ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2008 р.

№
42/162б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Панової
І.Ю.,

суддів

Заріцької
А.О. (доповідач у справі), Продаєвич Л.В.

розглянувши
касаційну скаргу

засновника (директора) товариства з
обмеженою відповідальністю "Укр-Ост-Вест" ОСОБА_1

на
ухвалу  та постанову

господарського
суду Донецької області від         30
серпня 2007 року Донецького апеляційного господарського суду від 8 січня 2008
року

у
справі господарського
суду

№
42/162б Донецької області

за
заявою

Жовтневої
міжрайонної Державної податкової інспекції м. Маріуполя

до

товариства
з обмеженою відповідальністю "Укр-Ост-Вест"

про

визнання
банкрутом

за участю представників:

Жовтневої
МДПІ м. Маріуполя -

Мозгова
Н.А.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
господарського суду Донецької області від 18 жовтня 2004 року за заявою
Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Маріуполя (далі -ДПІ у
Жовтневому районі м. Маріуполя) порушено провадження у справі № 42/162б про
банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Ост-Вест"
(далі -ТОВ "Укр-Ост-Вест") в порядку ст. 52 Закону України "Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі
-Закон).

В
обґрунтування заяви про порушення справи про банкрутство ДПІ у Жовтневому
районі м. Маріуполя зазначила, що згідно акту обстеження місцезнаходження
директора товариства останній відсутній за своєю адресою і згідно акту від 5
жовтня 2004 року № 413 ТОВ "Укр-Ост-Вест" з 21 травня 2004 року на
надавало ДПІ звітність про фінансово-господарську діяльність. Тобто, ініціюючим
кредитором було зроблено висновок про те, що боржник припинив свою діяльність,
директор за своєю адресоюАДРЕСА_1 не проживає і визначити його місцезнаходження
неможливо (а.с. 64, 66, 102).

Постановою
господарського суду Донецької області від 1 листопада           2004 року (суддя Попов О.В.) ТОВ
"Укр-Ост-Вест" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру,
ліквідатором банкрута призначено ДПІ у Жовтневому районі м. Маріуполя.

Постанова
обґрунтована зокрема тим, що встановлено факт відсутності коштів і їх руху на
рахунках боржника та відсутність майна останнього, окрім цього актами ДПІ у
Жовтневому районі м. Маріуполя від 19 серпня 2004 року, 28 січня 2005 року
підтверджена відсутність боржника за його місцем знаходження (а.с.66, 102).

Ухвалою
від 1 лютого 2005 року затверджено ліквідаційний баланс банкрута, ТОВ
"Укр-Ост-Вест" ліквідовано, провадження у справі припинено.

5
березня 2007 року ДПІ у Жовтневому районі м. Маріуполя звернулось до
господарського суду Донецької області із заявою про перегляд вказаної ухвали за
нововиявленими обставинами на тій підставі, що листом МФ
акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк"
від              9 жовтня 2006 року №
14-14/485 його було повідомлено про наявність залишків грошових коштів на
розрахункових рахунках ТОВ "Укр-Ост-Вест", які надійшли після
ліквідації підприємства у розмірі 9 998, 89 грн. та просила провадження у
справі поновити.

Ухвалою
від 10 квітня 2007 року суд першої інстанції скасував ухвалу суду від 1 лютого
2005 року про затвердження звіту та ліквідаційного балансу ТОВ "Укр-Ост-Вест"
виходячи з того, що підставою прийняття даної ухвали була відсутність майнових
активів банкрута і вимоги кредиторів залишилися незадоволеними, встановив строк
ліквідаційної процедури на три місяці до          10 липня 2007 року, зобов'язав ліквідатора
надати суду ліквідаційний звіт та баланс боржника.

Ухвалою
від 31 травня 2007 року кредитора ДПІ у Жовтневому районі           м. Маріуполя замінено її
правонаступником на Жовтневу міжрайонну державну податкову інспекцію м.
Маріуполя (далі -Жовтнева МДПІ м. Маріуполя).

Ухвалою
господарського суду Донецької області від 30 серпня 2007 року затверджено звіт
ліквідатора, боржника ліквідовано через відсутність у нього майнових активів та
грошових коштів для задоволення кредиторської заборгованості в сумі 46 312, 10
грн.

Не
погоджуючи з даною ухвалою засновник, директор банкрута звернулась до
Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій
просила ухвалу скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції, оскільки ліквідаційний звіт та баланс розглянуті судом без її
участі.

Постановою
Донецького апеляційного господарського суду від 8 січня 2008 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 (ОСОБА_2) залишено без задоволення, ухвалу господарського суду
від 30 серпня 2007 року - без змін.

В
обґрунтування постанови суд апеляційної інстанції вказав, що ст. 52 Закону не
передбачено обов'язкова участь засновника боржника у судовому засіданні при
заслуховуванні звіту ліквідатора.

Не
погоджуючись з винесеною постановою суду апеляційної інстанції ОСОБА_1
звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати оскаржувані у справі рішення, а справу передати до
господарського суду Донецької області на новий розгляд.

На
думку заявника касаційної скарги, судами порушено норми матеріального та
процесуального права.

Обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши
застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

У
даній справі судом першої інстанції порушено провадження та застосовано до
боржника судову процедуру ліквідації на підставі ст. 52 Закону, якою
передбачено особливості банкрутства відсутнього боржника.

При
розгляді справи за приписами вказаної норми Закону, предметом доказування є
визначення місцезнаходження боржника - юридичної особи, факт відсутності
керівних органів юридичної особи за її місцезнаходженням, факт ненадання боржником
протягом року до органів державної податкової служби податкових декларацій,
документів бухгалтерської звітності та ознак, що свідчать про відсутність
підприємницької діяльності боржника.

Разом
з тим, колегія суддів зазначає, що наявність доказів відсутності
підприємницької діяльності боржника перевіряється судом при прийнятті заяви до
розгляду або її поверненні. Правова ж оцінка ознак відсутності підприємницької
діяльності боржника повинна бути надана судом безпосередньо в судовому
засіданні під час з'ясування дійсних обставин справи та перевірки покладених в
основу заяви  ініціюючого кредитора
фактів.

Відповідно
до ч. 2 ст. 52 Закону господарський суд у двотижневий строк з дня винесення
ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство відсутнього боржника
виносить постанову про визнання відсутнього боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури.

Відтак,
у разі наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 52 Закону, суд визнає боржника
банкрутом та відкриває ліквідаційну процедуру, тобто продовжує рух справи про
банкрутство, а за їх відсутності -припиняє провадження у справі на підставі ст.
80 ГПК України.

Залишаючи
без змін ухвалу суду першої інстанції, Донецький апеляційний господарський суд
виходив, зокрема, з того, що відсутність керівних органів за місцезнаходженням,
майна або грошових коштів для погашення вимог кредиторів, встановлена судом як
доведений факт.

Проте
з цим висновком погодитись не можна, оскільки він не ґрунтується на
законодавстві і не відповідає матеріалам справи.

В порушення
приписів ст.ст. 32, 34, 38, 43 Господарського процесуального кодексу України
(далі -ГПК України) суд першої інстанції залучив в якості доказів до матеріалів
справи акти ініціюючого кредитора про відсутність засновника товариства ОСОБА_1
(ОСОБА_2), тобто боржника, за юридичною адресою, а саме: АДРЕСА_1.

Відповідно
до ст. 93 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) та до положень п. 5 ст.
1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб
- підприємців" (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин)
місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до
установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Установчі
документи боржника в матеріалах справи наявні.

Зокрема
з протоколу № 2 зборів учасників товариства від 24 травня          2002 року вбачається, що одним із
засновників боржника є ОСОБА_2(ОСОБА_1).

Наказом
від 30 грудня 1997 року ОСОБА_2 була призначена директором товариства, що також
підтверджується довідкою з ЄДРПОУ (т. 1 а.с. 20, 21, 34).

Тобто,
зі змін до уставу товариства вбачається, що юридичною адресою банкрута є:
АДРЕСА_1(т. 1 а.с. 15).

Відповідно
до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" (в редакції, що діяла на момент прийняття
заяви про порушення справи про банкрутство) з метою забезпечення органів
державної влади та учасників цивільного обороту достовірною інформацією про
юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців створюється Єдиний державний реєстр,
який містить відомості щодо місцезнаходження юридичної особи, дати та номеру
запису про проведення державної реєстрації юридичної особи, дати та номеру
записів про внесення змін до нього, дати видачі або заміни свідоцтва про
державну реєстрацію, дані про установчі документи, дати та номери записів про
внесення змін до них, про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням
(ст. 17 цього Закону).

Згідно
із ст. 19 вказаного Закону юридична особа щорічно, починаючи з наступного року
з дати її державної реєстрації, протягом одного місяця зобов'язана подати
(надіслати рекомендованим листом) державному реєстратору реєстраційну картку
встановленого зразка про підтвердження відомостей про юридичну особу.
Реєстраційна картка про підтвердження відомостей про юридичну особу залишається
державним реєстратором без розгляду, якщо вона не відповідає вимогам ч.ч. 1, 2
ст. 8 цього Закону. Якщо реєстраційна картка про підтвердження відомостей про
юридичну особу не була надана юридичною особою в установлений цією частиною
строк, державний реєстратор зобов'язаний у строк, що не перевищує десяти
робочих днів з дати, яка встановлена для юридичної особи для подання
реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу, направити
рекомендованим листом юридичній особі повідомлення про необхідність подання
державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про
юридичну особу. У разі повернення до державного реєстратора рекомендованого
листа з відміткою відділення зв'язку про відсутність юридичної особи за
вказаною адресою або неподання юридичною особою протягом місяця з дати
направлення їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження
відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного
державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням або запис про відсутність підтвердження відомостей про
юридичну особу.

Враховуючи
вказане вище, господарським судом Донецької області в порушення приписів ст. 38
ГПК України не було витребувано у ініціюючого кредитора витяг з Єдиного
державного реєстру про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням який
є необхідним для встановлення обставин справи.

Виходячи
з вимог ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже,
відсутність ТОВ "Укр-Ост-Вест" та його керівних органів за
місцезнаходженням є недоведеним фактом, у зв'язку з чим у господарського суду
не було підстав для визнання боржника банкрутом за спрощеною процедурою
відповідно до ст. 52 Закону.

Судами
зазначені вище вимоги закону не були взяті до уваги, у зв'язку з чим всі судові
рішення підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду
першої інстанції. При новому розгляді справи господарському суду Донецької
області слід врахувати наведене і вирішити спір відповідно до закону.

Керуючись  ст.ст. 1115, 1117, 1119-11113
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу засновника (директора) товариства з обмеженою відповідальністю
"Укр-Ост-Вест" ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову
Донецького апеляційного господарського суду від                       8 січня 2008 року та
ухвалу господарського суду Донецької області від                30 серпня 2007 року у справі №
42/162б скасувати.

Справу
передати на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Головуючий
І.Ю. Панова

Судді                                                                                                 А.О.
Заріцька

Л.В. Продаєвич