ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

14 березня 2008 р.           Справа 2/3-08

за позовом:Вінницького обласного комунального підприємства теплових мереж "Вінницятеплокомуненерго", м. Вінниця

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Добробут-плюс", м. Вінниця

про стягнення 5940,26 грн. заборгованості

Головуючий суддя

При секретарі судового засідання

Представники:

позивача Велінкевич О.С. за довіреністю

позивача, Варламов О.В., за довіреністю

відповідача, Мільчин Г.М., за довіреністю

відповідача, Ковбасюк О.П.

ВСТАНОВИВ :

Заявлений позов Вінницького обласного комунального підприємства теплових мереж «Вінницятеплокомуненерго » до ТОВ “Добробут-Плюс” про стягнення 5940,26 грн. боргу.

Ухвалою суду від 13.12.2007 року порушено провадження у справі з призначенням судового засідання на 16.01.2008 року.

В судове засідання з'явились представники обох сторін. Представник позивача, підтримав позиції викладені у позовній заяві. Ухвалою суду про порушення провадження у справі зобов’язано позивача з’явитися до відповідача для проведення акту взаємозвірки. Представник позивача пояснив, що два рази з’явився до відповідача, але обидва рази відповідач був відсутній. Відповідач в судовому засіданні заявив клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки не отримав від позивача копії позовної заяви, тому не може по суті справи дати пояснення. Представник позивача проти даного клопотання не заперечив.

Сторони звернулися з клопотанням, що не заперечують проти розгляду справи за межами двохмісячного терміну передбаченого ст.69 ГПК України.

Враховуючи дані обставини справи, судом відкладено розгляду справи на 11.03.2008 р.

В судовому засіданні 11.03.2008 року оголошено перерву на 14.03.2008 року, для надання сторонами акту звірки взаємних розрахунків.

В судовому засіданні 14.03.2008 року представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Представники відповідача в судовому засіданні подали письмове заперечення проти позову, в якому позов визнають в сумі 1221,46 грн.

Заслухавши представників та розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, надавши їм юридичну оцінку, суд з’ясував наступне.

01.10.2003 року між сторонами укладено договір №8688 на опалення та гаряче водопостачання (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 6640,57 коп. для опалення нежитлових приміщень, розташованих в будинках по вул. Баженова,32 та Ватутіна,44 в м. Вінниці.

Доказами надання послуг теплопостачання в зазначений період часу є розпорядження Вінницької міськради про початок і закінчення опалювального сезону 2004-2005 років. Облік відпущеної теплової енергії проводиться по об'єкту Ватутіна,44 розрахунковим методом, виходячи з опалювальної площі приміщення, зазначеної в договорі, по об'єкту Баженова,32 на підставі даних приладу обліку згідно актів про відпуск теплової енергії. Нарахування за теплову енергію проводилось позивачем відповідно до діючих тарифів.

Згідно п. 4.2.15 договору №8688 від 01.10.2003 року відповідач до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, отримує від виробника рахунок на оплату споживчої теплової енергії, який зобов'язується оплатити в 10-ти денний термін з моменту його отримання. Доказом отримання рахунків є їх належним чином завірені копії, з відміткою про їх отримання.

Позивачем виконано умови договору № 8688 від 01.10.2003 року, відповідно до якого в період з 15.10.2004 р. по 6.04.2005р включно ним відпущено відповідачу теплову енергію, за яку останнім шляхом банківських переказів в період з жовтня 2004 року перераховано 400 грн. Крім того згідно довідки по нарахуванням за подану теплову енергію, станом на 01.10.2004 року за відповідачем рахувалась переплата в сумі 300,31 грн. Таким чином заборгованість за послуги з опалення, надані в період з 15.10.2004 року по 06.04.2005 року, згідну розрахунків становить 5940,26 коп.

Відповідач подав заперечення на позов, в якому вказав, що позов визнає в сумі 1221,46 грн., та вказав, що при розрахунках останнім враховано, що відповідач відмовився від опалювального сезону на 2004 рік, а в акті звірки позивач відобразив послуги з теплопостачання за цей період на суму 4718,81 грн.

Суддя дослідивши матеріали справи, вбачає таке:

За своїм характером укладений договір № 8688 від 01.10.2003 року на опалення та гаряче водопостачання є договором про надання послуг.

Згідно п.1. ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п.1 ст. 903 ЦК України, - якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.6.1 розрахунки за теплопостачання проводяться із застосуванням планових платежів, з підсумковим розрахунком по завершенню місяця, виключно в грошовій формі згідно тарифів, які встановлюються відповідно до цін, що склалися на ринку реалізації природного газу в Україні.

Відповідно до п.6.3. договору № 8688 " Споживач" за 3 дні до початку споживання теплової енергії проводить планову проплату вартості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, яка є підставою для надання послуг теплопостачання. Подальші розрахунки " Споживач" отримує з 10 по 15 число наступного місяця, з підсумковими розрахунком періоду за який надавались послуги, та рахунок на попередню оплату.

Позивачем свої зобов'язання по Договору виконано, поставивши за період з 15.10.2004 р. по 06.04.2005 р. відповідачу теплову енергію, що підтверджено актами про відпуск теплової енергії від 28.10.2004 р., 29.11.2004 р., 22.12.2004 р., 21.01.2005 р., 22.02.2005 р., 27.03.2005 р., 08.04.2005 р., які завірені обома сторонами та виставленими рахунками відповідачу на оплату послуг, які містять відмітку відповідача про їх отримання, що в свою чергу свідчить про обопільні правовідносини між сторонами, з яких випливає, що позивач надав послуги з теплопостачання, а відповідач прийняв дані послуги та повинен був їх оплатити , що останнім в свою чергу не зроблено.

Відповідачем в період з жовтня 2004 року перераховано 400 грн., що підтверджено банківською випискою за 30.12.2004 року, що в свою чергу підтверджує, що відповідач погодився на подачу теплоенергії на опалювальний сезон 2004 року.

Також відповідачем в судовому засіданні 14.03.2008 заявлено, що відключення від теплопостачання відбулося в червні 2005 року.

Згідно зі статтею 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 527 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у зв’язку з чим позов підлягає задоволенню відповідно до чинного законодавства та у межах заявлених вимог в сумі 5940,26 грн.

Судові витрати, відповідно до положень ст. 49 ГПК України, підлягають покладенню на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 525,526,527, 901, 903 ЦК України, ст.ст.33, 34, 36, 43, 44, 49, ст. 82-84, 115, 116 ГПК України,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Добробут-плюс" ( 21100 м. Вінниця р/р 57 в ТВБВ №2 Вінницького ЦВ ПІБ, МФО 302571, код ЗКПО 30295451) на користь Вінницького обласного комунального підприємства теплових мереж "Вінницятеплокомуненерго", ( 21021 м. Вінниця, вул. 600-річчя.13, р/р 47 в УСБ м. Вінниці, МФО 302010, код 03338633) 5940,26 грн. боргу, 102 витрат на сплату державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України 18 березня 2008 р.