ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2008 р.

№ 1/530-20/107

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого судді

Овечкіна В.Е.,

суддів

Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

розглянув касаційну скаргу

ТзОВ "Еко –Львів"

на постанову

від 22.11.07 Львівського апеляційного господарського суду

у справі

№ 1/530-20/107 господарського суду Львівської області

за позовом

ТзОВ "Еко –Львів"

до

Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради

про

спонукання до переукладення договору оренди

за зустрічним позовом

Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради

до

ТзОВ "Еко –Львів"

3-тя особа без самостійних вимог на стороні позивача

Регіональний ландшафтний парк "Знесіння"

про

виселення з нежитлових приміщень

У справі взяли участь представники

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

3-тя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Остапик Я.І.- довір. від 02.04.08 №2404/88

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 26.09.07 (суддя Н.Березняк), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.11.07 (колегія суддів: Юрченко Я., Процик Т., Галушко Н.), в задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено: вирішено виселити ТзОВ "Еко-Львів" з нежитлових приміщень у будинку №24 на вул.Довбуша у м.Львові.

Судові рішення мотивовані тим, що позивачу відмовлено за первісним позовом в продовжені дії договору оренди з таких підстав: строк дії договору оренди закінчився; актом перевірки дотримання орендарем вимог природоохоронного законодавства та режиму заповідності орендованого об"екту від 11.03.04 встановлено порушення орендарем вимог Законів України "Про охорону атмосферного повітря", "Про відходи", "Про природно-заповідний фонд" та Державних санітарних правил охорони атмосферного повітря від забруднення хімічними та біологічними речовинами; в порушення п.6.8 Договору орендарем не було укладено договору страхування орендованого майна.

В поданій касаційній скарзі ТзОВ "Еко –Львів" просить скасувати прийняті у справі судові акти,а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скаржник вважає, що відмова Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради у продовженні орендних відносин суперечить п.5.4 Договору №Л-4258-6, яким передбачено обов'язок орендодавця у продовженні орендних відносин в межах терміну, якій визначено в наказі Управління комунального майна №237-О від 08.07.04. Окрім цього, орендар продовжує сплачувати орендну плату. Ці обставини справи всупереч вимогам ст. ст. 47, 43 Господарського процесуального кодексу України ретельно не досліджені, доводи скаржника не оцінені судом. Судами неправильно застосовані норми матеріального права.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст.1115 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

14.04.06 між Управлінням комунального майна Львівської міської ради та ТзОВ "Еко-Львівв" було укладено договір оренди №Л-4258-6 нерухомого майна за адресою: м.Львів, вул.Довбуша, 24 строком на 364 дні.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що термін дії договору визначено до 13.04.07.

Пунктом 3.3 договору встановлено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах , які були передбачені договором.

04.04.07 ТзОВ "Еко-Львів" звернувся до орендодавця з листом №2-4735 про продовження строку дії договору оренди приміщень.

Орендодавець листом від 27.04.07 №2-4735/2302 відмовив у продовженні договору у зв'язку з недоцільністю.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що орендодавець зобов'язується продовжити даний договір у порядку, встановленому законодавством України в межах терміну, якій визначено в наказі Управління комунального майна №237-О від 08.07.04.

Наказом Управлінням комунального майна Львівської міської ради від 07.02.06 №34-0 внесено зміни до наказу Управління комунального майна Львівської міської ради від 08.07.04 №237-О "Про переукладення договору оренди від 14.06.02 №Л-0987,", виклавши п.1 в такій редакції: "Переукласти на термін до 15.11.2011р. договір оренди від 14.06.02 №Л-0987 з ТзОВ "Еко- Львів" на нежитлові приміщення…".

Доводи скаржника про порушення орендарем п.5.4 договору колегія суддів до уваги не приймає, оскільки договір оренди було укладено 14.04.06, а наказ, яким продовжувався термін оренди датований 07.02.06, тобто укладаючи договір оренди сторони в договорі добровільно визначили та погодили строк дії договору саме до 13.04.07.

Відповідно до ст. 17 Закону України „Про оренду державного і комунального майна" термін договору оренди визначається за погодженням сторін; у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором; після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін.

Аналогічні положення містить частина четверта ст. 284 ГК України та стаття 764 ЦК України, згідно з якою якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Частиною другою статті 291 ГК України передбачено, що однією із підстав припинення договору оренди є закінчення строку, на який його було укладено.

Попередніми судовими інстанціями було встановлено, що орендарем було порушено вимоги п.6.8 договору, в якому зазначалося, що орендар зобов'язаний застрахувати у встановленому порядку об'єкт оренди на термін оренди на користь орендодавця протягом місяця з дати укладення договору.

Окрім цього, під час проведення перевірки Управлінням екології та благоустрою Департаменту містобудування Львівської міської ради в березні 2007 року Регіонального ландшафтного парку "Знесіння" ( згідно ухвали Львівської міської ради народних депутатів 3671 від 13.03.197 Регіональний ландшафтний парк "Знесіння" є балансоутримувачем спірних приміщень на підставі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, на якій розташовано об'єкт оренди), спеціалістом відділу охорони парків та ландшафтів було виявлено, що територія парку по вул.Довбуша, 24 знаходиться в занедбаному стані, про що складено акт №1 від 15.03.07 та протокол про адміністративне правопорушення від 16.03.07.

Посилання скаржника на те, що він сплачував орендну плату в квітні та травні 2007р., тобто після закінчення дії договору, колегією суддів до уваги не можуть бути взяті до уваги, оскільки орендодавець у встановленому в законі порядку в місячний строк повідомив орендаря про відмову в продовжені строку дії договору.

На підставі викладеного касаційна інстанція дійшла висновку, що справа розглянута судами з дотриманням вимог процесуального права і правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Підстави для скасування прийнятих у справі судових рішень відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТзОВ "Еко –Львів" залишити без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 26.09.07 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.11.07 у справі № 1/530-20/107 господарського суду Львівської області - без змін.

Головуючий В. Овечкін

Судді: Є.Чернов

В.Цвігун