ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.05.08 р.                     Справа № 43/13

Господарський суд Донецької області у складі судді І.В. Зубченко

При секретарі Башевій В.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Донецький інститут по проектуванню організації шахтного будівництва та підприємств будівельної індустрії”, м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Зевс”, м. Костянтинівка

про стягнення суми основного боргу – 20 368, 00 грн., інфляційних збитків – 4 799, 44 грн., 3% річних – 734,65 грн., всього – 25 902, 09 грн.

В судовому засіданні брали участь:

Представники сторін:

від позивача: Бережной А.В. за дов. №01/267 від 25.04.2006р.

від відповідача: не з’явився.

СУТЬ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство “Донецький інститут по проектуванню організації шахтного будівництва та підприємств будівельної індустрії”, м. Донецьк, позивач, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю “Зевс”, м. Костянтинівка, про стягнення суми основного боргу – 20 368, 00 грн., інфляційних збитків – 4 799, 44 грн., 3% річних – 734,65 грн., всього – 25 902, 09 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір №3257 від 01.02.2006р., протокол розбіжностей від 17.02.2006р. до договору №3257 від 01.02.2006р., додаткову угоду №1 від 02.06.2006р. до договору №3257 від 01.02.2006р., протокол узгодження договірної ціни від 17.02.2006р., зведений кошторис від 17.02.2006р., кошториси №1 від 17.02.2006р., №2 від 17.02.2006р., №3 від 17.02.2006р., №4 від 17.02.2006р., календарний план робот по договору №3257 від 01.02.2006р., акт №10 від 05.03.2007р., претензію №09/1701 від 02.08.2007р., листи №1 від 02.06.2006р., №09/2293 від 29.11.2007р., №02/06-06 від 02.06.2006р., розрахунок ціни позову, правоустановчі документи.

Судом оригінали означених документів оглянуті у судовому засіданні.

Відповідач у відзиві на позовну заяву №01/11,02/11 від 06.05.2008р. проти позову заперечив у повному обсязі.

Заперечення мотивовані тим, що відповідно до Протоколу позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Зевс” від 21.12.2007р. останній перебуває на стадії ліквідації за рішенням учасників товариства. Одночасно, відповідно до вимог ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” у періодичному виданні “Провінція” (№2 (888) від 09.01.2008р.) було розміщено оголошення про те, що ліквідаційна комісія ТОВ “Зевс” повідомляє, що розпочата ліквідація підприємства. При цьому зазнається, що претензії кредиторів приймаються упродовж 30 календарних днів від дати публікації оголошення.

Отже, позовні вимоги позивача відповідачем не визнаються, оскільки ВАТ “Донецький інститут по проектуванню організації шахтного будівництва та підприємств будівельної індустрії” звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до ТОВ “Зевс” 31.03.2008р., тобто вже після того як сплив тридцятиденний строк з моменту публікації вищевказаного оголошення.

В обґрунтування своєї позиції відповідачем до матеріалів справи надано копії протоколу позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Зевс” від 21.11.2007р., витягу з періодичного видання “Провінція” №2 (888) від 09.01.2008р., правоустановчі документи.

В свою чергу, позивач 20.05.2008р. надав суду пояснення №09/454, якими спростовує заперечення відповідача, посилаючись, зокрема те що, ТОВ “Зевс” неправильно застосовує норми закону, а саме ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Перед початком розгляду справи по суті представників позивача, відповідача було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 ГПК України.

Нез’явлення в останнє судове засідання представника відповідача, не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами згідно зі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання відповідача щодо відкладення розгляду справи на іншу дату відхилено, в зв’язку з тим, що 31.05.2008р. спливає строк розгляду справи, відповідно до вимог ст.69 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2006р. між позивачем Відкритим акціонерним товариством “Донецький інститут по проектуванню організації шахтного будівництва та підприємств будівельної індустрії” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Костянтинівський завод металевих конструкцій” був укладений договір за №3257 про виготовлення (передачу) науково-технічної продукції.

Відповідно до умов вказаного договору замовник - ТОВ “Костянтинівський завод металевих конструкцій” доручив, а виконавець – Відкрите акціонерне товариство “Донецький інститут по проектуванню організації шахтного будівництва та підприємств будівельної індустрії” узяв на себе зобов’язання виконати у відповідності з умовами цього договору, роботу: “Реконструкція будівлі котельної по вул. Леніна, 97б у м. Костянтинівка під цех металоконструкцій продуктивністю 600 т/рік. Робочий проект”.

Листом №1 від 01.06.2006р. замовник за вказаним договором ТОВ “Костянтинівський завод металевих конструкцій” повідомив позивача (виконавця за договором) про передачу прав та обов’язків по договору №3257 від 01.02.2006р. до Товариства з обмеженою відповідальністю “Зевс”.

Саме тому, 02.06.2006р. між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода №1 до договору №3257 від 01.02.2006р. про зміну замовника за договором з Товариства з обмеженою відповідальністю “Костянтинівський завод металевих конструкцій” на Товариство з обмеженою відповідальністю “Зевс” відповідача по справі №43/13.

Разом з тим, пунктом 3 договору визначений строк виконання робіт, зокрема, початок протягом трьох днів після перерахування авансу та отримання технічних умов; кінець протягом 30 календарних днів після початку кожного етапу (п.4 договору встановлено, що роботи виконуються поетапно).

Водночас, пунктом 5 договору передбачено, що договірна ціна за протоколом узгодження договірної ціни від 17.02.2006р., складає 43 368, 00 грн.

У відповідності до пункту 6 договору відповідач зобов’язаний за три дні до настання строку початку роботи першого етапу перерахувати позивачу 60% вартості робіт у сумі 3600, 00 грн.

Окрім того, пунктом 7 договору, встановлено початок роботи слідуючого етапу, а саме протягом трьох днів після отримання плати за попередній етап та авансу у розмірі 60% вартості слідуючого етапу.

Згідно до пункту 8 договору відповідач протягом 10 днів з моменту отримання акту сдачі-прийомки робіт та звітних документів, зазначених в цьому договорі, зобов’язаний направити позивачу підписаний акт сдачі-прийомки науково-технічної продукції або мотивовану відмову від прийомки робіт, а у разі відсутності зауважень сплатити вказану в акті вартість робіт протягом 10 днів з моменту його підписання.

Як зазначено позивачем, роботи, передбачені умовами договору, останнім виконані в повному обсязі, відповідають умовам цього договору та прийняті відповідачем без зауважень.

Фактичне виконання позивачем умов договору – здійснення підрядних робіт підтверджено актом сдачі-прийомки проектної документації (послуг) по “Реконструкції будівлі котельної по вулиці Леніна, 97б в м. Костянтинівка під цех металоконструкцій продуктивністю 600 т/рік. Робочий проект.” №10 від 05.03.2007р. на суму 30 368, 00 грн., підписаним обома сторонами та засвідченим фірмовими печатками підприємств.

У відповідності до зобов’язань взятих на себе відповідачем за договором №3257 від 01.02.2006р., останній повинен був протягом десяти днів з моменту підписання вищевказаного акту, тобто не пізніше 15.03.2007р. сплатити грошові кошти у сумі 30 368, 00 грн.

Однак, свої зобов’язання щодо своєчасної сплати грошових коштів за одержані послуги відповідач, всупереч ст.889 Цивільного кодексу України та п.8 договору №3257 від 01.02.2006р., не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 30 368, 00 грн.

Водночас, 27.06.2007р. відповідачем на виконання взятого на себе зобов’язання, з порушенням передбаченого договором строку, було сплачено частину боргу у сумі 5 000, 00 грн.

Разом з тим, намагаючись вирішити питання про сплату відповідачем заборгованості, що залишилася, позивач 02.08.2007р. звернувся до ТОВ “Зевс” з претензією №09/1701, у якій пропонував останньому в добровільному порядку перерахувати заборгованість у сумі 25 368, 00 грн. на рахунок ВАТ “Донецький інститут по проектуванню організації шахтного будівництва та підприємств будівельної індустрії”, але відповіді на претензію на адресу позивача не надходило.

16.08.2007р відповідачем з метою виконання зобов’язання взятого на себе за договором №3257, з порушенням встановленого цим договором строку для виконання означеного зобов’язання, сплачено частину боргу у сумі 5 000, 00 грн.

В свою чергу, позивачем 29.11.2007р. було надіслано на адресу відповідача лист №09/2293, у якому останній пропонував ТОВ “Зевс” в добровільному порядку перерахувати заборгованість у сумі 20 368, 00 грн. на рахунок ВАТ “Донецький інститут по проектуванню організації шахтного будівництва та підприємств будівельної індустрії”, а в разі неможливості сплатити борг повністю, скласти, затвердити та надіслати на адресу позивача графік погашення заборгованості, але відповіді на лист позивачу не надійшло.

Отже, свої зобов’язання щодо своєчасної сплати грошових коштів за одержані послуги відповідач, не виконав, внаслідок чого на момент подачі позову заборгованість складає 20 368, 00 грн.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки, між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то судом застосовані положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює правовідношення у господарській сфері.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч.1 ст.174 ГК України).

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( п.1 ст.193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п.1 ст.193 ГК України.

Частиною 2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інши правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч.1 ст.218 ГК України).

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення (ч.2 ст.218 ГК України).

У разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом ( ст. 611 ЦК України).

Згідно з вказаними пунктами договору встановлений обов’язок відповідача сплачувати позивачу вартість виконаних робіт. Однак, як встановлено судом згідно матеріалів справи заборгованість у сумі 20 368, 00 грн. відповідачем до цього часу не сплачена.

Таким чином, свої зобов’язання щодо своєчасної сплати грошових коштів за виконані проектні роботи відповідач позивачу всупереч ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України не виконав.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов’язань, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України за періоди з 15.03.2007р.р. по 27.06.2007р., з 27.06.2007р. по 16.08.2007р., з 16.08.2007р. по 25.03.2008р. нараховано та пред’явлено до стягнення інфляційні збитки в сумі 4 799, 44 грн. грн. та три відсотки річних в сумі 734, 65 грн. грн.

Розрахунок суми інфляційних збитків та 3% річних є аріфметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, внаслідок чого приймається судом до уваги як доказ по справі.

Тому, позовні вимоги позивача підтверджуються представленими доказами по справі та не спростовуються жодним доказом відповідача.

Разом з тим, суд не приймає заперечення відповідача стосовно того, що ВАТ “Донецький інститут по проектуванню організації шахтного будівництва та підприємств будівельної індустрії” звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до ТОВ “Зевс” 31.03.2008р., тобто вже після того як сплив тридцятиденний строк з моменту публікації вищевказаного оголошення.

Оскільки, відповідно до ст.60 Господарського Кодексу України ліквідація суб’єкта господарювання здійснюється ліквідаційною комісією, яка утворюється власником (власниками) майна суб’єкта господарювання чи його (їх) представниками (органами), або іншим органом, визначеним законом, якщо інший порядок її утворення не передбачений цим кодексом. Ліквідацію суб’єкта господарювання може бути покладено на орган управління суб’єкта, що ліквідується. Ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію суб’єкта господарювання, вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені цим кодексом чи спеціальним законом строки. Одночасно, ліквідаційна комісія вживає необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості суб’єкта господарювання, який ліквідується, та виявлення вимог кредиторів, з письмовим повідомленням кожного з них про ліквідацію суб’єкта господарювання. Орган (особа), який прийняв рішення про ліквідацію суб’єкта господарювання, встановлює порядок та визначає строки проведення ліквідації, а також строк для заяви претензій кредиторам, що не може бути меншим, ніж два місяці з дня оголошення про ліквідацію.

Одночасно, суд дійшов висновку, що дії відповідача зводяться до намагань надати перевагу його доводам над іншими аргументами, що суперечить вимогам чинного законодавства, а викладене вище, переконує суд у тому, що доводи відповідача є безпідставними та непереконливим.

Враховуючи те, що позов доведений позивачем повністю, відповідає законодавству та фактичним обставинам справи, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Донецький інститут по проектуванню організації шахтного будівництва та підприємств будівельної індустрії”, м. Донецьк до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю “Зевс”, м. Костянтинівка, про стягнення суми основного боргу – 20 368, 00 грн., інфляційних збитків – 4 799, 44 грн., 3% річних – 734,65 грн., всього – 25 902, 09 грн. - підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.11, 509, 526, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.60, 174, 193, 218 Господарського кодексу України, ст.ст.4, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Донецький інститут по проектуванню організації шахтного будівництва та підприємств будівельної індустрії”, м. Донецьк до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю “Зевс”, м. Костянтинівка, про стягнення суми основного боргу – 20 368, 00 грн., інфляційних збитків – 4 799, 44 грн., 3% річних – 734,65 грн., всього – 25 902, 09 грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Зевс” (85107, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Мирошниченко, 37; ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Донецький інститут по проектуванню організації шахтного будівництва та підприємств будівельної індустрії” (83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 27; ) суму основного боргу – 20 368, 00 грн., інфляційні збитки – 4 799, 44 грн., 3% річних – 734,65 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 259, 02 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118, 00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 20.05.2008р. оголошено повний текст рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, а у разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя Зубченко І.В.

Максимова В.В.

Надруковано 3 примірники:

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 до справи.

Тел. 381-86-46