ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

14.04.2008

Справа №2-1/2289.1-2006

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримське бюро міжнародного молодіжного туризму «Супутник», м. Сімферополь, вул. Гоголя/Пушкіна, 9/16-а

До відповідачів 1) Сімферопольського міжміського бюро реєстрації та технічної інвентаризації, м. Сімферополь, вул. Некрасова, 11

2) Міністерства по справах молоді, родини та гендерної політики АР Крим, м. Сімферополь, вул. Гоголя, 9

За участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1)          Верховна Рада АР Крим, м. Сімферополь, вул. К. Маркса, 18

2)          Фонд майна АР Крим, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 17

3)          Фонд державного майна України, м. Київ, вул. Кутузова, 18/9

За участю Прокуратури АР Крим, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 21

Про визнання власності

Суддя Л. О. Ковтун

З а у ч а с т ю п р е д с т а в н и к і в :

Позивач Кучеренко В. М., довіреність у справі, Кучеренко О. С., голова, паспорт

Відповідачі 1) не з’явився; 2) Єрохіна Т. В., довіреність у справі; 2) Сердюк І. В., довіреність у справі

Треті особи 1) Сідоренко О. В., довіреність у справі; 2) Аметов С. Д., довіреність у справі; 3) не з’явився

За участю прокурора - не з’явився

Суть спору: Позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою та просить визнати право власності за ТОВ «Кримське бюро міжнародного туризму «Супутник» на будинок по вул.. Гоголя/Пушкіна, 9/16-а у м. Сімферополі та зобов’язати Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації провести державну реєстрацію права власності на вказаний об’єкт нерухомості за ТОВ «Кримське бюро міжнародного туризму «Супутник».

Рішенням господарського суду АР Крим від 16.02.2006р. по справі №2-26/2289-2006 позовні вимоги були задоволені.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.05.2006р. по справі №2-26/2289-2006 рішення господарського суду АР Крим від 16.02.2006р. було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.09.2006р. по справі №2-26/2289-2006 зазначені судові акти судів попередніх інстанцій були скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи зазначене рішення, Вищий господарський суд України зазначив, що судами не було досліджено джерел поточного фінансування об’єктів нерухомості, які є предметами спору. Не були досліджені судами перших інстанцій договори оренди приміщень в будинку по вул. Гоголя, 9 від 27.10.1993р. та від 12.06.1997р., у зв’язку з чим позаувагою судів залишилися й предмети таких договорів, що призвело до ненадання їм належної юридичної оцінки.

Справа була направлена на новий розгляд до суду першої інстанції, справа передана на розгляд судді господарського суду АР Крим С. І. Чонговій із привласненням справі № 2-21/2289.1-2006.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 07.12.2006р. по справі №2-21/2289.1-2006 до участі по справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору були залучені Верховна Рада АР Крим, Фонд майна АР Крим.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 30.01.2007р. по справі №2-21/2289.1-2006 провадження по справі було зупинено до розгляду справи №2-13/2011-2007 та набрання рішенням по справі законної сили.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 11.09.2007р. провадження по справі було поновлено.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 20.12.2007р. до участі по справі було залучено Фонд державного майна України у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 24.01.2008р. розгляд справи №2-21/2289.1-2006 був відкладений у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України на 12.02.2008р.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 11.02.2008р. справа була передана на розгляд судді господарського суду АР Крим Л. О. Ковтун у зв’язку з закінченням п’ятирічного строку повноважень судді господарського суду АР Крим С. І. Чонгової із привласненням справі №2-1/2289.1-2006.

Строк розгляду справи був продовжений за клопотанням сторін у порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та третіх осіб, суд –

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, є преюдіційними та не потребують потворного доказування.

Так, відповідно до постанови господарського суду АР Крим від 07.05.2007р. по справі №2-13/2011-2007А, яка була залишена без змін ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 30.07.2007р. було встановлено наступне.

23 листопада 1956 року Державною комісією був підписаний Акт приймання адміністративної будівлі, розташованої по вулиці Гоголя,9, і після введення зазначеної будівлі в 1958 році в експлуатацію вона була поставлена на баланс Кримського обкому ЛКСМ України.

16 травня 1989 року бюро Кримського обкому ЛКСМ України прийняло постанову №Б-45/21 "Про безвідплатну передачу будівлі обкому ЛКСМ України на баланс БММТ “Супутник”, на виконання якого за актом від 18.09.89 Кримський обком ЛКСМ України передав спірну будівлю Бюро міжнародного молодіжного туризму "Супутник" Кримського обласного комітету ЛКСМ України (далі - БММТ “Супутник”).

На підставі зазначеного Акту Сімферопольське бюро реєстрації та технічної інвентаризації видало Бюро міжнародного молодіжного туризму реєстраційне посвідчення від 18.12.90 на домоволодіння № 9/16а по вулиці Гоголя/Пушкіна у місті Сімферополя.

01.11.1991р. Комітет у справах молоді Ради Міністрів Кримської АРСР (правонаступником якого є Міністерство у справах молоди, сім’ї та гендерної політики АР Крим), українське республіканське БММТ «Супутник», трудовой колектив ВММТ «Супутник» Кримського ОК ЛКСМ України утворили товариство з обмеженою відповідальністю «Кримське бюро міжнародного молодіжного туризму «Супутник». Відповідно установчого договору про утворення ТОВ «Кримське бюро міжнародного молодіжного туризму «Супутник» від 11.11.1991р. , наказів ВММТ «Супутник» №91 від 21.04.1992р., правонаступником БММТ «Супутник» Кримського ОК ЛКСМ України було визначено саме ТОВ «Кримське бюро міжнародного молодіжного туризму «Супутник», до якого перейшли всі наявні основні кошти та оборотні фонди ліквідованого БММТ «Супутник» Кримського ОК ЛКСМ України.

Таким чином, ТОВ «Кримське бюро міжнародного молодіжного туризму «Супутник» набуло право власності на спірну будівлю відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про власність у СРСР», ст. ст. 21, 26 Закону України «Про власність» від 15.04.1991р., ст. 97 Цивільного кодексу СРСР, які діяли на час створення ТОВ «Кримське бюро міжнародного молодіжного туризму «Супутник».

Прокуратурою Республіки Крим 21.02.1992 р. № 7-23/исх.92 був внесений протест у Сімферопольське бюро реєстрації й технічної інвентаризації із приводу реєстрації будинку за БММТ “Супутник” і Сімферопольським бюро реєстрації й технічної інвентаризації 27.02.1992 р. була анульована реєстрація право власності БММТ “Супутник”.

Генеральною прокуратурою України було встановлено, що протест прокуратури Республіки Крим принесений по недостатніх підставах, у зв'язку, із чим було запропоновано прокуратурі Республіки Крим відкликати даний протест (лист від 24.06.1992 р. № 25ч/7-1/92).

13.08.1992 р. листом № 7-505 прокуратурою Республіки Крим був відкликаний протест від 21.02.1992р. №7-23/92.

На підставі цього, Сімферопольське бюро реєстрації й технічної інвентаризації відновило реєстрацію права власності на зазначений будинок за БММТ “Супутник”і видало посвідчення від 08.09.1992 р. на право власності Бюро міжнародного молодіжного туризму “Супутник”на будинок № 9/16А по вул. Гоголя/Пушкіна в м. Сімферополі (рег. № 131 стор. 51 справа № 1176). Дотепер дане реєстраційне посвідчення не скасоване й ні ким не оскаржене.

Скасування рішення бюро Кримського обкому ЛКСМ України про передачу будинку не привело до яких-небудь правових наслідків, тому що будинок з балансу БММТ “Супутник”не знімалося й ні кому не передавалося.

При цьому, в постанові господарського суду АР Крим від 07.05.2007р. по справі №2-13/2011-2007А були встановлені наступні факти.

У листопаді 1991 р. Комітет зі справам молоді Ради Міністрів Кримської АРСР (правонаступник Міністерство по справах молоді, сім'ї й гендерної політики АР Крим), Українське республіканське Бюро міжнародного молодіжного туризму “Супутник”, трудовий колектив Бюро міжнародного молодіжного туризму “Супутник” Кримського ОК ЛКСМ України створили Товариство з обмеженою відповідальністю “Кримське бюро міжнародного молодіжного туризму “Супутник”. Відповідно до наказу БММТ “Супутник”ЦК ЛКСМ України від 21.04.1992р. правонаступником БММТ “Супутник”Кримського ОК ЛКСМ України був визначений ТОВ “КБММТ “Супутник”.

Відповідно до пункту 4 Установчого договору про створення ТОВ “Кримське бюро міжнародного молодіжного туризму “Супутник”від 11.11.1991 р., при формуванні статутного фонду засновники беруть участь у такий спосіб:

Комітет зі справам молоді Ради Міністрів Кримської АРСР передає суспільству на поповнення його оборотних коштів 76500 рублів;

Українське республіканське Бюро міжнародного молодіжного туризму “Супутник”передає Суспільству все майно, що значиться на зведеному балансі Кримського бюро міжнародного молодіжного туризму “Супутник” за станом на 01.07.1991р., зараховуючи в статутний фонд Суспільства основні фонди й оборотні кошти Бюро ММТ “Супутник” у сумі 153000 рублів, у тому числі будинок на суму148360 рублів.

Таким чином, в 1991 році в статутний фонд Товариства, тобто у власність ТОВ “Кримське бюро міжнародного молодіжного туризму “Супутник””, увійшов будинок № 9/16А по вул. Гоголя/Пушкіна в м. Сімферополі. Позивач придбав право власності на будинок у відповідності зі ст.14 Закону СРСР “Про власність у СРСР”, ст. ст. 21, 26 Закону України “Про власність”(набув чинності 15.04.1991р.) і ст. 97 Цивільного кодексу УРСР.

Дотепер ні статут, ні установчий Договір, ні протоколи зборів засновників ТОВ “Кримське бюро міжнародного молодіжного туризму “Супутник””ні оскаржені, недійсними не визнавалися.

Отже, у відповідності зі ст. 49 Закону України “Про власність”, ч. 2 ст. 328 Цивільного Кодексу України, ТОВ “Кримське бюро міжнародного молодіжного туризму “Супутник”” є власником даного будинку.

Як вже зазначалося, факти, встановлені за рішенням суду, яке набрало законної сили, є такими, що повторному доказуванню не підлягають. Зазначене знайшло своє відображення в ухвалі Севастопольського апеляційного господарського суду від 30.07.1007р. по справі №2-13/2011-2007А, яким вищезазначена постанова господарського суду АР Крим від 07.05.2007р. по справі №2-13/2011-2007А була залишена без змін.

Доказів відповідно до положень ст. ст. 33, 34 ГПК України щодо скасування означених судових актів сторонами під час розгляду справи не надано.

На виконання Постанови Президії Верховної Ради Кримської АРСР №204-1 від 21.11.1991 року ТОВ «Кримське бюро міжнародного молодіжного туризму «Супутник» тимчасово (згідно п. 1 даної постанови) передав на баланс Комітету зі справам молоді СМ АР Крим спірний будинок. Тимчасовий характер передачі підтверджується листом СМ БТИ №1353 від 29.07.1999 року та договором від 27 жовтня 1993 року. Після того, як дана постанова була визнана що втратила чинність на підставі Постанови ВР АРК №1463-2/2000 від 18.10.2000р.

Тимчасовий характер передачі будинку підтверджується листом СМ БТИ № 1353 від 29.07.1999 р. Передача будинку на баланс Комітету зі справам молоді СМ Криму не змінила його власника, тому що будинок продовжував перебувати на балансі ТОВ “КБММТ “Супутник”і перебуває дотепер, що й було зазначено в рішенні Господарського суду АР Крим від 20.12.2002 р. справа № 2-19/13986-2002.

27.04.1999 р. прокуратурою м. Сімферополя в інтересах Фонду майна АР Крим був поданий позов до Кримського БММТ “Супутник”, що будинок 9/16а по вул.Гоголя/Пушкіна в м. Сімферополі є власністю АР Крим і договори оренди повинні узгоджуватися тільки з Фондом майна АР Крим.

З огляду на, що в матеріалах справи були відсутні докази, що підтверджують право власності АР Крим на вищевказаний будинок, суд своїм визначенням від 14.09.1999р., зобов'язав позивача надати доказу передачі будинку у власність АР Крим. Це вимога суду виконана не було, і визначенням від 15-29 листопада 1999 року суд залишив позов без розгляду.

Постановою ВР АР Крим від 18.10.2000 р. № 1463-2/2000 пункт 21, дане будинок був включений до складу майна, що належить АР Крим, з наступною передачею 1-го й 2-го поверхів у керування Кримського республіканського краєзнавчого музею, 3-го поверхи в Керування справами СМ АР Крим.

Цією же Постановою Постанова Президії Верховної Ради Кримської АРСР від 21.11.1991р. № 204-1 визнано таким, що втратило чинність.

При цьому, судами по справі №2-13/2011-2007А була встановлена безпідставність посилання Верховної Ради АР Крим та Фонду майна АР Крим на Постанову Верховної Ради України «Про майно загальсоюзних громадських організацій колишнього Радянського Союзу» від 14.02.1994р. з тих підстав, що спірний будинок був вперше зареєстрований Сімферопольським бюро технічної інвентаризації за ТОВ «Кримське бюро міжнародного молодіжного туризму «Супутник» у 1990році, повторно у 1992році, та на час набрання чинності зазначеною постановою у власності будь-якої загальносоюзної організації не перебував.

Відповідно Інформаційного листа Вищого арбітражного суду України N 01-8/98 від 31.01.2001р. «Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та його захистом» підтвердженням наявності права власності можуть бути насамперед правовстановлювальні документи. Перелік таких документів наведено у додатку N 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 N 7/5.

Згідно ст. 338 ЦК України встановлено, що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також з інших підстав, встановлених Законом. Таким чином, сплив набувальної давності породжує право власності відповідно ст. 344 ЦК України й є підставою для визнання судом права власності за такою особою.

Тобто, право володіння, що виникло на підставі договору, у дійсному випадку на підставі рішення Бюро Кримського обкому ЛКСМУ Б-45/21 від 16.05.1989р. про передання будівлі Бюро Міжнародного молодіжного туризму «Супутник» Кримського обласного комітету ЛКСМ України, відповідно якого було отримано реєстраційне посвідчення на право володіння Бюро Міжнародного молодіжного туризму «Супутник» Кримського обласного комітету ЛКСМ України та акту прийому-передачі спірного майна від 18.12.1990р., перетворюється на право власності на підставі таких юридичних фактів.

Чинне законодавство презюмує добросовісне (правомірне)володіння майном, якщо інше не буде встановлено судом. Судом іншого не встановлено.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, п. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, ст.1 Господарського процесуального кодексу України захист порушеного права може здійснюватися судом, у тому числі й шляхом визнання цих прав.

Згідно п. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їхнього знецінення та зміни їхнього призначення.

Відповідно до ст. 392 Господарського кодексу України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За такими обставинами, позовні вимоги щодо визнання права власності на об’єкти нерухомості підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог щодо зобов’язання Сімферопольського міжміського бюро реєстрації та технічної інвентаризації провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за позивачем, суд вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги щодо спонукання Сімферопольського МБРТІ провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно не підвідомчі господарським судам, виходячи з наступного.

В силу ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі зазначені у цій нормі справи, крім, зокрема, інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом п. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулюються нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", що визначено ст. 1 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, зокрема, право власності на нерухоме майно.

В силу п. 4 ст. 5 Закону, державна реєстрація прав проводиться місцевими органами державної реєстрації прав виключно за місцем знаходження нерухомого майна, а саме: в містах Києві та Севастополі, місті обласного підпорядкування, районі.

Місцевими органами державної реєстрації, у відповідності з ст. 7 Закону, є відділеннями державної госпрозрахункової юридичної особи з консолідованим балансом (центру державного земельного кадастру).

У відповідності з п. 5 Прикінцевих положень зазначеного Закону, до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації. Повноваження бюро технічної інвентаризації щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно на час звернення позивача щодо здійснення реєстрації також визначені п. 1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджено наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5.

Реєстрація прав власності згідно п. 1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 року №6/5 здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації.

В силу підпункту 10 п. "б" ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, делеговане повноваження щодо обліку та реєстрації відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Отже, Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації виконує делеговані йому виконавчим органом місцевого самоврядування повноваження щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Таким чином, відповідач у розумінні п. 7 ст. 3 КАС України є суб'єктом владних повноважень.

Враховуючи суб'єктний склад та характер правовідносин, спір у даній справі підвідомчий суду, до компетенції якого належить розгляд адміністративних справ.

За таких обставин, спір в частині позовних вимог щодо спонукання Сімферопольського МБРТІ провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майном не підвідомчий господарським судам України і провадження в частині таких позовних вимог підлягає припиненню на підстав п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Приймаючі до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності підлягають задоволенню, провадження по справі в частині позовних вимог щодо спонукання Сімферопольського МБРТІ провести державну реєстрацію права власності припиненню у порядку п. 1 ст. 80 ГПК України.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені у судовому засіданні 14.04.2008р.

Рішення оформлено та підписано у порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України 19.04.2008р.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кримське бюро міжнародного молодіжного туризму «Супутник» (95000, м. Сімферополь, вул. Гоголя/Пушкіна, 9/16-а, ідентифікаційний ) на об’єкт нерухомості – будинок, розташований по вул. Гоголя/ Пушкіна, 9/16-а у м. Сімферополі.

3.          В інший частині позовних вимог провадження по справі припинити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ковтун Л.А.