ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"31" березня 2008 р.

Справа №  6/3

Господарський суд Кіровоградської області у
складі судді                Колодій С.Б.
розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 6/3

за
адміністративним позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Комінтерн
Олександрійського району Кіровоградської області

до
відповідача: Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції,              м. Олександрія Кіровоградської
області

про
скасування акта

Представники
сторін:

від
позивача - ОСОБА_2., довіреність б/н  від
05.02.08р.;

від
відповідача - Дьорко А.М., довіреність № 10
від 10.01.08р.;

від
відповідача - Заіка Л.М., довіреність б/н
від 19.03.08р.;

Секретар
судового засідання - В.В. Іванов

Час
прийняття постанови - 12 год. 32 хв.

Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 подано позовну заяву про скасування податкового
повідомлення - рішення Олександрійської об'єднаної державної податкової
адміністрації № /0 від 27.09.2007 року, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 60363,00 грн. в
тому числі штрафні санкції в сумі 20121,00 грн.

Ухвалою
господарського суду 10.01.2008 року (суддя Баранець О.М.) позовну заяву
прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 6/3.

Розпорядженням
голови господарського суду Кіровоградської області від 04.02.2008 року дану
справу № 6/3 передано на розгляд судді Колодій С.Б.

Ухвалою
господарського суду від 04.02.2008 року справу № 6/3 прийнято до свого
провадження.

Позивач
вважає позовні вимоги таким що підлягають задоволенню з наступних підстав.

При
визначенні зобов'язання щодо необхідності обов'язкової реєстрації фізичної
особи-підприємцяОСОБА_1як платника податку на додану вартість Олександрійська
об'єднана державна податкова інспекція не мала права зараховувати до загальної
суми від здійснення операцій з поставки товарів (послуг) вартість послуг,
наданих відповідно до договору № 15/06 про спільну діяльність по організації
харчування учнів загальноосвітніх навчальних закладів від 22.03.2006 року на
загальну суму 245304,60 грн. Зазначена операція відповідно до п.п. 5.1.10 п.
5.1 ст. 5 Закону України «Про податок на додану вартість» звільняється від
оподаткування, а тому не може бути врахована під час обрахування обсягу
загальної суми від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), нарахована
(сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам,
протягом останніх дванадцяти календарних місяців так як зазначені послуги не
підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом.

Олександрійська
об'єднана державна податкова інспекція заперечує проти задоволення позовних
вимог. Висновок, викладений в акті перевірки № 556/17-00-НОМЕР_1 від 14.09.2007
року, про порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 п.п. 2.3.1 ст. 2, п.п.
3.11 ст. 3, п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7,   п.
9.3, п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» в результаті
чого не нараховано та не сплачено до бюджету 40242,00 грн. податку на додану
вартість, правомірний. Підстави для скасування податкового повідомлення
Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції № /0 від
27.09.2007 року відсутні. Відсутність реєстрації позивача як платника податку
на додану вартість позбавляє права на пільги, які передбачені ст. 5 Закону
України «Про податок на додану вартість».

Розглянувши
матеріали даної справи, заслухавши пояснення представників сторін, здійснивши
оцінку наявних в матеріалах справи доказів, господарський суд

В С Т А Н О
В И  В :

Фахівцями
Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції за результатами
планової виїзної документальної перевірки своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) фізичною особою
- підприємцем ОСОБА_1 за період з
01.04.2006 року по 30.06.2007 року складено акт № 556/17-00-НОМЕР_1 від
14.09.2007 року.

Перевіркою
питання повноти та своєчасності надходження до бюджету податку на додану вартість
встановлено наступне.

У
перевіряємому періоді з 01.04.2006 року по 30.06.2007 року фізична
особа-підприємецьОСОБА_1 не була зареєстрована платником податку на додану
вартість. Свідоцтво платника податку на додану вартість анульоване      17.01.2006 року на підставі заяви
фізичної особи-підприємцяОСОБА_1про ліквідацію свідоцтва за власним бажанням.

Документальною
перевіркою первинних документів, накладних, касових документів та звітів по
реєстратору розрахункових операцій та відомостей відділу освіти Олександрійської
райдержадміністрації, визначено обсяг оподатковуваних операцій фізичної
особи-підприємцяОСОБА_1За періоди: з 18.01.2006 року по 31.12.2006 року в сумі
392553,00 грн. в тому числі за період з 01.04.2006 року по 31.12.2006 року в
сумі 327450,00 грн.; з 01.01.2007 року по 30.06.2007 року в сумі 108657,83 грн.

За
висновком Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції фізична
особа-підприємецьОСОБА_1 в порушення п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2, п. 9.3, п. 9.4
ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" при перевищенні
300000,00 гривень (без урахування податку на додану вартість) обсягу операцій з
поставки товарів не надіслав податковому органу заяву про реєстрацію платником
на додану вартість протягом 20 календарних днів, наступних за звітним місяцем.

Перевищення
обсягів операцій з реалізації товарів (послуг)               300000,00 гривень (без
урахування податку на додану вартість) у позивача виникло в жовтні 2006 року
(розрахунок наведено в таб. 8 акта перевірки).

Таким
чином, в порушення п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 6.1 ст. 6, п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст.
7 Закону України «Про податок на додану вартість» фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 не нараховано та не сплачено до бюджету     40242,00 грн. податку на додану вартість,
в тому числі за 2006 рік в сумі 18511,00 грн. та в сумі 21731,00 грн. за 2007
рік.

Олександрійська
об'єднана державна податкова інспекція податковим повідомленням-рішенням №
/0 від 27.09.2007 року визначила ОСОБА_1. суму податкового
зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 40242,00
грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 20121,00 грн., а всього в
сумі 60363,00 грн.

Господарський
суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість» особа
підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у разі: коли загальна сума
від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з
використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають
оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі
або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти
календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на
додану вартість).

Звільняються
від оподаткування операції з поставки в порядку та в межах норм, встановлених
Кабінетом Міністрів України, послуг з харчування дітей у школах,
професійно-технічних училищах та громадян у закладах охорони здоров'я (п.п. 5.1.10
п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про податок на додану вартість»).

Постановою
Кабінету Міністрів України від 22.11.2004 року № 1591 «Про затвердження норм
харчування у навчальних та оздоровчих закладах» затверджено норми харчування в
загальноосвітніх навчальних закладах для одноразового харчування учнів згідно з
додатком 7.

На
підставі договору № 15/06 про спільну діяльність по організації харчування
учнів загальноосвітніх навчальних закладів від 22.03.2006 року фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 протягом 2006 року було надано послуги із
забезпечення організації одноразового гарячого харчування згідно з нормами,
затвердженими Постановою Кабінету Міністрів від 22.11.2004 року    № 1591 учнів 1-4 класів та дітей сиріт - в
загальноосвітніх школах Олександрійського району на загальну суму 245304,60
грн..

При
визначенні зобов'язання щодо необхідності обов'язкової реєстрації як платника
податку на додану вартість перевіряючі не мали права зараховувати до загальної
суми від здійснення операцій з поставки товарів (послуг) вартість послуг,
наданих відповідно до договору № 15/06 про спільну діяльність по організації
харчування учнів загальноосвітніх навчальних закладів від 22.03.2006 року на
загальну суму 245304,60 грн.

Поставки
товарів на виконання вказаного договору звільняються від оподаткування податком
на додану вартість відповідно до п.п. 5.1.10 п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про
податок на додану вартість», а тому не можуть бути враховані позивачу під час
обрахування обсягу загальної суми від здійснення операцій з поставки товарів
(послуг), нараховані (сплачені, надані) такій особі або в рахунок зобов'язань
третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців.

Господарський
суд вважає, що застосування пільг встановлених ст. 5 Закону України «Про
податок на додану вартість» щодо звільнення від оподаткування конкретних
операцій, в тому числі операції з поставки в порядку та в межах норм,
встановлених Кабінетом Міністрів України, послуг з харчування дітей у школах,
професійно-технічних училищах та громадян у закладах охорони здоров'я не
залежать від факту реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності як платника
податку на додану вартість. Ст. 5 Закону України «Про податок на додану
вартість» не може розширено тлумачитись.

Фізична
особа-підприємецьОСОБА_1 на підставі договору № 15/06 про спільну діяльність по
організації харчування учнів загальноосвітніх навчальних закладів від
22.03.2006 року протягом 2006 року надано послуги із забезпечення організації
одноразового гарячого харчування згідно з нормами, затвердженими Постановою
Кабінету Міністрів від 22.11.2004 року № 1591 учнів 1-4 класів та дітей сиріт -
в загальноосвітніх школах Олександрійського району на загальну суму 245304,60
грн. Вказані дії дають право позивачу на застосування пільг вказаних в п.п. 5.1.10
п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про податок на додану вартість».

Олександрійська
об'єднана державна податкова інспекція в порушення ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України не доказала правомірність податкового
повідомлення-рішення № /0 від 27.09.2007 року, яким визначено
ОСОБА_1. суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість за основним
платежем в сумі 40242,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі
20121,00 грн., а всього в сумі 60363,00 грн.

З
Державного бюджету України на користь позивача необхідно стягнути судовий збір
в сумі 3,40 грн.

Враховуючи
викладене, керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України ст.ст. 160, 162, 163, 245
- 250 п. 6 роз. 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А
Н О В И В :

1.
Позов задовольнити повністю.

2.
Скасувати податкове повідомлення-рішення Олександрійської об'єднаної державної
податкової інспекції № /0 від 27.09.2007 року про визначення ОСОБА_1.
суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем
в сумі 40242,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 20121,00
грн., а всього в сумі 60363,00 грн.

3.
Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної
особи-підприємцяОСОБА_1(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1), - витрати по
сплаті судового збору в сумі 3,40 грн.

4.
Після набрання судовим рішенням законної сили, за заявою стягувача, буде
виданий виконавчий лист.

5.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України,
постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду
через господарський суд Кіровоградської області. Заява про апеляційне
оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня
її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України з дня складання в
повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Суддя

С. Б.
Колодій