовлену цим відсутність набуття його у власність вказаним товариством в процесі корпоратизації державного підприємства "Сумське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту". З цих же підстав апеляційний суд обгрунтовано дійшов висновку про недоведеність набуття позивачем права власності на спірне нерухоме майно внаслідок подальшої реорганізації ВАТ «Сумське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»шляхом приєднання на правах відособленого структурного підрозділу (філії) до ВАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в квітні-липні 2006 року, оскільки правопопередник позивача у встановленому порядку не набув право власності на державне майно.

Касаційна інстанція погоджується з висновками судів попередніх інстанцій та доводами скаржника про те, листи Українського об'єднання державних міжгалузевих підприємств промислового залізничного транспорту "Укрпромзалізтранс" від 05.04.99 №231/13, від 12.05.99 №302/13, від 18.05.99 №312/13 та від 17.09.2000 №899/13, в яких об'єднання не заперечує проти списання спірних колій та стрілочних переводів, не породжують юридичних наслідків до спірних правовідносин та не можуть бути підставою для правомірного набуття спірного майна відповідачем, оскільки вказані листи не є дозволами та погодженнями компетентних державних органів в розумінні п.4 чинних на той час Положення про порядок відчуження засобів виробництва, що є державною власністю, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 07.08.1995 року №1020, п.29 Положенням про порядок відчуження засобів виробництва, що є державною власністю, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 30.07.1999 року №1477, та п.4 Інструкції про відчуження державного майна підприємств, що знаходяться у сфері управління Міністерства транспорту (затверджена наказом Міністерства транспорту від 08.04.1998р. №116).

Окрім того, відповідно до ст.5 Декрету КМ України “Про управління майном, що є у загальнодержавній власності” від 15.12.92 №8-92, чинного на момент списання спірних колій в 1999р. (втратив чинність з 21.09.2006 року) заборонено підприємствам, що є у загальнодержавній власності, безоплатно передавати закріплене за ними майно іншим підприємствам, організаціям і установам, а також громадянам.

Разом з тим, колегія не може прийняти до уваги порушені скаржником питання щодо незаконності відповідних актів списання основних засобів і договору стосовно відчуження спірного майна та необхідності визнання їх недійсними, оскільки вказані доводи скаржника виходять за рамки предмета даного спору та можуть бути лише предметом іншого позовного провадження.

Отже, судом апеляційної інстанції на підставі ретельної правової оцінки наявних у справі Статуту ВАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» (в редакції від 31.07.2006 року №806), наказу Міністерства транспорту України від 30.10.2001 року №742 «Про перетворення Сумського міжгалузевого підприємства промислового залізничного транспорту у відкрите акціонерне товариство», наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.04.2006 року №396, акту передачі нерухомого майна у власність відкритому акціонерному товариству «Сумське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»(додатку до наказу Міністерства транспорту України від 30.10.2001 року №742), листів Українського об'єднання державних міжгалузевих підприємств промислового залізничного транспорту "Укрпромзалізтранс" від 05.04.99 №231/13, від 12.05.99 №302/13, від 18.05.99 №312/13, від 17.09.2000 №899/13 та інших доказів по справі в їх сукупності з достовірністю встановлено, а скаржником не заперечується факт відсутності вибуття спірного нерухомого майна з державної власності у встановленому порядку та обумовленої цим відсутності набуття цього майна у власність як ВАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту", так і відповідачем (ТОВ "ВКП "Спектр-СІП").

Колегія також враховує, що помилкові посилання апеляційного суду на невідповідність обраного позивачем способу захисту цивільних прав не призвели до прийняття судом неправильної по суті постанови.

Зважаючи на вищенаведене, касаційна інстанція не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115, 1117–11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2007 у справі №17/119-07 залишити без змін, а касаційну скаргу ВАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" –без задоволення.

Головуючий, суддя                                                    В.Овечкін

Судді:                                                                                           Є.Чернов

В.Цвігун