ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2008 Справа № 33/350-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий –суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді – Білецька Л.М., Науменко І.М.,

секретар судового засідання –Прокопець Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –Абдуллаєв А.М., довіреність від 07 квітня 2008 року № 094/01;

від відповідача –Кравець Л.К., довіреність від 08 листопада 2007 року б/н;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства закритого типу “1-й Донецький авторемонтний завод”, м.Донецьк

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29 січня 2008 року у справі № 33/350-07

за позовом Акціонерного товариства закритого типу “1-й Донецький авторемонтний завод”, м.Донецьк

до Відкритого акціонерного товариства “Верхньодніпровський авторемонтний завод”, м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області

про стягнення 19607 грн.07 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29 січня 2008 року у справі № 33/350-07 (суддя Рудовська І.А.) в задоволенні позовних вимог АТЗТ “1-й Донецький авторемонтний завод” відмовлено.

При прийнятті рішення господарський суд виходив із недоведеності факту отримання відповідачем товару за накладною від 08 квітня 2005 року № 66.

Не погодившись з рішенням господарського суду, позивач –АТЗТ “1-й Донецький авторемонтний завод”, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з’ясування всіх обставин справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що факт отримання товару за накладною від 08 квітня 2005 року № 66 підтверджувався відповідачем як у відповіді на претензію, так і в судовому засіданні, а складені у зв’язку з передачею товару первинні документи відповідають вимогам закону.

Відповідач –ВАТ “Верхньодніпровський авторемонтний завод”, у поданому відзиві зазначає, що продукція за накладною № 66 від 08 квітня 2005 року на загальну суму 16722,42 грн. була ним отримана у рахунок боргу позивача. Зазначений борг було визначено під час проведення звірки взаєморозрахунків в акті від 10 жовтня 2006 року. Під час зворотної звірки позивачем було додано заборгованість за накладною від 12 березня 2001 року № 1091, проте факт отримання товару за вказаною накладною на підставі довіреності від 13 березня 2001 року серії КАА № 321524 позивачем не доведена, а заборгованість в розмірі 16722,42 грн. відсутня.

В порядку ст.77 ГПК України, у зв’язку з необхідністю витребування додаткових доказів та неявкою в судове засідання представника позивача, розгляд справи відкладався з 26 березня 2008 року до 09 квітня 2008 року, 22 лютого 2007 року до 15 березня 2007 року, з 07 травня 2008 року до 21 травня 2008 року та до 28 травня 2008 року, в судовому засіданні оголошувалась перерва з 09 квітня 2008 року до 07 травня 2008 року.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В жовтні 2007 року позивач –АТЗТ “1-й Донецький авторемонтний завод” звернувся до господарського суду з позовом до ВАТ “Верхньодніпровський авторемонтний завод”, в якому просив стягнути з останнього виниклу у зв’язку з несплатою відповідачем суму вартості отриманої продукції заборгованість в розмірі 16722,42 грн., інфляційні в сумі 2282,64 грн., річні в сумі 602,01 грн. та господарські витрати.

В обґрунтування свої вимог позивач зазначив, що за накладною від 08 квітня 2005 року № 66 /а.с.11/ на підставі довіреності від 07 квітня 2005 року серії ЯИО № 325876 /а.с.12/ він передав, а відповідач отримав продукцію –вісь напівпричепа у кількості 3 од. та елемент пружний (пневмобалон) у кількості 8 од. на загальну суму 16733,42 грн., вартість якої на його вимогу відповідач не сплатив.

Судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги АТЗТ “1-й Донецький авторемонтний завод” задоволені бути не можуть виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами протягом 2001-2005 р.р. існували відносини купівлі-продажу продукції.

Сторонами підписаний Акт звірки взаємних розрахунків станом на 10 жовтня 2006 року /а.с.94/, до якого також включено поставку за накладною від 08 квітня 2005 року № 66 на суму 16722,42 грн.

Факт отримання продукції за накладною від 08 квітня 2005 року № 66, її кількість та вартість підтверджено сторонами і вважається доведеним.

Вищевказаний Акт звірки взаємних розрахунків станом на 10 жовтня 2006 року підписаний сторонами і завірений печатками підприємств, внесені сторонами відомості щодо сум зустрічних поставок та здійсненої відповідачем оплати повністю співпадають.

Також, позивачем до акту включено накладну від 12 березня 2001 року № 1091 на суму 24000 грн. Відповідач –ВАТ “Верхньодніпровський авторемонтний завод”, отримання продукції за вказаною накладною заперечує.

На вимогу суду апеляційної інстанції відповідачем надані оригінали спірної накладної від 12 березня 2001 року № 1091 та довіреність від 13 березня 2001 року серії КАА № 231524 /а.с.105-107/.

Накладна від 12 березня 2001 року № 1091 не може слугувати належним доказом отримання відповідачем зазначеної в ній продукції, оскільки вона не відповідає вимогам ст.9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” –не містить вказівки щодо посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, а також даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Що стосується довіреності від 13 березня 2001 року серії КАА № 231524, то вона, в порушення вимог Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року № 99, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 року за № 293/1318, не підписана керівником підприємства, не містить найменування організації постачальника. Як передбачено п.п.”а” п.12 Інструкції, у випадках подання довіреності, виданої з порушенням встановленого порядку заповнення або з незаповненими реквізитами, відпускати цінності забороняється.

На підставі зазначеного факт поставки продукції за накладною від 12 березня 2001 року № 1091 на суму 24000 грн. не можна визнати доведеним, у зв’язку з чим внесення позивачем суми поставки за вказаною накладною до Акту звірки є необґрунтованим.

Таким чином, згідно Акту звірки взаємних розрахунків, з урахуванням вказаної позивачем у позовній заяві поставки продукції за накладною від 08 квітня 2005 року № 66 на суму 16733,42 грн., відповідач не має заборгованості перед позивачем, у зв’язку з чим в задоволенні позову АТЗТ “1-й Донецький авторемонтний завод” слід відмовити.

Що стосується оскаржуваного рішення господарського суду, то судова колегія вважає за необхідне відмітити, що викладенні в рішенні висновки про відмову в задоволенні позову з посиланням на недоведеність факту поставки за накладною від 08 квітня 2005 року № 66 не відповідають обставинам справи, оскільки отримання продукції за вказаною накладною, її кількість і загальна вартість підтверджується самим відповідачем, а складені сторонами при здійсненні вказаної операції первинні документи оформлені у повній відповідності з вимогами закону. Господарським судом при прийнятті рішення не надана оцінка Акту звірки взаємних розрахунків, що свідчить також про неповне з’ясування судом обставин справи.

З урахуванням зазначеного, рішення господарського суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав відсутності заборгованості відповідача перед позивачем.

Керуючись ст.ст.103-105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства закритого типу “1-й Донецький авторемонтний завод” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29 січня 2008 року у справі № 33/350-07 скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Головуючий                                О.В.Голяшкін

Судді                                Л.М.Білецька

І.М.Науменко