КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2008                                                                                           № 3/478

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Григоровича О.М.

суддів:

за участю секретаря судового засідання:

представників сторін:

позивача: Костерук В.П. - директор;

відповідача: Мойсик М.В. (дов. від 11.01.08 № 31),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Керамік"

на рішення Господарського суду м.Києва від 29.11.2007

у справі № 3/478

за позовом                               Приватного підприємства "Керамік"

до                                                   Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом"янського району м. Києва

про                                                  зобов"язання виконати умови договору,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.07 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати з підстав неповного з’ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Скарга мотивована тим, що висновки суду є помилковими, оскільки суд першої інстанції при прийнятті рішення обмежився констатацією факту укладення між Приватним підприємством “Керамік” (далі-позивач) та Державним комунальним управлінням житлового господарства Солом’янського району м. Києва (далі-відповідач) договору оренди нежилого приміщення зі строком дії до 01.07.97, вважаючи само собою зрозумілим, що закінчення строку дії договору автоматично означає припинення договірних відносин і тому мав бути укладений новий договір. Оскільки новий договір укладений не був, то орендні відносини відсутні і тому позов є безпідставним. Але при закінченні строку дії договору оренди для припинення договірних відносин законом передбачені певні умови, зокрема, наявність заяви однієї з сторін про небажання продовжувати договірні відносини. Ці заяви мають бути зроблені у визначений законом термін - на протязі одного місяця після закінчення строку дії договору. Якщо такі заяви відсутні, то договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Розглянувши мотиви апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

05.09.95 між Державним комунальним управлінням житлового господарства Залізничного району м. Києва та Кооперативом “Керамік” було укладено договір оренди нежитлового приміщення площею 64 кв. м.. Відповідно до договору оренди нежитлового приміщення Кооператив “Керамік” прийняв в орендне користування нежиле приміщення для складу по вул. М.Кривоноса, 21 у м. Києві. Строк дії договору встановлено з 01.08.95 до 01.07.97 (п. 9 договору).

Розпорядженням Солом’янської районної у місті Києві державної адміністрації від 11.03.02 № 267 затверджено Положення про порядок користування та розпорядження майном, яке належить до комунальної власності територіальної громади Солом’янського району міста Києва.

Пунктом 1 вищевказаного Положення передбачено, що дане Положення регламентує порядок деякого користування та розпорядження майном, яке належить до комунальної власності територіальної громади Солом’янського району м. Києва, а саме: використання майна, яке належить до комунальної власності територіальної громади Солом’янського району м. Києва, щодо надання його в орендне користування.

Згідно п. 10 Положення розпорядження голови Солом’янської районної в м. Києві державної адміністрації про використання майна, яке належить до комунальної власності територіальної громади Солом’янського району м. Києва, є єдиною підставою для укладення договору оренди цього майна між орендодавцем та орендарем.

Солом’янською районною у місті Києві державною адміністрацією видано розпорядження від 24.09.03 № 1160 “Про використання майна, яке належить до комунальної власності територіальної громади Солом’янського району м. Києва”, яким дозволено надання в орендне користування нежилих приміщень та продовжено терміни дії договорів оренди нежилих приміщень, які належать до комунальної власності територіальної громади Солом’янського району м. Києва згідно з додатком 1.

В додатку 1 до вищевказаного розпорядження міститься перелік суб’єктів підприємницької діяльності, установ, організацій, яким надаються в орендне користування нежилі приміщення. Приватному підприємству “Керамік” надано в орендне користування нежилі приміщення площею 48,90 кв. м., що знаходяться по вул. М.Кривоноса, 21 для розміщення магазину продовольчих товарів строком на 1 рік.

Відповідно до розпорядження Солом’янської районної у місті Києві державної адміністрації від 28.04.04 № 534 “Про використання майна, яке належить до комунальної власності територіальної громади Солом’янського району м. Києва” розпорядження від 24.09.03 № 1160 визнано таким, що частково втратило чинність, зокрема, в частині надання Приватному підприємству “Керамік” в орендне користування нежилих приміщень загальною площею 48, 90 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. М.Кривоноса, 21.

Частиною 1 ст. 67 Господарського кодексу України передбачено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Матеріали справи свідчать, що позивачем не надано доказів укладення нового договору оренди з відповідачем.

В довідці від 15.02.08 № 527/38 Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Солом’янського району м. Києва повідомило, що рахунки на сплату оренди від ПП “Керамік” з серпня 2004 року і по теперішній час не надходили. Підприємство ПП “Керамік” за адресою: вул. М. Кривоноса, 21 не знаходиться.

Розпорядженням Солом’янської районної у місті Києві державної адміністрації № 1042 від 29.07.04 “Про використання майна, яке належить до комунальної власності територіальної громади Солом’янського району м. Києва” надано дозвіл на передачу нежилих приміщень Приватному підприємству “Сервісний центр Енікс” площею 48,90 кв. м., що знаходяться в будинку по вул. М.Кривоноса, 21 у м. Києві.

Між Фондом приватизації комунального майна Солом’янського району м. Києва та Приватним підприємством “Сервісний центр Енікс” укладено договір купівлі-продажу від 26.04.06, відповідно до якого останній придбав нежилі приміщення по вул. М.Кривоноса, 21, загальною площею 48,30 кв. м.

23.06.06 відповідно до Акту приймання-передачі № 325 Фонд приватизації комунального майна Солом’янського району м. Києва передав, а Приватне підприємство “Сервісний центр Енікс” прийняв нежилі приміщення по вул. М.Кривоноса, 21.

Пунктом 1 статті 334 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарських суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріали справи свідчать, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідач перешкоджає позивачу в користуванні нежилим приміщенням всупереч ст. ст. 32, 33 ГПК України. Крім того, на даний час відповідач не є власником спірного майна або орендодавцем.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно, доводи апеляційної скарги є такими, що не дають підстав для скасування прийнятого у справі судового рішення.

За таких умов рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.07 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.07 у справі №3/478 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

2. Матеріали справи №3/478 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

29.02.08 (відправлено)