ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2008 Справа № 38/451-07(27/46-07)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Лотоцької Л.О.

суддів: Бахмат Р.М. (доповідач), Євстигнеєва О.С.

при секретарі Ролдугіної Н.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Іванченко В.П. (дов. № 27 від 01.01.08 р.);

від відповідача: у судове засідання не з’явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

від третьої особи: Самусько О.А. (дов. № 27 від 20.03.07 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрбуд” м.Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2007 р. у справі № 38/451-07(27/46-07)

за позовом: Державного підприємства “Придніпровська залізниця” м.Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрбуд” м.Дніпропетровськ;

3-тя особа: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській обл. м.Дніпропетровськ

про розірвання договору оренди державного майна від 01.11.03 р. № ПР/ДФСК-03-05/НЮА-1155

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської обл. від 20.11.07 р. у справі № 38/451-07(27/46-07), яке підписано 26.11.07 р. і оформлено відповідно до вимог статті 84 ГПК України (суддя Бишевська Н.А.), задоволено позов Державного підприємства “Придніпровська залізниця” м.Дніпропетровськ до Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрбуд” м.Дніпропетровськ та 3-ої особи: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській обл. м.Дніпропетровськ про зобов’язання відповідача звільнити займані ним нежитлові приміщення, які знаходяться на першому поверсі 5-ти поверхового нежитлового будинку, загальною площею 53,7 кв.м, розміщеного за адресою: м.Дніпропетровськ, пл. М.Островського,2.

З відповідача на користь позивача стягнуто 10 732 грн. 10 коп. заборгованості з орендної плати, в т.ч. ПДВ 1 788 грн. 68 коп., суму неустойки в розмірі 1 240 грн. 02 коп., в т.ч. 206 грн. 67 коп. ПДВ за несвоєчасне звільнення орендованого приміщення.

ТОВ “Укрбуд” не погодилося з вказаним рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій просило відновити строк на подання апеляційної скарги, посилаючись на поважність пропуску строку –направлення судом оскаржуваного рішення 11.01.2008 р.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд, ухвалою від 11.02.2008 р., відновив строк подання апеляційної скарги.

Скаржник просив в апеляційній скарзі скасувати оскаржуване рішення і прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, але не вказав, які саме норми процесуального та матеріального права порушені судом першої інстанції при прийнятті рішення.

Відповідач зазначає в апеляційній скарзі, що господарський суд прийняв рішення про майно, яке не належить позивачу і не знаходиться на його балансі і таким чином прийнято рішення про права та обов’язки Комунального житлово-експлуатаційного підприємства (КЖЕП “Південне”), яке не було стороною по справі.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує в апеляційній скарзі, що господарським судом не досліджено питання стосовно розміру неустойки, її співрозмірності до розміру збитків, які міг би понести позивач.

Представник скаржника тричі не з’являвся в судове засідання, про поважність неявки апеляційний господарський суд не повідомляв, не скористався наданим правом на участь в судовому засіданні, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення та виписка з реєстру про направлення відповідачу ухвали від 18.03.08 р.

Неявка скаржника не перешкоджає перегляду справи апеляційним господарським судом за наявними у справі доказами.

У запереченні на апеляційну скаргу позивач просив суд відмовити відповідачу у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення господарського суду Дніпропетровської обл. від 20.11.2007 р. по даній справі без змін.

Позивач вважає безпідставними доводи скаржника про те, що з 2004 р. єдиним органом, який уповноважений державою здійснювати управління та розпоряджатися майном державних підприємств, може бути тільки Фонд державного майна України, так як: договір оренди від 01.11.2003 р. укладено між ДП “Придніпровська залізниця” та ТОВ “Укрбуд”. На момент припинення договору оренди орендодавцем залишалося ДП “Придніпровська залізниця”.

Нежитлове приміщення, яке орендувалося відповідачем, належить Державі, в особі Верховної Ради України, перебуває у повному господарському віданні Міністерства транспорту та зв’язку України і балансоутримувачем майна є ДП “Придніпровська залізниця”, про що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 01.04.2004 р.

ТОВ “Укрбуд” порушило умови пункту 3 договору щодо своєчасного перерахування орендної плати, у зв’язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 10732 грн. 10 коп.

Оскільки відповідач, після закінчення строку договору, не звільнив орендоване приміщення, позивач, на підставі п.9.2 договору, нарахував відповідачу неустойку у розмірі 10 % від місячної орендної плати за кожний день використання приміщення, яку просив стягнути з відповідача.

Третя особа –регіональне відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській обл. в письмовому поясненні вказує, що вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 287 Господарського кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 р., орендодавцями державного майна є Фонд державного майна України та його регіональні відділення –щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю.

Відповідно до статті 5 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” орендодавцями є:

1.          Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва –щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук;

2.          Підприємства –щодо окремого індивідуально визначеного майна та нерухомого майна, загальна площа яких не перевищує 200 кв.м на одне підприємство.

29.06.2004 р. до Закону України “Про оренду державного та комунального майна” було внесено зміни, згідно із якими підприємства є орендодавцями окремого індивідуального визначеного майна та нерухомого майна, загальна площа яких не перевищує 200 кв.м на одне підприємство. Враховуючи такі зміни, відповідно до листа від 16.09.2004 р. № 10-16-12760 Фонду державного майна України, встановлено виняток з положень статті 287 ГК України. З урахуванням цих змін державні підприємства отримали право здавати в оренду нерухоме майно загальною площею до 200 кв.м на одне підприємство, що не потребує дозволу органу приватизації (але потребує погодження з ним розрахунку орендної плати). При цьому державні підприємства не отримали права бути орендодавцями щодо структурних підрозділів (філій, цехів, дільниць) та нерухомого майна, що перевищує площу 200 кв.м.

Враховуючи викладене, підприємства можуть виступати орендодавцями нерухомого майна загальною площею лише до 200 кв.м шляхом укладання як одного договору так і декількох договорів. При цьому, загальна площа переданих в оренду приміщень за цими договорами не повинна у кожний даний момент перевищувати 200 кв.м на одне підприємство –балансоутримувач, а також повинно бути погодження про розрахунок орендної плати з Фондом державного майна України або його регіональними відділеннями.

Статтею 19 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” передбачено, що орендар за користування об’єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку пропорції розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем та порядок використання орендної плати визначаються: Кабінетом Міністрів України –для об’єктів, що перебувають у державній власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786 “Про Методику розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна” встановлено, що у разі коли орендодавцем майна є Фонд державного майна, його регіональне відділення чи представництво, орендна плата спрямовується:

-          за цілісні майнові комплекси державних підприємств –до державного бюджету;

-          за нерухоме майно державних підприємств, організацій –70 відсотків орендної плати до державного бюджету, 30 відсотків державному підприємству, організації, на балансі яких перебуває це майно;

у разі коли орендодавцем майна є державне підприємство, організація, крім підприємств, установ та організацій, які перебувають у віданні Національної академії наук, орендна плата спрямовується:

-          за окреме індивідуально визначене майно підприємства, організації (крім нерухомого) –підприємству, організації;

-          за цілісний майновий комплекс структурного підрозділу підприємства, організації, нерухоме майно –70 відсотків орендної плати підприємству, організації, 30 відсотків –до державного бюджету.

Відповідно до п. 3 ст. 18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” на орендаря покладено зобов’язання вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України про порядок зміни та розірвання господарських договорів встановлено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором, а тому посилання відповідача на те, що він почав сплачувати орендні платежі у зміненій пропозиції згідно листа балансоутримувача –Дорожнього фізкультурно-спортивного клубу “Локомотив” не може бути враховано як належна законна підстава для внесення змін до договору, оскільки ДФСК “Локомотив” не є стороною по договору і в матеріалах справи відсутні підтверджуючі докази стосовно звернень відповідача до позивача з пропозиціями внесення змін до договору в частині зміни розміру орендної плати.

На підставі викладеного регіональне відділення вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а тому просило суд оскаржуване рішення залишити без змін.

В судовому засіданні, за згодою позивача та третьої особи –регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровської обл., оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, які були присутні у засіданні, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила, що між Державним підприємством “Придніпровська залізниця” (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Укрбуд” (орендар) укладено договір від 01.11.2003 р. № ПР/ДФСК-03-05/НЮА-115.

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно на першому поверсі 5-ти поверхового житлового будинку загальною площею 53,7 кв.м (три кімнати), які розміщені за адресою: м.Дніпропетровськ, пл. М.Островського, 2, що знаходиться на балансі Дорожнього фізкультурно-спортивного клубу “Локомотив” (балансоутримувач –структурного підрозділу орендодавця).

Сторони за договором пунктом 11.1 договору встановили, що цей договір укладено строком на п’ять років, що діє з 01.11.2003 р. до 01.11.2004 р. включно, тобто ДП “Придніпровська залізниця” і ТОВ “Укрбуд” чітко визначили календарні строки дії договору, обмежений певними датами, а саме з 01.11.2003 р. по 01.11.2004 р.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, повній оплаті за договором і при наданні інформації щодо виконання умов договору, а саме наявності договору страхування, дозволу пожежної інспекції та узгодження балансоутримувача, договір може бути продовжено на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені у договорі.

За період з 01.11.2004 р. по 01.12.2005 р. сторони за договором не подавали заяв щодо припинення договору оренди, а тому строк дії зазначеного договору слід вважати продовженим до 01.11.2006 р.

Пунктом 3.2 договору оренди передбачено, що орендна плата за кожний наступний місяць розраховується шляхом користування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Орендна плата, згідно з п.3.3 договору, повинна перераховуватися орендарем не пізніше 1 - числа місяця наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції, таким чином:

-          70 % на рахунок балансоутримувача –у розмірі 401 грн. 85 коп.;

-          30 % до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті районним відділенням казначейства –у розмірі 172 грн. 22 коп.

Пунктом 11.6 договору встановлено, що цей договір припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до пунктів 2,6; 5.7; 10.1 договору, у разі припинення договору, повернення орендованого майна орендодавцеві здійснюється за актом приймання-передачі; майно вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі і обов’язок по складанню акту покладено на сторону, яка передає майно іншій стороні договору; у разі припинення або розірвання договору орендар зобов’язаний повернути орендодавцю орендоване майно в належному стані, на протязі 3-х діб після закінчення дії договору.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що строк дії договору є припиненим з 02.11.2006 р.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушував умови пункту 3 договору, своєчасно не сплачував орендну плату, у зв’язку з чим заборгованість з орендної плати складає 10 732 грн. 10 коп.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської обл. від 27.02.2007 р. у даній справі було встановлено, що заборгованість відповідача з орендної плати за період з листопада, грудня 2004 р., 2005 р., січня –листопада 2006 р. складає 10 732 грн.10 коп.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.05.2007 р. та постановою Вищого господарського суду України від 16.08.2007 р. рішення господарського суду Дніпропетровської обл. від 27.02.2007 р. по даній справі, в частині стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 10 732 грн. 10 коп., залишено без змін.

Згідно до ч.2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони, а тому факт заборгованості відповідача в сумі 10 732 грн. 10 коп. підлягає задоволенню, а доводи скаржника, що у нього відсутня заборгованість на вказану суму, не приймаються апеляційним судом до уваги.

Скаржник не надав доказів того, що він після закінчення строку договору оренди звільнив орендоване приміщення і повернув його орендодавцю.

Матеріалами справи (а.с. 12, т.1) та (а.с. 8-10) встановлено, що 23.11.2006 р. за вих. № НГ-9/1161 позивачем на адресу відповідача направлено лист, в якому пропонувалося ТОВ “Укрбуд” у строк до 30.11.2006 р. звільнити орендоване приміщення і передати орендоване майно по акту прийому-передачі. Вказаний лист був підписаний головним інженером залізниці –першим заступником начальника залізниці Лоза П.О., наявність повноважень якого на укладання та розірвання договорів оренди та підписання листа, пов’язані з орендою майна підтверджена ксерокопією довіреності № 815 від 28.11.2006 р. та листом від 28.09.2007 р. № Н-21/1315, який підписаний начальником залізниці І.В. Гладкіх і яким визнається правочин головного інженера –першого заступника начальника залізниці Лози П.О. стосовно підписання листа –повідомлення від 23.11.2006 р. № НГ-9/1161.

Приймаючи до уваги, що відповідач не надав докази своєчасного звільнення орендованого приміщення, позивач правомірно звернувся з позовом про зобов’язання відповідача звільнити займане ним орендоване приміщення та, керуючись п.9.2 договору, просив стягнути неустойку в сумі 1 240 грн. 02 коп.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду відповідає обставинам та матеріалам справи і при його винесенні господарським судом не було допущено порушень норм процесуального та матеріального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 103, 105 ГПК України Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрбуд” м.Дніпропетровськ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2007 р. у справі № 38/451-07(27/46-07) залишити без змін.

Головуючий                     Л. О. Лотоцька

Суддя                     Р. М. Бахмат

Суддя                     О. С. Євстигнеєв

З оригіналом згідно:

Пом. судді І.Г.Логвиненко

08.04.2008 р.