СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

20 березня 2008 року

Справа № 2-22/5269-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Волкова К.В.,

суддів                                                                      Щепанської О.А.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Дікан Л.І.

за участю представників сторін:

позивача: Теплицький Максим Ілліч, довіреність №б/н від 20.10.07;

відповідача: Нечитайло Анатолій Васильович, довіреність №1 від 06.05.06;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Яковлєв С.В.) від 01.02.2008 у справі № 2-22/5269-2007А

за позовом агропромислового товариства з обмеженою відповідальністю "Кольбер-Агро" (вул. Островського, 25,Красногвардійське,97000); (95000, м. Сімферополь, вул. Барикадна, 70)

до          Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі Автономної Республіки Крим (вул. Комсомольська, 4, Красногвардійське, 97000)

про визнання частково недійсним акту перевірки

ВСТАНОВИВ:

Агропромислове товариство з обмеженою відповідальністю "Кольбер-Агро" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про визнання незаконним та скасування пункту 6 та пункту 10 акту перевірки Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі Автономної Республіки Крим №466/23-1/31091323 від 31.03.2007 року.

Уточненням від 13.04.2007 року позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати протиправними дії Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі Автономної Республіки Крим, а також визнати нечинними податкові повідомлення-рішення від 10.04.2007 року №/0 та №/0.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Яковлєв С.В.) від 01.02.2008 у справі № 2-22/5269-2007А позов задоволено частково. Визнано нечинними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі Автономної Республіки Крим від 10.04.2007 року №/0 та №/0. В решті у позові відмовлено.

У частині задоволення позовних вимог постанова суду першої інстанції мотивована тим, що податковим органом не було доведено порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Не погодившись з цим судовим актом, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час вирішення спору були порушені вимоги норм матеріального та процесуального права.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Сотула В.В. від 18.03.2008 року у складі колегії було замінено суддів Голика В.С. та Борисову Ю.В. на суддів Волкова К.В. та Щепанську О.А. Головуючим у справі призначено суддю Волкова К.В.

У судовому засіданні 18.03.2008 року представник податкової інспекції підтримав вимоги апеляційної скарги, представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив залишити без змін постанову суду першої інстанції.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 20.03.2008 року.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Державною податковою інспекцією в Красногвардійському районі Автономної Республіки Крим у період з 12.03.2007 року до 23.03.2007 року було проведено виїзну планову документальну перевірку агропромислового товариства з обмеженою відповідальністю "Кольбер-Агро" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2005 року по 31.12.2006 року, за результатами якої 30.03.2007 року складений Акт №466/23-1/31091323.

У зазначеному акті відповідачем зроблений висновок про порушення позивачем вимог, зокрема, статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про акцизний збір", пункту 6.8 Положення про порядок нарахування, термінів сплати і подання акцизного збору, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 19.03.2001 року №111, пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.08.2002 року № 1266 „Про затвердження Порядку визначення виробників і покупців спирту та здійснення контролю за його обігом”.

На підставі вказаного акту податковою інспекцією 10.04.2007 року прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, відповідно до якого за порушення статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про акцизний збір” та пункту 6.8 Положення про порядок нарахування, термінів сплати і подання акцизного збору, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 19.03.2001 року №111, позивач мав сплатити 306100,32 грн., з яких 208883,06 грн. - за основним платежем та 97217,26 грн. - штрафних (фінансових) санкцій.

Крім того на підставі акту перевірки №466/23-1/31091323 відповідач 10.04.2007 року прийняв податкове повідомлення-рішення №/0, згідно якому за порушення пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.08.2002 року № 1266 „Про затвердження Порядку визначення виробників і покупців спирту та здійснення контролю за його обігом” позивач мав сплатити штрафні санкції у сумі 223803,30 грн.

Оскільки відповідачем в апеляційній скарзі наведені доводи щодо необґрунтованості постанови суду першої інстанції лише у частині задоволення позовних вимог, тому судова колегія відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за доцільне переглянути постанову суду у зазначеній частині.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Відповідно до статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України "Про акцизний збір" акцизний збір - це непрямий податок на окремі товари (продукцію), визначені законом як підакцизні, який включається до ціни цих товарів (продукції).

Стаття 2 зазначеного Декрету визначає, що платником акцизного збору є, зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності - виробники підакцизних товарів на митній території України.

Об'єктом оподаткування згідно пункту а) статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про акцизний збір" є обороти з реалізації виготовлених в Україні підакцизних товарів .

Особливості нарахування та сплати акцизного збору, що справляється з виготовлених українськими виробниками та ввезених на територію України алкогольних напоїв та тютюнових виробів , визначені в Законі України "Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби".

У статті 3 зазначеного закону визначено, що об'єкти оподаткування визначаються відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України, при цьому не підлягають оподаткуванню, зокрема, вартість та обсяги імпортованої чи обороти з реалізації(передачі) української сировини, що ввозиться або використовується для виробництва підакцизних товарів ( підпункт «в»пункту 2 статті 3 Закону).

Наказом Державної податкової адміністрації України №111 від 19.03.2001 року затверджено Положення про порядок нарахування, терміни сплати і подання розрахунку акцизного збору (далі Положення №111), який зареєстрований в Мінюсті України 02.04.2001 року за № 295/5486 .

У зазначеному положенні визначений порядок нарахування та сплати акцизного збору, рахування та сплати акцизного збору платниками акцизного збору, терміни сплати і подання розрахунку акцизного збору.

Відповідно до пункту 6.1., пункту 6.2. Положення №111 суми акцизного збору, що підлягають сплаті, визначаються платниками самостійно відповідно до чинного законодавства, підприємства - виробники алкогольних напоїв сплачують акцизний збір на третій робочий день після здійснення обороту з реалізації, крім випадків, передбачених абзацом першим частини двадцятої статті 7 Закону України "Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби".

Суб'єкт підприємницької діяльності при отриманні підакцизних товарів (крім спирту етилового), які є сировиною для виробництва інших підакцизних товарів і відповідно до законодавства не підлягають оподаткуванню акцизним збором, повинен надати власнику підакцизної сировини копію довідки за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення, завірену у встановленому Порядку (пункт 6.8. Положення №111).

Спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів) є Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами". Стаття 1 закону визначає, що податковим боргом (недоїмкою) є податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку , але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Стаття 17 Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначає порядок нарахування штрафних санкції за порушення податкового законодавства платником податків.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач в період часу, який перевірявся, а саме у квітні-грудні 2007 року, на підставі договору купівлі-продажу №29 від 31.03.2006 року здійснював відвантаження АТП радгосп-завод „Русскополесский” виноматеріалів без сплати акцизного збору.

Обґрунтованість таких дій підтверджена позивачем наданими АТП радгосп-завод „Русскополесский” довідками №316448/11-24 від 08.04.2006 року, №31715/11-24 від 12.05.2006 року, №31725/11-24 від 16.06.2006 року, №31793/11-24 від 27.07.2006 року, №31817/1124 від 29.08.2006 року, №31910/11-24 від 30.09.2006 року , №32003/11 від 30.11.2006 року, №23014/11-24 від 28.12.2006 року, оформленими відповідно до вимог додатку 5 Положення №111.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.( пункт 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 4 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі .

В порядку, передбаченому статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України, податковим органом не надані докази того, що довідки АТП радгосп-завод „Русскополесский”, які оформлені відповідно до вимог додатку 5 Положення №111, не можна приймати до уваги в наслідок того, що вони оформлені з порушенням вимог чинного законодавства.

При таких обставинах, вивчивши експертний висновок, приймаючи до уваги те, що позивач, будучи продавцем підакцизного товару, який згідно с вимогами Положення №111, повинен для вірного з'ясування розміру акцизного збору отримати довідки, оформлені відповідно до вимог додатку 5 Положення №111, судова колегія прийшла до висновку, що податкове повідомлення-рішення №/0 прийнято відповідачем на підставі припущень, без вивчення всіх обставин справи, внаслідок чого стає зрозумілим необґрунтованість нарахування 208883,06 грн. - податкового зобов'язання з акцизного збору та застосування штрафних санкцій у сумі 97217,26 грн.

За таких умов підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання нечинним податкового повідомлення рішення відповідача №/0 від 10.04.2007 року.

Постановою Кабінету Міністрів України №1266 від 29.08.2002 року затверджений Порядок визначення виробників і покупців спирту та здійснення контролю за його обігом (далі Порядок №1266 ).

Зазначений порядок встановлює процедуру визначення виробників і покупців спирту етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, спирту-сирцю виноградного, спирту-сирцю плодового, спирту етилового ректифікованого денатурованого, спирту етилового денатурованого, (спирту технічного), абсолютованого спирту, високооктанової кисневмісної добавки до бензинів , фракції головної етилового спирту, а також механізм здійснення контролю за обігом спирту і поширюється на суб'єктів підприємницької діяльності постачальників, в тому числі, і тих, що проводять його закупівлю (далі - покупці), незалежно від форми власності.

У пункті 12 Порядку №1266 встановлено, що покупцям, які придбали спирт, забороняється використовувати його не за призначенням, продавати, крім оптової торгівлі, що здійснюється закладами охорони здоров'я та підприємствами зооветеринарного постачання на медичні та ветеринарні цілі, або передавати іншим суб'єктам підприємницької діяльності, в тому числі в борг, а також обмінювати.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач на підставі наряду №659 отримав 21.03.2006 року від ДП „Вузловський спиртовий завод” спирт вищого очищення для виготовлення лікеро - горілчаних виробів . Під час оформлення наряду №659 Департаментом контролю за виробництвом та обігом спирту , алкогольних напоїв та тютюнових виробів Державною податковою адміністрацією України була зроблена помилка визначення сорту спирту та мети його використання. Так, позивачем був заявлений спирт етиловий ректифікований вищого очищення у кількості 1000 дал для виробництва лікеро - горілчаних виробів, в той час, як наряд №659 був помилково оформлений на спирт етиловий „Люкс” . Незважаючи на те, що постачальник зазначеного спирту - ДП „Вузловський спиртовий завод” - не був виробником зазначеного виду спирту, у наряді № 659, відомості не були виправлені.

Надані позивачем документи свідчать про те, що на адресу Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів Державною податковою адміністрацією України був надісланий відповідний лист про внесення необхідних змін у наряд №659.

В експертному висновку №32 від 15.01.2008 року, визначено, що отриманий позивачем у період часу з лютого по квітень 2006 року від ДП „Вузловський спиртовий завод” спирт вищого очищення у кількості 1023,23 дал був використаний для виробництва лікеро-горілчаних виробів, нецільове використання спирту протягом зазначеного періоду часу не встановлено.

Відповідачем в порядку, передбаченому статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не надані докази, яки спростували б висновки експертів.

Вивчивши обставини справи, матеріали експертизи, судова колегія вважає, що відповідачем необґрунтовано зроблений висновок про порушення позивачем вимог пункту 12 Порядок № 1266, в наслідок чого підлягають задоволенню вимоги по визнанню нечинним податкового повідомлення-рішення відповідача № /0 від 10.04.2007 року.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі Автономної Республіки Крим, оскільки постанову суду першої інстанції прийнято відповідно до вимог норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.02.2008 у справі № 2-22/5269-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                            К.В. Волков

Судді                                                                                          О.А. Щепанська

І.В. Черткова