ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2008 р.

№ 15/43

Доповідач –суддя Плюшко І.А.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Разводової С.С.,

Самусенко С.С.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу           Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод високовольтної апаратури"

на рішення                     господарського суду Рівненської області від 14.03.2007 року

та на постанову                    Львівського апеляційного господарського суду від 05.06.2007

у справі                    № 15/43

господарського суду          Рівненської області

за позовом                    Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод високовольтної апаратури"

до                    Обласного комунального підприємства "Дитячий санаторій "Відродження"

про                    стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 11 098,71 грн.

за участю представників:

позивача –          не з'явились

відповідача –          не з'явились

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007 року Відкрите акціонерне товариство "Рівненський завод високовольтної апаратури" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до Обласного комунального підприємства "Дитячий санаторій "Відродження" про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 11 098,71 грн.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 14.03.2007 року (суддя Коломис В.В), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.06.2007 року (судді: Давид Л.Л., Кордюк Г.Т., Мурська Х.В.) в задоволені позовних вимог позивача відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що на час укладення договору оренди №14/11-08 від 05.06.2002 року діяв Цивільний кодекс УРСР в редакції 1963 року, а тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення глави 25 ЦК УРСР "Майновий найом", ст. 153 якої передбачає, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. При цьому, істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів такого виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї із сторін повинно бути досягнуто згоди. У даному випадку при укладенні договору оренди №14/11-08 від 05.06.2002 року сторони не визнали істотних умов договору, а саме розміру орендної плати, а тому договір слід вважати неукладеним.

Не погоджуючись з рішенням місцевого та постановою апеляційного господарських судів Відкрите акціонерне товариство "Рівненський завод високовольтної апаратури" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить судові акти попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення яким повністю задовольнити позовні вимоги позивача. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми матеріального та порушено норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконних судових актів.

Заслухавши доповідь судді –доповідача та перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року №11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Постанова суду апеляційної інстанції та рішення місцевого господарського суду не відповідають зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтуються на всебічному повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

У касаційній скарзі зазначено, що суд першої інстанції помилково посилається на Закон України "Про оренду державного та комунального майна", оскільки даний нормативний акт не може застосовуватися при оренді майна, що є приватною власністю, а саме власністю Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод високовольтної апаратури". А, отже, істотні умови договору оренди, передбачені в даному законі, не є обов'язковими при укладенні договорів оренди майна, що не являється державною та комунальною власністю.

Львівським апеляційним господарським судом зазначено, що орендна плата за спірним договором формується і застосовується в розмірі амортизаційних відрахувань, крім того орендодавець нараховує ПДВ. Розмір орендної плати може бути переглянуто на вимогу однієї із сторін у випадку переоцінки вартості майна та зміни податкового законодавства. Орендна плата перераховується Орендарем Орендодавцеві один раз в квартал на підставі виставлених рахунків.

У відповідності до ст. 256 ЦК УРСР в редакції 1963 року за договором майнового найму наймодавець зобов'язується надати наймачеві майно у тимчасове користування за плату. Обов'язковою умовою договору майнового найму є його платність.

Апеляційний суд також вказує, що в договорі не обумовлено розміру орендної плати. Так у відповідності до вимог ст. 256 ЦК УРСР в редакції 1963 року, чинного на момент укладення договору –для договору оренди істотною умовою визначається розмір орендної плати.

Проте погодитися з такими висновками судів не можна, оскільки вони не в повній мірі відповідають матеріалам справи.

Умову щодо оплатності при укладенні договору № 14/11-03 було дотримано про що свідчить п. 3.1. договору згідно якого орендна плата за спірним договором формується і застосовується в розмірі амортизаційних відрахувань, крім того орендодавець нараховує ПДВ, таким чином було сформовано орендну плату у розмірі 385,27грн.

Судами попередніх інстанцій залишилися без уваги та недослідженими факт здійснення орендної плати за 2002-2004 р.р. та не встановлено в якому саме розмірі здійснювались орендні платежі.

Крім того, поза увагою судів попередніх інстанцій залишилось питання належного виконання договору оренди, а саме чи було передано орендне майно від Орендодавця Орендарю.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі, апеляційним судом зазначено, що орендна плата базується на підставі договору оренди №14/11-08, який як зазначено вище судами попередніх інстанцій визнано неукладеним.

Отже, неправильні висновки судів щодо характеру спірних правовідносин, неповне з’ясування ними суттєвих обставин справи та помилки у застосуванні норм матеріального права є підставою до скасування рішення та постанови у справі.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийняті у справі рішення та постанова не відповідають нормам чинного законодавства і тому підлягають до скасування , а справа –передачі на новий розгляд до місцевого господарського суду.

При новому розгляді справи суду належить врахувати наведене, повно та всебічно з’ясувати всі суттєві обставини справи, встановити дійсні права та обов’язки сторін, надати належну оцінку зібраним доказам та постановити законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод високовольтної апаратури" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Рівненської області від 14.03.2007 року та на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.06.2007року у справі № 15/43 скасувати.

Справу № 15/43 передати на новий розгляд до господарського суду Рівненської області в іншому складі суддів.

Головуючий                                                                                 І. А. Плюшко

Судді                                                                                                    С. С. Разводова

С. С.Самусенко