ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2008 р.

15:15

Справа № 12/06/08

м.Миколаїв

за позовом

Управління ПФУ в Ленінському р-ні м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 17

до відповідача

Відділення виконавчої дирекції ФСС від нещасних випадків на виробниц-тві та професійних захворювань України в Ленінському р-ні м. Миколає-ва, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 167.

про

зобов’язання прийняти до відшкодування та включити в акт звірки суму допомоги на поховання та суму з виплати та доставки пенсії.

Суддя                                                                                                     Семенов А.К.

Секретар                                                                                                    Семенов А.А.

Представники:

Від позивача

Апуневич Н.Ю., дов. № 31902/07 від 04.12.06 року.

Від відповідача

Сало П.І., дов. № 1 від 08.01.08 року.

Суть спору: зобов’язання прийняти до відшкодування та включити в акт звірки суму допомоги на поховання в розмірі 1300 грн. 00 коп. та суму з виплати та доставки пенсії в розмірі 10 грн. 31 коп.

Заявою № 5147/07 від 04.03.08 року позивач зменшив розмір позовних вимог і просить зобов’язати відповідача прийняти до відшкодування та включити в акт щомісячної звірки суму витрат виплаченої допомоги на поховання померлих Фоміна Анатолія Васильовича в розмірі 300 грн. 00 коп. Калістерова Валентина Віталійовича в розмірі 400 грн. 00 коп., Найдьонова Ігоря Миколайовича в розмірі 300 грн. 00 коп. та суму витрат з виплати та доставки пенсії в розмірі 07 грн. 94 коп.

Відповідач свого представника у судове засідання направив, проти позову заперечує.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд –

встановив:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про зобов’язання відповідача прийняти до відшкодування та включити в акт щомісячної звірки суму витрат виплаченої допомоги на поховання померлих Фоміна Анатолія Васильовича в розмірі 300 грн. 00 коп. Калістерова Валентина Віталійовича в розмірі 400 грн. 00 коп., Найдьонова Ігоря Миколайовича в розмірі 300 грн. 00 коп. та суму витрат з виплати та доставки пенсії в розмірі 07 грн. 94 коп., обгрунтовуючі свої вимоги посиланням на підпункти “а”, “в”, “г”, статті 26, статей 37-38, 91-92 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, пункт 5 статті 24 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, пункт 5 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності Пенсійному Фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідач позов не визнає з тих підстав, що відповідно пунктам 8 та 9 статті 34 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, відповідні витрати на поховання він здійснює на підставі Постанови Кабінету Міністрів України “Про затвердження порядку проведення витрат на поховання в разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання” від 11 липня 2001 року № 826 та постанови Правління Фонду від 06.03.2006 року № 13, якими передбачено витрати на поховання лише у разі смерті потерпілого , що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання .

У відповідності зі статтею 21 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” відповідач зобов’язаний у разі настання страхового випадку у встановленому законодавством порядку(в тому числі) виплачувати пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, організувати поховання померлого, відшкодувати вартість пов'язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов;

Пункт 5 статті 24 вказаного закону зобов’язує відповідача співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заході

У відповідності з пунктом 4 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Разом з тим, частина 8 статті 34 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” покладає на відповідача обов’язок нести витрати на поховання лише у випадку смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, який затверджений постановою вказаного органу 11.07.2001 року № 826.

Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що витрати на поховання провадяться відповідачем лише у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Позивачем, не надано жодних доказів, що смерть Фоміна Анатолія Васильовича, Калістерова Валентина Віталійовича, Найдьонова Ігоря Миколайовича пов’язана з нещасним випадком на виробництві чи професійним захворюванням.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 71, 94, 161-163 КАС України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          В позові відмовити.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановлюється ухвала.

Суддя

А.К.Семенов