ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2008 р.

№ 2-20/11677-2006

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Овечкіна В.Е.,

суддів :

Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

за участю представників:

позивача

- Сенюта І.В.,

відповідачів

- Хватова В.С., Дубко Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

ВАТ “Таврія-Авто”

на ухвалу

від 09.01.2008 Севастопольського апеляційного

господарського суду

у справі

№2-20/11677-2006

за позовом

ВАТ “Таврія-Авто”

до

1.Масандрівської селищної ради;

2.ТОВ “Південьгідроспецбуд”

про

визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, зобов’язання звільнити земельну ділянку

та визнання позивача землекористувачем стосовно земельної ділянки площею 0,375 га

До початку судового засідання надійшло клопотання Масандрівської селищної ради про зупинення провадження у справі №2-20/11677-2006 до закінчення перегляду Верховним Судом України за винятковими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 19.09.2007 у справі №2-20/11428-2006А, яке (клопотання) підлягає відхиленню з тих мотивів, що зазначеною ухвалою не встановлено наявність у ВАТ “Таврія-Авто” (позивача) статусу землекористувача стосовно спірної земельної ділянки, а в разі прийняття Верховним Судом України відповідної постанови у справі №2-20/11428-2006А заінтересована сторона не позбавлена можливості ініціювати перегляд постанови касаційної інстанції за нововиявленими обставинами.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду АР Крим від 21.08.2006 позов задоволено частково –на підставі ст.ст.203 215, 216 ЦК України визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, розташованої по Південнобережному шосе, 1а в смт.Масандра, в частині земельної ділянки площею 0,375 га, як такий, що укладений з порушенням вимог ч.6 ст.123, ст.124 Земельного кодексу України щодо погодження проекту відведення земельної ділянки другому відповідачу з компетентними державними органами. Зобов’язано ТОВ “Південьгідроспецбуд” в порядку застосування реституції займану звільнити земельну ділянку площею 0,375 га, а в решті позовних вимог відмовлено у зв’язку з необгрунтованістю позовних вимог.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 26.09.2006 рішення скасовано в частині задоволених позовних вимог та прийнято нове рішення про відмову в позові з посиланням на відповідність оспорюваного договору чинному законодавству, відсутність у позивача правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку та недоведеність знаходження на ній належних позивачу об’єктів незавершеного будівництва.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.01.2007 постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 26.09.2006 залишено без змін.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 09.01.2008 (судді: Видашенко Т.С., Антонова І.В., Прокопанич Г.К.) на підставі ст.ст.112-114 Господарського процесуального кодексу України залишено без задоволення заяву ВАТ “Таврія-Авто” про перегляд постанови від 26.09.2006 за нововиявленими обставинами у зв’язку з відсутністю нововиявлених обставин по справі.

ВАТ “Таврія-Авто” в поданій касаційній скарзі просить ухвалу від 09.01.2008 та постанову від 26.09.2006 скасувати, рішення від 21.08.2006 залишити без змін, посилаючись на наявність нововиявлених обставин по справі. Зокрема, скаржник вважає, що ухвала Вищого адміністративного суду України від 19.09.2007 у справі №2-20/11428-2006А, якою визнано нечинними рішення Масандрівської селищної ради №17 від 17.09.2003 та №27 від 23.12.2004 про надання земельної ділянки в оренду ТОВ “Південьгідроспецбуд”, свідчить про існування нововиявлених обставин по справі. Позивач також вказує на те, що він є належним користувачем земельною ділянкою площею 0,375 га на підставі чинного рішення Ялтинського міськвиконкому від 10.02.1971р. №81 та враховуючи наявність належного ВАТ “Таврія-Авто” майна на цій земельній ділянці.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права і заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників сторін, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала –залишенню без змін з наступних підстав.

Залишаючи без задоволення заяву ВАТ “Таврія-Авто” про перегляд постанову від 26.09.2006 за нововиявленими обставинами, апеляційний господарський суд виходив з того, що підставою відмови в позові у справі №2-20/11677-2006 став факт відсутності у ВАТ “Таврія-Авто” статусу землекористувача стосовно спірної земельної ділянки, а постанова господарського суду АР Крим від 21.08.2006 та ухвала Вищого адміністративного суду України у справі №2-20/11428-2006А, якими визнано нечинними рішення Масандрівської селищної ради №17 від 17.09.2003 та №27 від 23.12.2004 про надання земельної ділянки в оренду ТОВ “Південьгідроспецбуд”, не впливають на виникнення у ВАТ “Таврія-Авто” статусу землекористувача стосовно спірної земельної ділянки, отже, обставини скасування вищевказаних рішень Масандрівської селищної ради не можуть розглядатися як нововиявлені обставини в розумінні ст.112 ГПК України.

Колегія погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про недоведеність існування нововиявлених обставин по справі з огляду на наступне.

Постанову від 26.09.2006 про відмову в позові суд апеляційної інстанції дійсно мотивував обставинами відсутності як у ВАТ “Таврія-Авто” так і у Ялтинської СТО АТ “Таврія-Авто”, правонаступником якої є позивач, статусу землекористувача стосовно спірної земельної ділянки, що обумовлено відсутністю оформлення зазначеними юридичними особами правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку. Факт відсутності оформлення ВАТ “Таврія-Авто” правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку встановлено також постановою господарського суду АР Крим від 21.08.2006 та ухвалою Вищого адміністративного суду України у справі №2-20/11428-2006А, на які скаржник посилається в обгрунтування існування нововиявлених обставин.

Відповідно до вимог ст.112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є їх наявність на час розгляду справи та те, що ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, тобто виявлення їх після прийняття судового рішення зі справи. В зв’язку з цим не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору по суті не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що у встановленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені. Так, підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами може бути скасування рішення чи вироку суду, які були обов’язкові для господарського суду щодо фактів або певних подій і покладені ним в основу судового рішення. Якщо нововиявлена обставина пов’язана з вироком чи рішенням суду, днем виникнення такої обставини вважається день набрання законної сили вироком чи рішенням суду.

Отже, однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі ст.112 ГПК України є істотність цих обставин для вирішення спору. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які покладено в основу судового рішення.

В зв’язку з цим колегія погоджується з висновком апеляційного суду про те, що засвідчені постановою господарського суду АР Крим від 21.08.2006 та ухвалою Вищого адміністративного суду України у справі №2-20/11428-2006А факти скасування рішень Масандрівської селищної ради №17 від 17.09.2003 та №27 від 23.12.2004 про надання земельної ділянки в оренду ТОВ “Південьгідроспецбуд” не є нововиявленою обставиною в розумінні ст.112 ГПК України, оскільки не спростовують факт відсутності у ВАТ “Таврія-Авто” статусу землекористувача стосовно спірної земельної ділянки, що покладений в основу постанови від 26.09.2006.

З цих же підстав не можна вважати нововиявленою обставиною факт знаходження на спірній земельній ділянці належного позивачу нерухомого майна (незавершеного будівництва), який (факт) встановлено постановою господарського суду АР Крим від 16.02.2006 у адміністративній справі №2-20/3445.1-2006 та рішенням господарського суду АР Крим від 16.02.2006 у господарській справі №2-20/5492.1-2006 та на який посилається скаржник в обгрунтування своїх заперечень, оскільки чинне земельне законодавство (ст.120 Земельного кодексу України) не передбачає автоматичного переходу до власника будівлі або споруди права користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда. Таке право користування переходить до власника будівлі на підставі договору оренди (ч.1 ст.120 Земельного кодексу України). Водночас з матеріалів справи не вбачається та позивачем не доведено подання ним у встановленому порядку заяви щодо надання спірної земельної ділянки у користування. Відтак, встановлені вищезгаданими судовими рішеннями факти знаходження на спірній земельній ділянці належних позивачу об’єктів незавершеного будівництва не спростовують факт відсутності у ВАТ “Таврія-Авто” статусу землекористувача стосовно спірної земельної ділянки, що покладений в основу постанови від 26.09.2006.

Касаційна інстанція зазначає, що наведеної вище правової позиції дотримується також Верховний Суд України при здійсненні касаційного перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами (постанова ВСУ від 27.06.2006 у справі №40/508).

Іншою обставиною, яку позивач помилково визнає нововиявленою, є належність ВАТ “Таврія-Авто” права користування земельною ділянкою площею 0,375 га на підставі чинного рішення Ялтинського міськвиконкому від 10.02.1971р. №81. Однак, Ялтинська СТО АТ “Таврія-Авто”, правонаступником якої є позивач, також не мала статусу землекористувача стосовно спірної земельної ділянки, так яке не виконала вимог рішення Ялтинського міськвиконкому від 10.02.1971р. №81 щодо оформлення відводу земельних ділянок, отримання архітектурно-планувального завдання на благоустрій території та щодо реєстрації відводу земельних ділянок в БТІ м.Ялта.

Окрім того, відповідно до ст.116 Земельного кодексу України підставами для набуття права на землю є рішення органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.124 Земельного кодексу України передача земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Рішення Ялтинського міськвиконкому від 10.02.1971р. №81 не є в розумінні ст.ст.116,124 Земельного кодексу України рішенням органу місцевого самоврядування про надання спірної земельної ділянки позивачу в користування.

Наведене вище свідчить про недоведеність порушення оспорюваним договором оренди прав позивача, який не має жодних правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку та не є належним землекористувачем.

Разом з тим, колегія приймає до уваги доводи скаржника щодо помилковості висновку апеляційного суду про те, що ухвала Вищого адміністративного суду України у справі №2-20/11428-2006А свідчить про зміну обставин після прийняття постанови від 26.09.2006 у справі №2-20/11677-2006. Проте, вказаний процесуальний недолік не призвів до винесення судом апеляційної інстанції неправильної по суті ухвали, а тому не може бути підставою для її скасування.

Зважаючи на наведене, касаційна інстанція не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115,1117-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Севастопольського апеляційного господарського суду від 09.01.2008 у справі №2-20/11677-2006 залишити без змін, а касаційну скаргу ВАТ “Таврія-Авто” –без задоволення.

Головуючий, суддя                                                   В.Овечкін

Судді:                                                                       Є.Чернов

В.Цвігун