ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.06.08 р.                     Справа № 39/131пн

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Морщагіной Н.С.

при секретарі судового засідання Волобуєвій А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом: Закритого акціонерного товариства “Мініметалургійний завод “Істіл (Україна)” м. Донецьк

До відповідача: Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації м. Донецька” м. Донецьк

про: визнання права власності

За участю представників сторін:

від позивача: Мельник Н.В. – за довіреністю, Козирь О.Б. – за довіреністю;

від відповідача: Кочеткова В.В. – за довіреністю;

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Закрите акціонерне товариство “Мініметалургійний завод “Істіл (Україна)” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації м. Донецька” м. Донецьк, про визнання права власності на будівлю майстерень літ. Э14-1 загальною площею 69,8 кв.м. за адресою: м.Донецьк, вул.І.Ткаченка, 122.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на технічний паспорт КП “Бюро технічної інвентаризації м. Донецька” від27.05.2008 р., акт приймання-передачі від 31.12.2000 р., додаток № 1 до акту приймання-передачі, договір оренди земельних ділянок № 501967 від 15.02.2005 р., рішення виконавчого комітету Донецької міської ради № 679/34 від 22.12.2004 р., акт прийому-передачі від 15.02.2005 р.

Відповідач надав відзив на позов, проти позовних вимог заперечив, посилався на відсутність у позивача правоустановчих документів на спірний об’єкт.

В судовому засіданні представником позивача надане клопотання про віднесення судових витрат на його рахунок.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд встановив.

30.12.2000 р., в порядку визначеному ст.ст. 430-434 ЦК УРСР, на підставі договору № /2448 від 30.07.1999 р., додаткової угоди № 12 та акту приймання-передачі від 30.12.2000 р. Закритим акціонерним товариством “ІСТІЛ-ДМЗ” (правонаступником якого є позивач) в якості внеску до спільної діяльності отримано від ВАТ “ДМЗ” основні засоби, обладнання в зоні монтажу та об’єктів незавершеного капітального будівництва.

Перелік основних засобів, що передані позивачеві згідно вказаного акту приймання-передачі визначено додатком № 1 до акту, що є його невід’ємною частиною.

Згідно рядку 109 Переліку позивачеві, у тому числі, передані майстерні електросталеливарного цеху інв. № 1000718.

27.05.2008 р. в порядку Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” та Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об’єктів нерухомого майна, комунальним підприємством „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька” здійснено технічну інвентаризацію та виготовлено технічний паспорт на будівлю майстерень літ. Э14-1 загальною площею 69,8 кв.м. за адресою: м.Донецьк, вул.І.Ткаченка, 122.

Таким чином, виходячи зі змісту норм статті 12 Закону України „Про господарські товариства”, ст. ст. 128, 430-434 ЦК УРСР – позивач є добросовісним набувачем та власником спірного майна, отриманого на підставах, що визначені договором, та не суперечать закону.

Крім того, в порядку передбаченому Закону України “Про оренду землі”, Земельного кодексу України, позивач, за договором оренди земельної ділянки №501967 від 15.02.2005 р. набув у платне строкове користування дев’ятнадцять земельних ділянок, несільськогосподарського призначення, загальною площею 522481 кв.м., що розташовані у Ленінському районі м. Донецька по вул. І.Ткаченка, 122.

Земельні ділянки передані позивачеві в оренду для експлуатації існуючих будівель та споруд копрового, обжимного та електросталеливарного цехів.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації м. Донецька” м. Донецьк, про визнання права власності на будівлю майстерень літ. Э14-1 загальною площею 69,8 кв.м. за адресою: м.Донецьк, вул.І.Ткаченка, 122, мотивуючи позовні вимоги відмовою КП “Бюро технічної інвентаризації м. Донецька” від здійснення державної реєстрації прав на спірне нерухоме майно за ЗАТ “Мініметалургійний завод “Істіл (Україна)”.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписом ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

За своїм загальноправовим змістом, вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на будівлю майстерень літ. Э14-1 загальною площею 69,8 кв.м. за адресою: м.Донецьк, вул.І.Ткаченка, 122 – є засобом захисту цивільного права у вигляді визнання права, передбаченого ст.ст. 16, 392 ЦК України, 20 ГК України.

У відповідності до статті 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, якщо інше прямо не випливає із закону або не встановлене судом. Позивач може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. За нормами статті 392 ЦК України, власник наділений правом захисту права власності в суді у разі невизнання або оспорювання іншими особами такого права власності.

Таким чином, враховуючи, що відповідач, згідно правової позиції оспорює та не визнає право власності позивача на означені будівлі, суд доходить висновку, що позивач правомірно звернувся до суду з відповідним позовом.

З огляду на наведене, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази неправомірності набуття позивачем права власності на спірне майно, позовні вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на будівлю майстерень літ. Э14-1 загальною площею 69,8 кв.м. за адресою: м.Донецьк, вул.І.Ткаченка, 122, підлягають задоволенню.

Судові витрати за клопотанням позивача покладаються на нього.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 328, 376 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 41, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства “Мініметалургійний завод “Істіл (Україна)” м. Донецьк - задовольнити.

Визнати за Закритим акціонерним товариством “Мініметалургійний завод “Істіл (Україна)” м. Донецьк право власності на будівлю майстерень літ. Э14-1 загальною площею 69,8 кв.м. за адресою: м.Донецьк, вул.І.Ткаченка, 122.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя