ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2008 р.

№ 10/378-07

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Бернацької Ж.О. –головуючий (доповідач),

Подоляк О.А.,

Разводової С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційне подання військового прокурора Південного регіону України на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 р. в справі № 10/378-07 господарського суду Дніпропетровської області за позовом підприємства матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю “Райвел”, м. Дніпропетровськ до 1) товариства з обмеженою відповідальністю “Созидатель”, м. Дніпропетровськ, 2) Міністерства оборони України, м. Київ про визнання права власності

за участю прокурора Генеральної прокуратури України: Спорого І.Г.,

та представників сторін:

від позивача: Буштакова В.О., Житенко І.О., Савченка О.П.,

від відповідачів:

ТОВ “Созидатель”: Негода Є.В.,,

Міністерства оборони України: Єрмак В.О., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2007 р., яке підписане 23.10.2007 р., (суддя Кощеєв І.М.) позов підприємства матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю “Райвел” до товариства з обмеженою відповідальністю “Созидатель” задоволено. Визнано за підприємством матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю “Райвел” право власності на будівлю лікувального корпусу, літ. А-2, А1-2, а-1, а1-1-а5-1; приямки, літ. а-а31; ганки, літ. а32-а36; димохід, літ. а37, загальною площею 3923, 4 кв.м.; будівлю клубу, літ. Н-2, Н1-2, Н2-2, н-1; ганки, літ. н, н1-н4, н6-н8; пандус, літ.н5; повітровід, літ. н9; сходи, літ. н10; вентиляційну шахту, літ. н11, загальною площею 1725, 4 кв.м.; будівлю лікувального корпусу, літ. Ф-2, Ф1-2, Ф11-2, Ф-1; ганки літ. Ф, Ф3-Ф6, загальною площею 1615, 4 кв.м.; гараж літ. В; церкву (колишня майстерня) літ. Д; бомбосховище, літ. П; овочесховище, літ. Р, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комосомольська, 63. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю “Созидатель” на користь підприємства матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю “Райвел” 85 грн. витрат на державне мито, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Додатковим рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2007 р. повернуто з державного бюджету підприємству матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю “Райвел” 25415 грн. державного мита.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.11.2007 р. залучено до участі в справі відповідача Міністерство оборони України.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 р. (судді: Неклеси М.П. –головуючий, Павловського П.П., Чус О.В.) скасовано рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2007 р. в справі № 10/378-07. Визнано за підприємством матеріального забезпечення товариством з обмеженою відповідальністю "Райвел" право власності на будівлю лікувального корпусу, літ. А-2, А1-2, а-1, а1-1-а5-1; приямки, літ. а-а31; ґанки, літ. а32-а36; димохід, літ. а37, загальною площею 3923,4 кв.м.; будівлю клубу, літ. Н-2, Н1-2, Н2-2, н-1; ґанки, літ. н, н1-н4, н6-н8; пандус, літ. н5; повітровід, літ. н9; сходи, літ. н10; вентиляційну шахту, літ. н11, загальною площею 1725,4 кв.м.; будівлю лікувального корпусу, літ. Ф-2, Ф1-2, Ф11-2, Ф-1; ґанки, літ. Ф, Ф3-Ф6, загальною площею 1615,4 кв.м.; гараж, літ. В; церкву (колишня майстерня), літ. Д; бомбосховище, літ. П; овочесховище, літ. Р., що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 63. Припинено право власності Міністерства оборони України на зазначені будівлі. Анульовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 26.12.2005 р.

Постанову мотивовано тим, що судом першої інстанції неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовані норми матеріального права і процесуального права.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.12.2007 р. роз’яснено: постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 р. визнано за підприємством матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю "Райвел" право власності на будівлю лікувального корпусу, літ. А-2, А1-2, а-1, а1-1-а5-1; приямки, літ. а-а31; ґанки, літ. а32-а36; димохід, літ. а37, загальною площею 3923,4 кв.м; будівлю клубу, літ. Н-2, Н1-2, Н2-2, н-1; ґанки, літ. н, н1-н4, н6-н8; пандус, літ. н5; повітровід, літ. н9; сходи, літ. н10; вентиляційну шахту, літ. н11, загальною площею 1725,4 кв.м; будівлю лікувального корпусу, літ. Ф-2, Ф1-2, Ф11-2, Ф-1; ґанки, літ. Ф, Ф3-Ф6, загальною площею 1615,4 кв.м; гараж, літ. В; бомбосховище, літ. П; овочесховище, літ. Р; церкву (колишня майстерня), літ. Д (без додаткового акту введення в експлуатацію). Припинено право власності Держави в особі Верховної Ради України на вказані будівлі та споруди об’єктів нерухомого майна військового містечка № 7 Міністерства оборони України, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія САА № 544206, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 26.12.2005 р. на підставі рішення № 5422 від 22.12.2005 р. Анульовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія САА № 544206, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 26.12.2005 р. на підставі рішення № 5422 від 22.12.2005 р.

Не погоджуючись з прийнятими рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2007 р. та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 р., військовий прокурор Південного регіону України подав до Вищого господарського суду України касаційне подання, в якому просить скасувати судові акти, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційне подання обґрунтовано тим, що підставою для скасування судових актів є невідповідність висновків, викладених у рішенні та постанові обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Заява Міністерства оборони України від 05.03.2008 р. про відмову від касаційного подання військового прокурора Південного регіону України не підлягає задоволенню, оскільки від касаційного подання має право відмовитися особа, яка подала його –прокурор, згідно ст. 1116 Господарського процесуального кодексу України.

Вислухавши прокурора та представників сторін, обговоривши доводи касаційного подання, перевіривши правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційне подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 316 Цивільного кодексу України встановлено, що правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Господарський суд першої інстанції при розгляді справи залишив поза увагою факт, що спірні об’єкти належать на праві власності Міністерству оборони України, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.12.2005 р. Міністерство оборони України не залучено до участі в справі.

Між підприємством матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю ”Райвел” та Міністерством оборони України 27.03.2007 р. укладено договір №1 інвестування та модернізації матеріально технічної бази військового шпиталю.

Відповідно до пункту 1.1. договору, метою даного договору було підвищення рівня матеріального –технічного забезпечення, технологічного та медичного оснащення бази військового шпиталю, що розташований на земельній ділянці, площею 3,59 га по вул. Комсомольській в м. Дніпропетровську, яка перебуває у державній власності, до рівня вимог світових стандартів шляхом реконструкції, переобладнання та модернізації його існуючих корпусів з будівництвом та надбудовою нових поверхів з метою раціонального використання існуючих, забезпечення високотехнологічною медичною технікою з програмним забезпеченням тощо.

Предметом даного договору було правове регулювання участі підприємства матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю “Райвел” та Міністерства оборони України у складанні, корегуванні проекту, реконструкції, модернізації, технологічному оснащенні матеріально –технічної бази військового шпиталю, вказаному у пункті 1.1. зазначеного договору, а також виконання інших робіт, зокрема, будівельних, направлених до досягнення мети цього договору та введення об’єкту в експлуатацію.

Відповідно до умов договору, підприємство матеріального забезпечення товариство з обмеженою відповідальністю "Райвел” виступало генеральним інвестором щодо складання, корегування проекту, реконструкції, будівництва переобладнання, модернізації та технологічного оснащення об'єкта та введення його в експлуатацію тощо.

Згідно пункту 6 договору, до підприємства матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю “Райвел” переходять у власність вивільнені будівлі та споруди об’єкту з вбудованими та підсобними приміщеннями з прилеглою територією, що не входять у перелік об’єктів реконструкції та будівництва стосовно Міністерства оборони України.

Умовами договору передбачено, що підприємство матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю “Райвел” може отримувати у власність вивільнені будівлі та споруди об’єкту з вбудованими та підсобними приміщеннями на суму вкладених інвестицій на підставі щоквартального акту виконання інвестиційного проекту (пункт 6.3. договору).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підприємством матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю "Райвел” виконано обов'язки за договором інвестування та модернізації матеріально технічної бази військового шпиталю в повному обсязі, оскільки вкладено інвестиції в сумі 33978061,64грн. (відповідно до щоквартальних актів виконання інвестиційного проекту від 16.08.2007 р. та від 06.09.2007 р.) (а.с.37-39, 46-48, том 1).

Відповідно до пунктів 3.1.3 та 3.2.9 договору, сторони зобов’язались підписати акт розподілу часток сторін в об’єкті, які закріплюються за ними.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що 16.08.2007 р. та 06.09.2007 р. між Міністерством оборони України та підприємством матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю “Райвел” підписано акти виконання інвестиційного проекту та акти розподілу часток сторін в об’єкті, за якими Міністерство оборони України, в рахунок отриманих інвестицій, передано у власність підприємство матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю “Райвел” спірні будівлі і споруди, що розташовані на території військового містечка № 7 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 63. (а.с. 49, том 1).

Підприємство матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю „Райвел” та Міністерство оборони України підписали акти прийому – передачі спірних будівель та споруд з прилеглими територіями № 1, № 2, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8.

Статтею 346 Цивільного кодексу України регламентовано, що право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна.

Згідно статті 347 Цивільного кодексу України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Міністерство оборони України, уклавши договір № 1 від 27.03.2007 р. з підприємство матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю „Райвел” виконало своє зобов'язання: передало у власність генеральному інвестору спірні будівлі, тим самим відмовилось від свого права власності на спірні об'єкти нерухомості за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Комсомольська, 63.

Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Користуючись правом власності і розпоряджаючись переданим майном у власність, 27.08.2007 р. підприємством матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю „Райвел” укладено з ТОВ “Созидатель” договір оренди приміщення, загальною площею 8153,7 кв.м, що розташовані за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 63.

Пунктом 3.1 договору оренди встановлено, що ТОВ “Созидатель” вступає в користування об'єктом з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі вказаного об'єкту, але не пізніше 06.09.2007 р.

07.09.2007 р. товариство з обмеженою відповідальністю “Созидатель” повідомило підприємство матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю „Райвел” про відмову від підписання акту прийому-передачі майна за договором оренди та вважає його розірваним, оскільки останній не має право укладати договір оренди, тому що не є власником приміщень за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 63.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що підприємство матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю „Райвел”, відповідно до договору інвестування та модернізації матеріально-технічної бази військового шпиталю №1 від 27.03.2007 р., правомірно набуло право власності на будівлі та приміщення за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 63, оскільки законодавство не забороняє, зокрема, із договору інвестування та модернізації матеріально-технічної бази військового шпиталю, набувати права власності. Крім того, зазначений договір інвестування згідно статті 204 Цивільного кодексу України є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та його недійсність не була визнана судом.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважав можливим визнати за підприємством матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю "Райвел" право власності на об'єкти, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 63 та анулювати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 26.12.2005 р.

Судом першої інстанції неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовані норми процесуального права щодо вирішення даного спору про право власності, яке належить Міністерству оборони України та не залучення останнього до участі у справі.

Таким чином, доводи касаційного подання не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи викладене, постанова прийнята з додержанням вимог матеріального і процесуального права, і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання військового прокурора Південного регіону України залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.2007р. в справі № 10/378-07 залишити в силі.

Головуючий, суддя:

Ж. Бернацька

Судді:

О. Подоляк

С. Разводової