ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.08 Справа № 23/61

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань Маїк С.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Дочірнього підприємства “Берест” (надалі –ДП), м. Дрогобич,

до відповідача Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк (надалі ВАТ КБ) “Надра”, м. Київ, в особі філії ВАТ КБ “Надра” Львівське РУ, м. Львів,

про зобов”язання виконати умови договору та перерахувати 30000 грн. кредиту

За участю представників:

Від позивача: Костишин Р.Т. - представник;

Від відповідача: Праскович М.І.,

Суть спору: ДП “Берест”, м. Дрогобич, звернулось до господарського суду з позовом про зобов”язання ВАТ КБ “Надра” в особі філії ВАТ КБ “Надра” Львівське РУ виконати умови кредитного договору № 21/2006 від 26.01.2006 р. і перерахувати Дочірньому підприємству “Берест” 30000 грн. кредиту. Позовні вимоги мотивовані тим, зокрема, що банком не виконано обов”язок по наданню позивачу кредиту в розмірі 200 000 грн., так як перераховано лише 170000 грн. Крім цього, позовні вимоги мотивовані нормами ст.ст. 526, 599 ЦК України.

Відповідач у відзиві проти позову заперечив, посилаючись на те, що позивачем не виконувались умови кредитного договору № 21/2006 р. Згідно з актом обстеження наявності та стану збереження матеріальних цінностей, що передані в заставу ДП “Берест” від 26 жовтня 2006 р., встановлено відсутність більшої частини переданого в заставу майна на суму 336512 грн. Сума переданого в заставу майна становила 500568 грн. В наявності було майно на суму 16056 грн. За таких обставин, відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалі суду.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне. 26 січня 2006 року між сторонами у справі укладено кредитний договір № 21/206. Згідно з умовами цього договору (п.п. 1.1., 1.3., 3.1., 3.2., 3.5., 3.6., 3.7., 7.5.) банк відкрив відповідачу кредитну лінію в сумі 200000 грн. терміном на 6 місяців з 26 січня 2006 р. по 26 липня 2006 р. з можливим достроковим поверненням. Об”єктом кредитування сторонами визначено поповнення обігових коштів. Банк зобов”язувався надавати при наявності вільних кредитних ресурсів, кошти з позичкового рахунку шляхом зарахування їх на поточний рахунок позивача. Позивач зобов”язувався використовувати кредит строго по цільовому призначенню, забезпечити щомісячне погашення відсотків по кредиту в термін з 25 до 30 (31) числа місяця, забезпечити повне повернення кредиту і відсотків в термін до 26 липня 2006 р. Договором передбачено, що він набирає сили з моменту підписання і діє до повного виконання позивачем усіх зобов”язань перед банком. 26 липня 2006 р. сторонами у справі підписано Додаткову угоду № 1 до кредитного договору, згідно з якою банк продовжив позивачу термін дії кредитної лінії в сумі 200000 грн. до 26 жовтня 2006 р. Позивач зобов”язався забезпечити повне повернення позики і відсотків по позиці в термін по 26 жовтня 2006 р. (термін зарахування коштів на позичковий рахунок). Відповідач за період з 27.01.2006 р. по 20.02.2006 р. перерахував ДП “Берест” за його заявами на поповнення обігових коштів 170 000 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Роблячи такий висновок, господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно з ст. 1056 ЦК України кредитодавець має право відмовитися від надання позичальникові передбаченого договором кредиту частково або в повному обсязі у разі порушення процедури визнання позичальника банкрутом або за наявності інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий позичальникові кредит своєчасно не буде повернений. Рішенням господарського суду Львівської області від 31.05.-05.06.2007 р. у справі № 1/345-6/111, яке набрало законної сили, встановлено невиконання позивачем кредитного договору № 26.01.2006 р. в частині строків повернення заборгованості по кредиту, наданому з 27.01.2006 р. по 20.02.2006 р. Згідно з ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Відповідач зазначив, що станом на 15.05.2008 р. позивач, всупереч умовам договору, не погасив ні кредиту у розмірі 170000 грн., ні відсотків за користування ним. Доказів погашення заборгованості за кредитним договором № 21/2006 ДП “Берест” суду не подано. Суд дійшов висновку, що відсутність станом на 26.10.2006 р. проплат по кредитному договору № 21/2006 з боку позивача явно свідчила про те, що наданий кредит не буде своєчасно повернений ДП “Берест”. Відтак, неперерахування банком в строк до 26.10.2006 р. 300000 грн. кредиту здійснено у відповідності до положень ст. 1056 ЦК України. Крім цього, кредит надавався з цільовим призначенням: поповнення обігових коштів позичальника. Позивачем не спростовано доводів відповідача про те, що за відсутності відповідних заяв позичальника банк не міг знати про те, що обігові кошти ДП “Берест” потребують поповнення. Докази надіслання банку долученого до позовної заяви листа № 148 від 24.02.2006 р. позивачем на вимогу суду не подані. Відповідачем факт отримання такого листа заперечується. За наведених обставин, враховуючи, що термін дії кредитної лінії завершився 26.10.2006 р., а ПП “Берест першим порушило умови кредитного договору № 21/2006 і не виконало взятих на себе зобов”язань, в задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи спір у справі, суд бере до уваги й ту обставину, що повноваження філії виступати від імені банку перед третіми особами, установами, підприємствами і організаціями усіх форм власності передбачені п. 1.4. Положення про філію і представником відповідача не заперечені. Позивачем помилково подано суду копію позовної заяви замість оригіналу. Оригінал представлено у судове засідання 08.04.2008 р. та позовні вимоги підтримано у повному обсязі.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.          У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

3. Рішення може бути оскаржене в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя                                                                                           Бортник О.Ю.