ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2008
р.

Справа
№ 12/239

За
позовом

ОСОБА_1

До

Товариства
з обмеженою відповідальністю “Автоконтинент”

Про

зобов'язання
вчинити певні дії

Судді
(головуючий) Шабунін С.В.

Станік С.Р.

Сулім В.В.

Представники:

Від
позивача

ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. -представник за довіреністю від 04.09.2007 р. № 4172, Храпійчук В.О.
-представник за довіреністю від 18.01.2007 р. № 285, Валюх І.В. -представник
за довіреністю від 30.07.2007 р. № 38000

Від
відповідача

Клочко
С.В. -представник за довіреністю від 01.07.2007 р.

У
судовому засіданні, яке відбулося 06.02.2008 р., за згодою присутніх
представників судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі
відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу
України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У
березні 2007 року ОСОБА_1. звернувся до Господарського суду міста Києва з
позовом, яким просить зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю
“Автоконтинент” визначити вартість його частки в статутному капіталі (фонді)
підприємства на момент виходу зі складу засновників в розмірі 19,98 % та
стягнути її вартість, а також дивіденди, одержані товариством в 2006 році з
01.01.2007 р. включно до моменту виходу позивача зі складу учасників.

Мотивуючи
заявлені вимоги, позивач посилається на невиконання відповідачем рішення
загальних зборів учасників товариства від 17.11.2006 р. щодо проведення з ним
розрахунків пов'язаних з виходом зі складу учасників. Позивач вважає, що
відповідачем порушено його права учасника господарського товариства на
отримання вартості частини майна пропорційно частці в статутному капіталі та
частини прибутку підприємства у зв'язку з виходом зі складу учасників.

На
підтвердження заявлених вимог до позовної заяви приєднано копію листа на адресу
відповідача з вимогою провести розрахунки, скласти баланс підприємства станом
на 01.12.2006 р. та визначити вартість належного ОСОБА_1. майна. Крім того,
позивач зауважує на невиконання відповідачем рішення Солом'янського районного
суду міста Києва про зобов'язання надати інформацію про діяльність товариства
та надає відповідні підтверджуючі документи.

Провадження
за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від
05.04.2007 р. № 12/239 (суддя Прокопенко Л.В.).

Відповідно
до заяви про змінити та уточнення позовних вимог, що надійшли до суду
26.09.2007 р., позивач просить витребувати від відповідача розрахунок по
визначенню вартості своєї частки в статному капіталі підприємства та
зобов'язати його провести розрахунки належної частки прибутку, одержаного
Товариством з обмеженою відповідальністю “Автоконтинент” у 2006 році з
01.01.2006 р. по 01.01.2007 р.

Ухвалою
В. о. Голови Господарського суду міста Києва Іванової Л.Б.  від 08.10.2007 р. заяву відповідача про
відвід судді Прокопенко Л.Б. залишено без задоволення та ухвалено розгляд
справи № 12/239 здійснити колегіально у наступному складі суддів: головуючий
суддя -Шабунін С.В., судді Станік С.Р., Сулім В.В.

Ухвалою
від 10.10.2007 р. справу № 12/239 прийнято до свого провадження вищевказаною
колегією суддів та призначено до розгляду в судовому засіданні на 07.11.2007р.

07.11.2007
р. та 22.11.2007 р. у засіданні суду оголошувалася перерва.

Письмовими
доповненнями, що надійшли до суду 19.11.2007 р., позивач просить стягнути з
відповідача дійсну (ринкову) вартість належної йому частки майна станом на
31.12.2006 р. та частину прибутку (дивідендів), одержаних відповідачем в 2006
році з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р. включно.

07.11.2007
р. та 22.11.2007 р. у засіданнях суду оголошувалася перерва.

21.11.2007
р. судом отримано обґрунтування доповнень до позовної заяви, аналогічні змісту
доповнень від 19.11.2007 р.

20.12.2007
р. розгляд справи № 12/239 було відкладено на 06.02.2008 р. у зв'язку з неявкою
в судове засідання представника відповідача та зважаючи на наявне в матеріалах
справи клопотання про відкладення розгляду справи.

У
судовому засіданні, що відбулося 06.02.2008 р., позивачем, в особі його
представників, було заявлено клопотання від 06.02.2008 р. про витребування у
відповідача додаткових документів та заяву від 06.02.2008 р. про забезпечення
позову.

Представник
відповідача заперечував проти задоволення вказаних клопотань та заяви.

Клопотанням
від 06.02.2008 р. позивач просить витребувати від відповідача розрахунки про
розмір статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю “Автоконтинент”
і розмір частки ОСОБА_1, бухгалтерську довідку про розмір прибутку з початку
реєстрації підприємства і до моменту виходу позивача зі складу учасників,
баланс Товариства з обмеженою відповідальністю “Автоконтинент” на момент виходу
позивача з товариства, а саме на 01.12.2006 р., бухгалтерську довідку про
активи підприємства на момент виходу з учасників та інформацію про їх балансову
вартість, бухгалтерську довідку про розмір та суму вартості частини майна
товариства пропорційно частці в статутному фонді (капіталі), розрахунки
належної частки прибутку (дивідендів), одержаного товариством в 2006 році з
01.01.2006 р. по 31.12.2006 р. на момент виходу з товариства. Вимоги клопотання
від 06.02.2008 р. охоплюються вимогами клопотання від 07.11.2007 р.

Розглянувши
заявлене клопотання, вивчивши матеріали справи та заслухавши позицію
представника відповідача, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки
розрахунок розміру статутного фонду та частки позивача наведено у Статуті
Товариства з обмеженою відповідальністю “Автоконтинент”, відомості про розмір
прибутку відповідача за рік, в якому позивач вийшов зі складу його учасників,
наявні в приєднаному до матеріалів справи звіті про фінансові результати за
2006 рік. Інші заявлені до витребування документи не підлягають до витребування
з відповідача з огляду на їх фактичну відсутність та об'єктивну неможливість їх
надання (відсутність спеціальних знань).

Відповідно
до заяви про забезпечення позову позивач просить заборонити відповідачеві
відчужувати у будь-який спосіб належне йому майно (активи підприємства) до
вирішення спору по суті, накласти арешт на майно Товариства з обмеженою
відповідальністю “Автоконтинент” та на грошові суми, які знаходяться на
розрахунковому рахунку № в АППБ “Аваль” (Райффайзенбанк).

Розглянувши
матеріали справи та вимогу позивача про забезпечення позову, суд приходить до
висновку, що позивачем не наведено жодних обставин, які б свідчили про загрозу
чи унеможливлення захисту його прав та законних інтересів без вжиття заходів
забезпечення позову, а саме: не вказано на характер небезпеки заподіяння шкоди
його правам, свободам, інтересам, не визначено у чому виявляється така
небезпека з боку відповідача, не зазначено, яким саме чином невжиття таких
заходів вплине на його права, свободи, інтереси.

За
таких обставин вимога про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

У
ході розгляду спору по суті позивач та його представники заявлені вимоги, з
врахуванням їх змін та доповнень, підтримали та, посилаючись на положення
Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю “Автоконтинент” та норми Закону
України “Про господарські товариства”, просили позов задовольнити.

Представник
відповідача заперечував проти задоволення заявлених вимог, вважаючи що
товариством з обмеженою відповідальністю “Автоконтинент” не порушувалися права
ОСОБА_1 як учасника господарського товариства.

Дослідивши
матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у
матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

04.05.1998
р. Солом'янською районної у м. Києві державною адміністрацією проведено
державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю “Автоконтинент” в
якості юридичної особи.

Рішенням
загальних зборів учасників товариства від 23.12.2004 р. затверджено нову
редакцію статуту відповідача, згідно з п. 6.1 якого, розмір статутного капіталу
товариства складає 19 9446 200,00 грн., що розподіляється на частки відповідно
до внесків учасників, а саме:

ТОВ
“Мегапром” 0,07 % статутного фонду розміром 14 345,00 грн.;

ОСОБА_3
17,49 % статутного фонду розміром 3 488 520,00 грн.;

ОСОБА_1.
19,98 % статутного фонду розміром 3 985 190,00 грн.;

ОСОБА_4.
7,49 % статутного фонду розміром 1 493 930,00 грн.;

ОСОБА_5.
19,99 % статутного фонду розміром 3 987 175,00 грн.;

ОСОБА_6.
17,49% статного фонду розміром 3 488 520,00 грн.;

ОСОБА_7.
17,49 % статутного фонду розміром 3 488 520,00 грн.

23.08.2006
р. позивачем складено на ім'я зборів засновників Товариства з обмеженою
відповідальністю “Автоконтинент” заяву про вихід з товариства (достовірність
підпису нотаріально посвідчено). Зазначеною заявою, на підставі ст.ст. 116, 148
Цивільного кодексу України, ст. 88 Господарського кодексу України та ст.ст. 10,
54 Закону України “Про господарські товариства”, позивач просить розглянути
його звернення та прийняти відповідне рішення до 01.12.2006 р., визначити
вартість належної йому частини майна та прийняти рішення до 01.12.2006 р., скласти
баланс товариства на момент його виходу зі складу його учасників (01.12.2006
р.), виплатити вартість частини майна товариства та частину прибутку.

Заява
ОСОБА_1 про вихід з Товариства з обмеженою відповідальністю “Автоконтинент”
була розглянута зборами учасників відповідача 17.11.2006 р. (копія протоколу
зборів учасників № 4 в матеріалах справи). Так, зборами учасників товариства
від 17.11.2006 р., зокрема, вирішено виключити ОСОБА_1 з числа учасників
відповідача у зв'язку з поданою заявою від 23.08.2006 р. та у зв'язку з тим, що
ОСОБА_1. вибуває з числа учасників товариства, провести розрахунки відповідно
до установчих документів та чинного законодавства та уповноважити директора або
уповноважену ним особу здійснити всі необхідні дії, пов'язані з державною
реєстрацією змін до установчих документів підприємства.

Рішенням
Господарського суду міста Києва від 06.09.2006 р. задоволено позовні вимоги
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Автоконтинент” про
витребування інформації про діяльність товариства.

12.12.2006
р. позивачем направлено на адресу відповідача лист-вимогу про проведення
розрахунків у зв'язку з його виходом зі складу учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю “Автоконтинент”.

У
березні 2007 року позивачем заявлено до господарського суду вимоги про
зобов'язання відповідача визначити вартість його частки в статутному капіталі
(фонді) підприємства на момент виходу зі складу засновників в розмірі 19,98 %
та стягнути її вартість, а також дивіденди, одержані товариством в 2006 році з
01.01.2007 р. включно до моменту виходу позивача зі складу учасників.

Під
час провадження у справі ОСОБА_1. було змінено та уточнено позовні вимоги, у
відповідності з чим позивач просить витребувати від відповідача розрахунок по
визначенню вартості своєї частки в статному капіталі підприємства; зобов'язати
відповідача провести розрахунки належної частки прибутку, одержаного
Товариством з обмеженою відповідальністю “Автоконтинент” у 2006 році з
01.01.2006 р. по 01.01.2007 р. на момент виходу зі складу учасників; стягнути з
відповідача дійсну (ринкову) вартість належної йому частки майна станом на
31.12.2006 р.; стягнути з відповідача частину прибутку (дивідендів), одержаних
у 2006 році з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р. включно.

Розглянувши
заявлені вимог з врахуванням їх змін, уточнень та доповнень, суд не вбачає
підстав для їх задоволення, зважаючи на наступне:

У
відповідності з положеннями ст. 4 Закону України “Про господарські товариства”
акціонерне товариство, товариство з обмеженою і товариство з додатковою
відповідальністю створюються і діють на підставі статуту, що повинен містити
відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників
та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення
статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад
та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи
перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок
внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації
товариства.

Згідно
з п. 7.4 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю “Автоконтинент”
добровільний вихід учасника з товариства здійснюється на підставі його
письмової заяви, поданої не менш як за 30 днів до моменту виходу. Виключення
учасника здійснюється на підставі рішення загальних зборів учасників.

При
виході учасника з товариства йому виплачується вартість частини майна
товариства пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться
після завершення звіту за рік, в якому він вийшов і в строк до 12 місяців з дня
виходу.

Тобто,
виключенню учасника з господарського товариства передує розгляд такого питання
загальними зборами, а для реалізації учасником свого права на вихід з
товариства необхідним є подання заяви, якою стверджується відповідне
волевиявлення, Отже, вихід учасника з товариства не передбачає обов'язковості
процедури прийняття загальними зборами рішення з цього приводу, оскільки
здійснення такого волевиявлення є лише реалізацією суб'єктивного права особи.
За таких обставин датою виходу ОСОБА_1 з Товариства з обмеженою
відповідальністю “Автоконтинент” слід вважати 01.12.2006 р., адже в заяві від
23.08.2006 р. він просить відповідача вчинити належні дії, пов'язані з його
виходом саме до вказаної дати.

Згідно
з ч. 1 ст. 54 Закону України “Про господарські товариства” при виході учасника
з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини
майна товариства, пропорційна його частці у статутному фонді. Виплата провадиться
після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до
12 місяців з дня виходу.

Зважаючи
на вказані норами чинного законодавства та положення Статуту Товариства з
обмеженою відповідальністю “Автоконтинент” відповідач повинен провести
відповідні розрахунки та виплати позивачу не пізніше ніж до 01.12.2007 р.

Натомість
до суду позивач звернувся у березні 2007 року, оскільки, вважав, що   відповідач вже порушив його права, не
виплативши після ухвалення загальними зборами учасників Товариства належні
частки у майні та прибутку.

Виходячи
з норм ст.1 Господарського процесуального кодексу України звернення особи до
господарського обумовлюється необхідністю захисту порушеного чи оспорюваного
права, охоронюваного законом інтересу.

Разом
з тим, станом на момент звернення ОСОБА_1 до суду з вказаним позовом
дванадцятимісячний строк для проведення розрахунків з ним не збіг, в зв'язку з
чим  підстави вважати, що Товариством з
обмеженою відповідальністю “Автоконтинент” були порушені права позивача на
частку в майні та прибутку відсутні. При цьому, слід враховувати, що
законодавство та Статут не зобов'язує відповідача здійснювати розрахунок
належної позивачу частки в статутному капіталі та прибутку підприємства за рік,
а також їх виплату негайно або на певну дату, визначену  вибулим учасником.

Вирішуючи
даний спір, суд приймає до уваги, що в процесі розгляду справи сплинула дата, в
межах якої відповідач мав провести розрахунки з позивачем. Разом з тим, даний
факт не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки настав
після пред'явлення позову до суду, призначення справи до розгляду та
безпосереднього розгляду спору судом, тоді коли як обставини, на які
посилається позивач у позові та заявах про уточнення, доповнення та зміни
позовних вимог повинні існувати на момент його звернення до суду, а не виникати
в процесі розгляду справи судом і не залежати від дати прийняття остаточного
процесуального документу по суті спору.

Згідно
з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу для своїх вимог та
заперечень.

Вищевикладеним
стверджується, що на момент звернення до суду з заявленими вимогами права
ОСОБА_1 з боку Товариства з обмеженою відповідальністю “Автоконтинент” порушені
не були, у зв'язку з чим у позові слід відмовити повністю.

Відповідно
до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, решта доданих до
матеріалів справи доказів  до уваги судом
не приймаються як такі, що не мають значення для вирішення справи.

Виходячи
з положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати
покладаються на позивача.

Враховуючи
викладене та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У
позові відмовити повністю.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня   підписання рішення, оформленого відповідно
до ст. 84 ГПК України.

Судді
С.В.
Шабунін  (головуючий)

С.Р. Станік

В.В. Сулім

Дата підписання:
05.03.2008 р.

справа
№  12/239

06.02.08

За позовом
ОСОБА_1

до                     Товариство з обмеженою
відповідальністю "Автоконтинент"

про                    визначення вартості
належної частки майна і проведення розрахунків

Суддя  Шабунін С.В.

Представники:

Шабунін С.В.