ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2008 р.

№ 21/527

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Стратієнко Л.В. (головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Українського спеціалізованого технічного центру "Крансервіс" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2008 року у справі № 21/527 за позовом Голосіївської районної в м. Києві ради до Українського спеціалізованого технічного центру "Крансервіс" про виселення, та зустрічним позовом Українського спеціалізованого технічного центру "Крансервіс" до Голосіївської районної в м. Києві ради про визнання договору продовженим, визнання конкурсу неправомірним і зобов’язання укласти договір,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2007 року позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою до відповідача про виселення з орендованих приміщень по вул. Жилянській, 69/71 в м. Києві у зв’язку із закінченням строку договору оренди від 15.04.2002 року №215-02.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач за первісним позовом звернувся до господарського суду з зустрічним позовом до позивача за первісним позовом про визнання договору оренди від 15.04.2002 року №215-02 продовженим, визнання неправомірним проведення конкурсу на оренду спірного нежитлового приміщення та зобов’язання укласти угоду про продовження договору оренди у зв’язку з відсутністю заяви орендодавця про припинення договору протягом одного місяця після закінчення його терміну.

Рішенням господарського суду м.Києва від 05.12.2007 року первісний позов задоволено, а в зустрічному позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2008 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Доповідач-Вовк І.В.

У касаційній скарзі відповідач за первісним позовом вважає, що судом порушено і неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, і тому просить прийняті ним рішення скасувати та в первісному позові відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

Відзив на касаційну скаргу від позивача за первісним позовом до суду не надходив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи касаційної скарги з уточненням та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи та прийняті у ній судові рішення, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, нежитлове приміщення першого поверху площею 106 кв. м. по вул. Жилянській, 69/71 як частина майнового комплексу - жилого будинку належить до комунальної власності територіальної громади Голосіївського району м. Києва відповідно до рядка 433 таблиці 7 додатку до рішення Київради від 27.12.2001 року № 208/1642 "Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва", відповідно Голосіївська районна в м. Києві рада та її виконавчий орган згідно ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" мають право розпоряджатись ним, і в тому числі шляхом надання в орендне користування.

15.04.2002 року між Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією та Українським спеціалізованим центром "Крансервіс" було укладено договір оренди нерухомого майна (нежитлового приміщення) № 215-02.

Відповідно до умов договору (п.1.1) на підставі розпорядження голови Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації від 18.03.2002 року №257 п.1.17 та ордеру № 177-02 від 15.04.2002 року орендодавець передає, а орендар приймає в користування на умовах оренди нежитлове приміщення, яке є комунальною власністю Голосіївського району м. Києва, що знаходиться за адресою: вул. Жилянській, 69/71 (перший поверх) загальною площею 106 кв. м. для використаня під офіс.

Строк дії договору встановлювався до 15.04.2007 року (п.5.1. договору).

В подальшому до договору оренди було укладено додаток, яким було внесено зміни в частині розміру орендної плати . Додаток було укладено між позивачем та відповідачем, що свідчить про зміну особи орендодавця з Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації на Голосіївську районну в м. Києві раду.

За п. 5.2 договору після закінчення його терміну він припиняє свою дію.

П. 2.15 договору передбачено, що у разі закінчення строку договору, за відсутності згоди сторін на його продовження. Орендар зобов’язаний у 15 денний строк здати приміщення експлуатуючій організації.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У зв’язку з закінченням строку договору оренди позивач за первісним позовом звернувся до відповідача шляхом надіслання останньому повідомлення про не продовження договору оренди в межах встановленого законом місячного строку та про звільнення орендованого приміщення.

За вимогами ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Ч.2 ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ч.2 ст. 291 Господарського кодексу України передбачено, що договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Судом першої інстанції встановлено, що укладений між сторонами договір оренди припинений у зв’язку з закінченням строку, на який його укладено, і тому відповідач за первісним позовом зобов’язаний повернути орендодавцеві одержане в оренду майно.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У той же час, висновок судів обох інстанцій про не доведеність відповідачем за первісним позовом обставин, на які він посилається як на підставу своїх зустрічних вимог і заперечень ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Отже, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, про припинення договору оренди у зв’язку з закінченням строку, на який його було укладено, та обґрунтовано задовольнив первісний позов про зобов’язання відповідача повернути позивачу одержане в оренду за цим договором майно й відмовив у задоволенні зустрічного позову.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду.

За таких обставин, прийняті судові рішення відповідають матеріалам справи та вимогам закону, і тому підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

З огляду наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 1211 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Українського спеціалізованого технічного центру "Крансервіс" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2008 року - без змін.

Поновити виконання рішення господарського суду м. Києва від 05.12.2007 року.

Головуючий суддя Л. Стратієнко

Судді І. Вовк

П.Гончарук