ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

09.01.08р.

Справа
№ А3/517-07

За
позовом  Державної податкової адміністрації у
Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

до
Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ПП ОСОБА_1, м.
Дніпропетровськ

про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця

Суддя Юзіков
С.Г.

Секретар судового засідання Мацкова К.В.

Представники
сторін:

позивача
-Діденко І.М. державний податковий інспектор юридичного відділу                      дов. 18278/10/101 від
04.09.2007р.

відповідача
-ОСОБА_1

СУТЬ СПОРУ:

Справа
розглядається на підставі ч.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних
положень  Кодексу адміністративного
судочинства України.

Позивач
просить припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Відповідач
позов заперечує та пояснила, що протягом тривалого часу не подавала звіти у
зв'язку з хворобою, просить не припиняти її підприємницьку діяльність, так як
це на даний час єдине джерело доходів, звітність за попередній період здана.

Згідно
зі ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні
було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт
підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ  зареєстрована Виконавчим комітетом Ради
депутатів в АНД районі 24 квітня 2004р рішенням № 186 та знаходиться на обліку
у Державній податковій інспекції у АНД районі м. Дніпропетровська, за даними
якої є платником податків.

У
судовому засіданні Відповідач пояснила, що протягом тривалого часу не подавала
до органів державної податкової служби предбачених законодавством документів
податкової і бухгалтерскої звітності у зв'язку з хворобою, за що притягнута до
адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 51, 00 грн., який сплатила
09.01.2008р., про що свідчить квитанція № 13.

Відповідно
до ст. 51 ГК України Підприємницька діяльність припиняється: на підставі  рішення
суду  у  випадках,
передбачених   цим Кодексом та
іншими законами.

Відповідно
до ч. 1, 6 ст. 59 Господарського кодексу України, припинення діяльності
суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття,
приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації -за рішенням власника
(власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб -засновників
суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених цим
Кодексом - за рішенням суду… Суб'єкт господарювання ліквідується:      за ініціативою осіб, зазначених у частині
першій цієї статті;      у зв'язку із
закінченням строку,  на який він
створювався, чи у разі досягнення мети, заради якої його було створено;      у разі визнання його в установленому
порядку банкрутом,  крім

випадків,
передбачених законом;  у разі  скасування
його  державної  реєстрації
у  випадках,

передбачених
законом.

Згідно
з п. 17 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в
Україні" від 04.12.1990р. №509-ХІІ (із змінами і доповненнями) органи
державної податкової служби в установленому законом порядку мають право
звертатися в передбачених законом випадках до суду із заявою (позовною заявою)
про скасування державної реєстрації юридичної особи.

Згідно
з п. 2 ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" підставами
для   постановлення   судового
рішення  щодо припинення  юридичної
особи,  що  не  пов'язано  з
банкрутством юридичної особи, зокрема є:

визнання
недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення
закону,  допущені при створенні  юридичної
особи, які не можна усунути;

провадження
нею діяльності,   що   суперечить
установчим документам, або такої, що заборонена законом;

невідповідність
мінімального   розміру    статутного    фонду юридичної особи вимогам закону;

неподання
протягом  року органам державної
податкової служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності відповідно до закону;

наявність
в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним
її місцезнаходженням

Відповідач
надала для долучення до справи: квитанцію № 13 від 09.01.2008р. про сплату
адміністративного штрафу 51, 00 грн., декларації за 2005, 2006, 2007р., здані
Державній податковій інспекції у АНД районі, про що свідчать штамп
"отримано", довідку та інші документи про хворобу.

Відповідно
до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна  сторона
повинна  довести  ті
обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення,  крім випадків, встановлених
статтею 72 цього Кодексу.

За
таких обставин, суд вважає, що Відповідачем декларації та інша звітність не
подавалась з поважної причини, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись
ст. 17, 19, 71, 158-163, п.6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень
Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

В
адміністративному позові відмовити.

Постанова
набирає чинності відповідно до ст. 254 Кодексу Адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена у порядку та строки,  встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
С.Г.
Юзіков