ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2008 р.
Справа № 50/16-08

вх.
№ 766/2-50

Суддя
господарського суду Усатий В.О.

при секретарі
судового засідання Мазуренко А.О.

за участю
представників сторін:

позивача -
Зуєв О.М., дов. №5 від 02.01.2007 р.,
відповідача - ОСОБА_1, ФОП

розглянувши
справу за позовом Харківське міжрайонне управління водного господарства, п.
Безлюдівка

до  ФОП ОСОБА_1, с. Пісочин

про
повернення в натурі

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся
до суду з позовом, в якому просить зобов"язати відповідача повернути в
натурі  сталеві труби  діаметром 1020 мм в кількості 100 погонних
метрів та сталеві труби діаметром 820 мм в кількості 500 погонних метрів, які
були передані  останньому на зберігання
відповідно до договору  №3 від 22.03.2007
р. загальною вартістю 72684,24 грн. або у випадку їх втрати (недостачі)  стягнути з відповідача їх вартість.

В судове
засідання, яке відбулося 03.03.2008 р. відповідач не з"явився,  відзиву на позов та документів в його
обгрунтування  не представив.

Враховуючи
нез"явлення  відповідача та
ненадання витребуваних документів, суд
відклав розгляд справи на 17.03.2008 р.

В призначене
судове засідання відповідач з"явився та зазначив, що  позов визнає в повному обсязі, однак  повернути труби не має можливості у
зв"язку з їх відсутністю, тому
згодний  оплатити їх  вартість в сумі 72684,24 грн.

Заслухавши в
судовому засіданні 19.03.2008 р. представників сторін, дослідивши надані
документи, суд встановив наступне.

22.03.2007
р.  сторони уклади договір зберігання №3,
(далі - Договір) відповідно умов якого позивач передав, а відповідач отримав на
відповідальне зберігання сталеві труби
діаметром  1020 мм в  кількості 100 погонних   метрів
та   сталеві труби діаметром 820
мм в кількості 500 погонних метрів (далі - Труби)  загальною вартістю 72684,24 грн. згідно акту
опису та попередньої оцінки прийнятого на зберігання по Договору строком до
31.12.2007 р..

Відповідно до
п.1.3 Договору, право власності на майно до зберігача (відповідача) не
переходить, воно не може бути застосовано у господарському  обороті зберігача або не може бути передано
третім особам.

Згідно п.2.1.3
Договору, відповідач зобов"язаний
забезпечити повну охорону, а після закінчення зберігання повернути позивачу
теж саме майно.

Відповідно до
п.2.1.8, відповідач зобов"язаний повернути
майно позивачу  повністю або
частково по першій вимозі останнього не пізніше 3-х календарних днів від дня
отримання такої вимоги.

Як свідчать
матеріла справи, позивач передав, а відповідач отримав Труби, що
підтверджується  накладною № 465 від
25.10.2007 р. та довіреністю серії ЯКТ № 843180 від 25.10.2007 р..

01.11.2007 р.
позивач направив відповідачу вимогу № 909 про
повернення Труб, яку відповідач отримав 01.11.2007 р.

Однак  вимога позивача залишилася без відповіді та
відповідач свої зобов"язання щодо повернення Труб не виконав, що
підтверджено останнім в судовому засіданні.

Відповідно до
статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним
чином  відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 936
ЦК України,  за    договором
зберігання   одна   сторона
(зберігач)  зобов'язується
зберігати річ,  яка  передана
їй  другою  стороною (поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до
ст.938 ЦК України, зберігач
зобов'язаний  зберігати  річ
протягом   строку,  встановленого у договорі зберігання.

Згідно ст. 942
ЦК України, зберігач зобов'язаний вживати усіх
заходів,  встановлених
договором,  законом,  іншими актами цивільного законодавства,  для
забезпечення схоронності речі.

Відповідно до
ст. 943 ЦК України, зберігач
зобов'язаний   виконувати   свої
обов'язки  за  договором зберігання особисто.

Згідно  ст. 944 ЦК України, зберігач не має права без
згоди поклажодавця користуватися
річчю,  переданою йому на
зберігання,  а  також
передавати  її  у
користування іншій особі.

Згідно ст. 949
ЦК України, зберігач  зобов'язаний  повернути поклажодавцеві річ,  яка була передана на зберігання, або
відповідну кількість речей такого  самого
роду та такої самої якості.  Річ має бути
повернена  поклажодавцю  в
такому  стані,  в якому
вона  була  прийнята на зберігання,  з урахуванням зміни її  природних властивостей.

Відповідно до
ст. 953 ЦК України, зберігач  зобов'язаний  на
першу   вимогу   поклажодавця
повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Відповідно до
ст. 950 ЦК України, за  втрату  (нестачу)
або пошкодження речі,  прийнятої
на  зберігання, зберігач відповідає на
загальних підставах. Професійний зберігач відповідає за  втрату
(нестачу)  або  пошкодження
речі,  якщо  не
доведе,  що  це
сталося  внаслідок непереборної
сили,  або  через
такі  властивості  речі,
про  які  зберігач,
приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або  внаслідок умислу чи грубої необережності
поклажодавця.

Відповідно до
ч.1 ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин,  який порушив господарське  зобов'язання
або установлені вимоги щодо здійснення господарської  діяльності,
повинен відшкодувати  завдані  цим
збитки  суб'єкту,  права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до
ч.5 ст.226 ГК України,   у  разі
невиконання   зобов'язання   про
передачу   їй  індивідуально   визначеної
речі   (речей,   визначених
родовими ознаками) управнена сторона має
право  вимагати  відібрання
цієї  речі  (речей)
у  зобов'язаної  сторони або вимагати відшкодування  останньою збитків.

Відповідно
до  п.1.ч.1 ст.22 ЦК України, збитками
є  втрати,  яких
особа  зазнала  у
зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі,  а також
витрати,  які особа зробила або
мусить  зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки.

Згідно п.3 ч.1
цієї статті,  збитки  відшкодовуються  у повному обсязі,  якщо договором  або законом не передбачено відшкодування
у  меншому  або
більшому  розмірі.

Згідно  ст. 951 ЦК України, збитки,  завдані
поклажодавцеві  втратою  (нестачею)
або  пошкодженням речі,
відшкодовуються зберігачем:  у разі
втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості.

Таким чином, враховуючи,  що
відповідачем   не заперечується
відстутність  у нього Труб, переданих
позивачем на зберігання та ним не надано
доказів їх втрати з причин, які сталися не з його умислу чи
необережності, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими у зв"язку з чим
вважає за можливе стягнути з відповідача збиткі
в розмірі вартості Труб в сумі
72684,24 грн.,  завдані  позивачу
їх втратою.

Відповідно до
статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі
726,84 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача.

На підставі
викладеного та керуючись  ст.ст. 936,
938, 942, 943, 944, 949, 950, 951, 953 ЦК України,  ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43,44, 47-49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути з
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на
користь Харківського міжрайонного управління водного господарства (код
01033674, Харківська область, Харківський район, сел.Безлюдівка,
вул.Чайковського, 210-А, р/р № 0347 в ГУДКУ Харківської області, МФО
851011) - 72684 грн. 24 коп. збитків, 726 грн. 84 коп. держмита та 118 грн. 00
коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ
після набрання рішенням законної сили.

Суддя
Усатий В.О.