ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
698-166, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"19"
лютого 2008 р.
Справа № 3/42

« 19 »   лютого
2008 року
справа №  3/42

10 год.  20 хв.

За
позовом  Чернігівської міжрайонної
державної податкової інспекції
м.Чернігів, вул.Воровського, 6

до  Суб”єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи  ОСОБА_1                               АДРЕСА_1

про
стягнення 606,43 грн. за рахунок активів

Суддя               В. М. Репех

За
участю секретаря судового засідання
Карнабеда Т. О.

Представники сторін :

від
позивача: Сетченко
С. М. -головний держподатінспектор юридичного відділу Чернігівської МДПІ,
довіреність № 2410/9/10-015 від 24.12.2007р.

від
відповідача:   не з”явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач
заявив позов про стягнення податкового боргу
в сумі 606,43 грн. за рахунок активів платника податків,  який виник
станом на 26.12.2007р.

Позивач
мотивує свої вимоги тим, що сума податкового зобов”язання є узгодженою, але не
сплачена відповідачем.

Під
час  розгляду  справи
позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, а саме, позивач
зазначає, що станом на 19.07.2007р. згідно облікової картки платника податків у
відповідача була переплата в сумі 0,82 грн.
Таким чином, сума податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб
становить 599,18 грн.

Відповідач
в засідання суду не з”явився. Про час та місце розгляду справи він повідомлявся
належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового
відправлення № 751060, № 751095, № 776616 та № 776624.

Суд,  з”ясувавши обставини та докази по справі,
встановив наступне:

ОСОБА_1
зареєстрований як суб”єкт підприємницької діяльності -фізична особа
Чернігівською районною державною адміністрацією 26.10.2000р., перебуває на
податковому обліку в Чернігівській МДПІ з 26.10.2000р.

Відповідно
до п.3 ст.9 Закону України “Про систему оподаткування” відповідач зобов”язаний
сплачувати належні суми податків і зборів (обов”язкових платежів) у встановлені
законом терміни.

Згідно
заяви про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та
звітності від 05.07.2007р. вх. № 2338 відповідач є платником єдиного податку.
Вид підприємницької діяльності - роздрібна торгівля в неспеціалізованих
магазинах переважно з продовольчим асортиментом.

Станом
на 26.12.2007р. відповідач має податковий борг по єдиному податку на
підприємницьку діяльність з фізичних осіб в сумі 606,43 грн., в т.ч. 7,25 грн.
пеня.

Згідно
Указу Президента України „Про внесення змін до Указу Президента України від 30
липня 1998 року № 727 „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб”єктів малого підприємництва”  ставка
єдиного податку для суб”єктів малого підприємництва -фізичних осіб
встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від
виду діяльності і не може становити менше 20 грн. та не більше 200 грн. на
місяць.

Згідно
додатку до рішення районної ради від 30.11.2006р. „Про затвердження ставок
єдиного та фіксованого податків для фізичних осіб -суб”єктів підприємницької
діяльності” до відповідача застосовано ставку в розмірі 120,00 грн.

Відповідно
до Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб”єктів малого підприємництва” від 03.07.1998р. № 727/98 суб”єкт
підприємницької діяльності -фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не
пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділення Державного
казначейства України.

Відповідач
несвоєчасно і не в повному обсязі вносить податки до бюджету.

Відповідно
до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в
порядку і розмірах, встановлених законом.

Активами
платника податків згідно з п. 1.7 ст. 1 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
є кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній особі за
правом власності або повного господарського відання.

Податкова
інспекція направила відповідачеві першу № 1/450 від 25.07.2007р. ( отримана
27.07.2007р. ) та другу № 2/557 від 31.08.2007р. отримана 01.09.2007р. )
податкові вимоги.

Відповідно до п.11 ст.10 Закону
України “Про державну податкову службу” державні податкові інспекції подають до
судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення
заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх
майна.

У
зв'язку з несплатою податкового боргу позивач 10.01.2008р. звернувся  з
позовом  до  суду
та  просить  у
рахунок його погашення звернути стягнення на активи відповідача.

Статтею 3 вказаного Закону визначено,
що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення
його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Оскільки податкові зобов”язання не
були погашені платником податку самостійно вони підлягають стягненню примусово
за рахунок його активів у відповідності з п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3   Закону України “Про порядок погашення
зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами”.

При таких обставинах, враховуючи
вищезазначене, позов підлягає задоволенню з урахуванням клопотання про
зменшення розміру позовних вимог.

Керуючись п.п. 3.1.1 п.3.1 ст.3
Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”,
ст.ст.69, 70, 71, 72, 86, 158, 160-163, 167, 186, 254, 255, пунктом 6
розділу VII  Кодексу адміністративного
судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути за рахунок активів Суб”єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, р/рНОМЕР_1 в ЧФ
АБ „Синтез” м.Чернігів ) до  місцевого
бюджету 599,18 грн. податкового боргу по єдиному податку на
підприємницьку діяльність з фізичних осіб ( р/р 0525 ГУДКУ в Чернігівській
області ).

Відповідно до статті 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява  про  апеляційне
оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення,  а в
разі   складення   постанови
у  повному  обсязі
відповідно  до статті 160 цього
Кодексу -  з  дня
складення  в  повному
обсязі. Апеляційна  скарга  на
постанову  суду першої інстанції
подається протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне оскарження.

Згідно
статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої
інстанції  набирає законної сили
після  закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження,  встановленого
цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву
про  апеляційне  оскарження,
але апеляційна  скарга  не
була  подана  у
строк,  встановлений  цим Кодексом,
постанова  суду  першої
інстанції  набирає законної сили
після закінчення цього строку.

У
разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його
не  скасовано,  набирає
законної  сили   після
закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду,  яка набрала законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть
участь  у  справі,
для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій,
посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій
території України.

Обставини,  які
були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,
в  одній  адміністративній   справі
не   можуть оспорюватися в іншій
судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя
В. М. Репех

Повний текст постанови
підписаний