ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2008 р.

№ 35/126

Доповідач –суддя Плюшко І.А.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Разводової С.С.,

Самусенко С.С.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу                               Всеукраїнського єврейського благодійного культурно-просвітницького фонду "Ор-Авнер "Хабад Любавич"

на рішення          господарського суду міста Києва

від 09.08.2007 року

та на постанову                                        Київського апеляційного господарського

суду від 16.10.2007 року

у справі                                                  № 35/126

господарського суду                              міста Києва

за позовом                              Всеукраїнського єврейського благодійного культурно-просвітницького фонду "Ор-Авнер "Хабад Любавич"

до                              Закритого акціонерного товариства "Пакет"

про                                                            стягнення 1 313 000,00 грн.

за участю представників:

позивача –          Алешко Т.А

відповідача -                                         Копусь А.А.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2006 року Всеукраїнський єврейський благодійний культурно-просвітницький фонд "Ор-Авнер "Хабад Любавич" звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Закритого акціонерного товариства "Пакет" про стягнення 1 313 000,00 грн. з яких 505 000,00 грн. авансовий платіж, 505 000,00 грн. неустойка та 303 000,00 грн. збитки за невиконання умов попереднього договору купівлі-продажу об'єктів нерухомості про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу об'єктів нерухомості, що розташовані за адресою: м. Київ, пров. Фізкультурний, 2; вул. Боженка, 2-А, укладеного між позивачем і відповідачем 02.08.2005 року.

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.08.2007 року (колегія суддів Шевченко О.Е. (головуючий), Домнічева І.О., Борисенко І.І.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.10.2007 року (судді: Моторного О.А., Кошіля В.В., Вербицької О.В.), у позові відмовлено повністю; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 19.06.2007 року.

Не погоджуючись з рішенням місцевого та постановою апеляційного господарських судів, Всеукраїнський єврейський благодійний культурно-просвітницький фонд "Ор-Авнер "Хабад Любавич" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить судові акти попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення яким повністю задовольнити позовні вимоги позивача. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми матеріального та порушено норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконних судових актів.

Відповідач надав відзив на касаційну скаргу в якому просить залишити касаційну скаргу позивача без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 09.08.2007 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.10.2007 року у справі № 35/126 без змін.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення місцевого та постанова апеляційного суду відповідають зазначеним вимогам, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами попередніх інстанцій встановлено, а матеріалами справи – підтверджується, що 02 серпня 2005 року позивачем (покупець) та відповідачем (продавець) було укладено попередній договір купівлі продажу об'єктів нерухомості, у відповідності до ст. 1.1. якого сторони зобов'язались укласти договір купівлі продажу таких об'єктів нерухомості: нежитлових будівель розташованих по пров. Фізкультурному, 2 загальною площею 2220,50 кв.м. та нежитлового будинку по вул. Боженка, 2А, загальною площею 446,20 кв.м.

Ст. 635 Цивільного кодексу України передбачено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку укласти договір у майбутньому на умовах, встановлених попереднім договором.

Згідно ст. 1.4. Попереднього договору, якщо інше не буде погоджено сторонами письмово, сторони повинні підписати договір купівлі-продажу нерухомості в присутності нотаріуса не пізніше 15.08.2005 року за умови виконання умов ст. 1.3. та 3.5. цього договору.

Ст. 3 Попереднього договору передбачено порядок розрахунків, так згідно ст. 3.1., 3.3. договору для забезпечення своїх зобов'язань, покупець сплачує продавцю авансовий платіж у сумі 505 000, 00 грн., який підлягає зарахуванню у рахунок сплати загальної покупної ціни. Сторони погодились, що у випадку не виконання продавцем своїх зобов'язань за цим договором, крім випадків, якщо таке виконання сталося не з вини покупця, продавець на письмову вимогу покупця, зобов'язується негайно повернути покупцю суму авансового платежу, сплативши неустойку у розмірі ста відсотків від суми авансового платежу, а у разі прострочення –також сплатити неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення та відшкодувати покупцю усі збитки пов'язані з таким невиконанням.

Згідно ст. 5 договору, останній набуває чинності з моменту підписання та припиняється після виконання сторонами своїх зобов'язань по ньому. Договір може бути достроково розірваний покупцем шляхом направлення продавцю попереднього письмового повідомлення за 5 календарних днів у випадку невиконання продавцем своїх зобов'язань та/або порушення своїх гарантій за цим договором або якщо сторонами не підписаний договір купівлі-продажу нерухомості в терміни, встановлені у цьому договорі. У випадку дострокового припинення цього договору в порядку передбаченому ст. 5.3. договору продавець зобов'язаний негайно повернути покупцю суму авансового платежу, сплативши неустойку у розмірі ста відсотків від суми авансового платежу, а у разі прострочення –також сплатити неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення та відшкодувати покупцю усі збитки пов'язані з таким припиненням.

Суди попередніх інстанцій підтвердили факт сплати позивачем авансового платежу у розмірі 505 000,00 грн.

12.08.2005 року між Всеукраїнським єврейським благодійним культурно-просвітницьким фондом "Ор-Авнер "Хабад Любавич" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ор-Авнер" укладено договір відступлення, відповідно до умов якого позивач відступив всі свої права і обов'язки за Попереднім договором, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Ор-Авнер" набуло та прийняло права та обов'язки позивача, зокрема право на укладення договору купівлі-продажу об'єктів нерухомості.

Рішенням місцевого суду, з висновками якого погодилась апеляційна інстанція, у даній справі визнано недійсним договір відступлення від 12.08.2005 року укладений між Всеукраїнським єврейським благодійним культурно-просвітницьким фондом "Ор-Авнер "Хабад Любавич" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ор-Авнер".

Листом б/н від 12.08.2005 року позивач повідомив відповідача про отримання негативних юридичних висновків і звернувся до нього з пропозицією пролонгувати строк для укладання договору до 31.08.2005 року, однак цей лист було направлено кур'єром на адресу відповідача лише 16.08.2005 року та отримано останнім 17.08.2005 року.

Зважаючи на те, що строк, визначений ст. 1.4. Попереднього договору для укладення договору купівлі-продажу об'єктів нерухомості –15.08.2005 року – сплинув, і умови ст. 3.5., 4.5. Попереднього договору не виконані, листом №94 від 16.08.2005 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення суми авансового платежу в розмірі 505 000,00 грн. і суми договірної неустойки в розмірі 100 відсотків суми авансового платежу на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Ор-Авнер", який було отримано відповідачем 17.08.2005 року.

Листом № 01/02-148 від 17.08.2005 року відповідач повідомив позивача про одночасне отримання в цей день оригіналів його листів від 12.08.2005 року та від 16.08.2005 року і про свою згоду продовжити строк укладення договору купівлі-продажу до 01.09.2005 року.

Твердження позивача про невиконання відповідачем обов'язків є безпідставним у зв'язку з не ненаданням доказів надіслання відповідачу письмових вимог до 24 год. 00 хв. 12.08.2005 року у порядку ст.4.3. та 5.2. Попереднього договору та попереднього письмового повідомлення в межах вимог ст.3.6.,5.2. Попереднього договору.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що документ адресований Товариства з обмеженою відповідальністю "Ор-Авнер" про результати юридичного аудиту прав Закритого акціонерного товариства "Пакет" на об'єкти нерухомого майна не є доказом та підставою для звернення до відповідача про повернення суми авансового платежу.

З розділу 4 Попереднього договору вбачається, що положення даного розділу стосуються врегулювання правовідносин щодо розгляду проекту договору купівлі-продажу нерухомості та його укладення, тому є достатні підстави вважати, що гарантії викладені в ст.4.5. Попереднього договору, стосуються моменту підписання договору купівлі-продажу нерухомості. Позивачем не надано фактів обтяження майна.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобов'язання передбачені статтею 611 цього ж Кодексу, за якою у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відтак судами встановлено, що відповідач правомірно залишив суму авансового платежу у розмірі 505000,00 грн. відповідно до ст. 3.4. Попереднього договору, а позивачем не доведено порушення відповідачем умов Попереднього договору, тому відсутні підстави для застосування таких правових наслідків порушення зобов'язань як сплата суми боргу з урахуванням індексу інфляції, 3% річних, неустойки та збитків.

Таким чином, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, висновки судів першої та апеляційної інстанції про обґрунтованість позовних вимог є правомірними.

Отже, при вирішенні спору, судами попередніх інстанцій правильно встановлені усі обставини, що мають значення для справи, їм надана вірна юридична оцінка, норми права застосовані вірно, а доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду.

За наведених вище обставин, Вищий господарський суд України не знайшов законних підстав для повного або часткового задоволення вимог касаційної скарги, а тому судові акти слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного вище і керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, –

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну Всеукраїнського єврейського благодійного культурно-просвітницького фонду "Ор-Авнер "Хабад Любавич" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 09.08.2007 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.10.2007 року у справі № 35/126 залишити без змін.

Головуючий                                                                                 І. А. Плюшко

Судді                                                                                                    С. С. Разводова

С. С.Самусенко