ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"01" квітня 2008 р.

справа № 5020-9/131-2/032

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Трудовий колектив Балаклавського судноремонтного заводу “Металіст” (99043, м. Севастополь, вул. Каліча, буд. 2)

до відповідача регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (99008, м. Севастополь, пл. Повсталих, 6)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

Міністерство оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6)

Державне підприємство Міністерства оборони України “Балаклавський судноремонтний завод “Металіст” (99042, м. Севастополь, вул. Каліча, 2)

обслуговуючий кооператив “Батіліман” (95000, м. Сімферополь, вул. Пушкіна, буд. 11-А)

відкрите акціонерне товариство „Кримзалізобетон”

(95000, м. Сімферополь, вул. Монтажна, 3)

товариство з обмеженою відповідальністю „Технохімкомплект”

(м. Сімферополь, вул. Козлова, 45)

товариство з обмеженою відповідальністю Спецсудноремонт”

(м. Севастополь, Лазаревський спуск, 1)

приватне підприємство „Соріус” (м. Севастополь, вул. Сенявіна, 3),

товариство з обмеженою відповідальністю „Севастопольмарінсервіс”

(м. Севастополь, вул. Назукина, 5),

державне підприємство Міністерства оборони України „Феодосійський судномеханічний завод”

(м. Феодосія, вул. Горького, 17).

про спонукання укласти договір оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства

за участю Військового прокурора Військово-Морських Сил України

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники сторін:

прокурор - Бучко Р.В., посвідчення № 299 від 28.09.2007, довіреність № 283 від 13.10.2006;

позивача - Варочкин Д.В., довіреність №03-08/к від 10.01.2008;

відповідача –Попов О.А., довіреність № 2/01.1-20 від 12.01.2008;

третіх осіб:

ДП МОУ “Балаклавський судноремонтний завод “Металіст” - не з’явився;

Обслуговуючий кооператив "Батіліман" –Нанаров О.О., довіреність б/н від 04.02.2008;

Міністерство оборони України –Швець О.І., довіреність № 220/1002/д від 27.12.2007;

ВАТ „Кримзалізобетон” - Шелков С.Г., довіреність б/н від 14.02.2008;

ТОВ „Технохімкомплект” –не з’явився;

ТОВ „Спецсудноремонт” –не з’явився;

ПП „Соріус” - Логутев В.М., довіреність б/н 25.03.2008;

ТОВ „Севастопольмарінсервіс” - Дишлевська Т.Ю., довіреність б/н від 08.01.2008;

ПП МОУ „Феодосійський судномеханічний завод” -

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Трудовий колектив Балаклавського судноремонтного заводу “Металіст” звернулося до господарського суду міста Севастополя з позовними вимогами до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство оборони України, Державне підприємство Міністерства оборони України “Балаклавський судноремонтний завод “Металіст” про спонукання укласти договір оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства “Балаклавський судноремонтний завод “Металіст” (далі - об’єкт оренди) в редакції (на умовах) позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на статті 8, 9 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, статті 11, 16, 536 Цивільного кодексу України, статтю 37 Закону України “Про власність”.

Позивач обґрунтував свої позовні вимоги тим, що згідно статті 37 Закону України “Про власність” у разі прийняття державним органом, уповноваженим управляти державним майном, рішення про реорганізацію або ліквідацію державного підприємства, трудовий колектив має право вимагати передачі підприємства в оренду або перетворення його в інше підприємство, засноване на колективній власності.

Позивач вважає, що у зв’язку з прийняттям розпорядження Кабінету Міністрів України №594-р від 02.10.2003 про реорганізацію Державного підприємства “Балаклавський судноремонтний завод “Металіст” шляхом його приєднання до Державного підприємства “Феодосійський судномеханічний завод”, у трудового колективу Державного підприємства “Балаклавський судноремонтний завод “Металіст” виникло право вимагати передачі підприємства в оренду.

Відповідач Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономної Республіці Крим та м. Севастополі (далі –РВ ФДМУ в АРК та м.Севастополі) у відзиві на позов позовні вимоги не визнає, та вважає, що у зв’язку з тим, що орган, уповноважений управляти державним майном, не надсилав орендодавцеві висновки про умови договору оренди або про відмову в укладенні договору оренди, немає законних підстав для укладання договору оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства “Балаклавський судноремонтний завод “Металіст” без узгодження умов договору з Міністерством оборони України (т. 4 арк. с. 115-116, 120-122).

Відповідач також вважає, що у зв’язку з тим, що на дату розгляду справи діє нова редакція пункту 2 статті 4 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, яка забороняє передачу в оренду об’єктів, що забезпечують виконання державою своїх функцій та обороноздатність держави, її економічну незалежність, до якого відноситься, в тому числі, майно Збройних Сил України, то передача в оренду цілісного майнового комплексу державного підприємства “Балаклавський судноремонтний завод “Металіст”, що відноситься до майна Міністерства оборони України, заборонена законом.

Відповідач заявив клопотання про застосування позовної давності (т. 4 арк. с. 79-80).

Клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно цілісного майнового комплексу державного підприємства Міністерства оборони України “Балаклавський судноремонтний завод “Металіст” (т. 2 арк. .с 1-3) з урахуванням норм статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України суд залишив без задоволення у зв’язку з відсутністю доказів того, що невжиття таких заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення по цій справі, а у випадку вжиття таких заходів утрудниться або буде неможливим виконання судових рішень по інших справах щодо цього майна.

Ухвалою від 24.04.2007 до участі у справі залучена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Обслуговуючий кооператив “Батіліман” (т. 3 арк. с. 40).

03.05.2007 військовий прокурор Військово-Морських Сил України у передбаченому статтею 29 Господарського процесуального кодексу України порядку вступив у справу (т. 3 арк . с. 41-42).

Прокурор та треті особи вважають позовні вимоги безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Зокрема, Міністерство оборони України вважає, що у позивача відсутнє право вимагати передачі йому в оренду цілісного майнового комплексу державного підприємства, яке як юридична особа не виключене з ЄДРПОУ, а майно цього цілісного майнового комплексу перебуває у володінні та власності інших осіб і є предметом розгляду багатьох судових спорів (т. 4 арк. с. 113-114). Окрім того, міністерство звертає увагу, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24.12.2007 №1231-р зупинено прийняття рішень про відчуження об’єктів державної власності, в тому числі укладення договорів оренди.

За клопотаннями Міністерства оборони України та Обслуговуючого кооперативу “Батіліман” у передбаченому частиною 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України порядку провадження у справі, що розглядається, зупинялось до розгляду Вищим адміністративним судом України касаційних скарг у справі №20-5/311, предметом спору у якій є визнання протиправним та недійсним наказу Міністерства оборони України №387 від 13.11.2003 “Про реорганізацію державного підприємства Міністерства оборони України “Балаклавський судноремонтний завод “Металіст” шляхом приєднання як відособленого підрозділу до державного підприємства Міністерства оборони України “Феодосійський судномеханічний завод” (т. 3 арк. с. 44-47, 70-71, 92-93, 96).

Відповідно до розпорядження голови господарського суду міста Севастополя №8 від 23.01.2008 справа, що розглядається, №20-9/131 з провадження судді Рибної С.А. передана до провадження судді Шевчук Н.Г., ухвалою від 24.01.2008 прийнята до провадження суддею Шевчук Н.Г. з привласненням їй номеру 5020-9/131-2/032 (т. 3 арк. с. 120-121).

Клопотання Обслуговуючого кооперативу “Батіліман” від 04.02.2008 про зупинення провадження у справі до розгляду господарським судом міста Севастополя заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови господарського суду міста Севастополя у справі № 20-5/311 залишене без задоволення, оскільки судове рішення за результатами розгляду цього спору набуло законної сили, а у випадку прийняття нового рішення за результатами перегляду за нововиявленими обставинами учасники процесу не позбавлені можливості звернутись із заявою про перегляд рішення у цій справі за ново виявленими обставинами (т. 3 арк. с. 127-128).

Ухвалою від 06.03.2008 у порядку статті 27 Господарського процесуального кодексу України до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучені відкрите акціонерне товариство „Кримзалізобетон, товариство з обмеженою відповідальністю „Технохімкомплект”, товариство з обмеженою відповідальністю Спецсудноремонт”, приватне підприємство „Соріус”, товариство з обмеженою відповідальністю „Севастопольмарінсервіс”, державне підприємство Міністерства оборони України „Феодосійський судномеханічний завод” (т. 4 арк. с. 44-45).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, прокурора та третіх осіб суд –

В С Т А Н О В И В :

РВ ФДМ України в АРК та м. Севастополі отримало 29 грудня 2003 року від ТОВ “Трудовий колектив Балаклавського судноремонтного заводу “Металіст” (далі –ТОВ “Трудовий колектив БСРЗ “Металіст”) заяву про укладання договору оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства “Балаклавський судноремонтний завод “Металіст” з неповним комплектом документів (т. 1 арк. с. 26). У комплекті були відсутні копії установчих документів заявника і проект договору оренди.

Згідно статті 9 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України, відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону.

У разі надходження до орендодавця заяви про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), орендодавець у п'ятиденний строк після дати реєстрації заяви надсилає копії матеріалів органу, уповноваженому управляти відповідним майном.

РВ ФДМУ по м. Севастополю підготувало для ТОВ “Трудовий колектив БСРЗ “Металіст” варіант проекту договору оренди та 31.12.2003 за вих. №1629/01-6 відправило відповідно до частини 2 статті 9 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” належний пакет документів в орган, уповноважений управляти майном, яким є Міністерство оборони України.

Згідно частини 3 статті 9 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” орган, уповноважений управляти державним майном, розглядає подані йому матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про умови договору оренди або про відмову в укладенні договору оренди.

Якщо орендодавець не одержав у встановлений термін висновків органу, уповноваженого управляти державним майном, дозволу, відмови чи пропозицій від органу, уповноваженого управляти відповідним майном, укласти договір оренди нерухомого майна з бюджетною установою, організацією, висновків органу Антимонопольного комітету України, укладення договору оренди вважається з цими органами погодженим.

Але відповідь із Міністерства оборони України по питанню узгодження умов договору оренди і можливості укладення договору оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства “Балаклавський судноремонтний завод “Металіст” відповідач не отримав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 4 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” (в редакції Закону від 29.06.2004 N 1905-IV) не можуть бути об’єктами оренди об’єкти державної власності, які мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини 2 статті 5 Закону України “Про приватизацію державного майна”, а також об'єкти, включені у перелік об'єктів права державної власності, які не підлягають приватизації, затверджений Законом України “Про перелік об'єктів права державної власності, які не підлягають приватизації”.

Відповідно до вимог частини 2 статті 5 Закону України “Про приватизацію державного майна” загальнодержавне значення мають об'єкти, які забезпечують виконання державою своїх функцій, забезпечують обороноздатність держави, її економічну незалежність, зокрема майно Збройних Сил України (крім майна, щодо якого цим Законом встановлено особливості приватизації).

Згідно частини 3 статті 1 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” відносини оренди рухомого та нерухомого майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які ведуть його облік у спеціальному порядку, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України “Про господарську діяльність у Збройних Силах України”.

Згідно роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України від 25.05.2000 N 02-5/237 “Про деякі питання практики застосування Закону України “Про оренду державного та комунального майна” ініціатива щодо оренди майна може виходити від орендарів, перелічених у статті 6 Закону, на яких покладений обов'язок разом із заявою про укладання договору оренди направити орендодавцю проект договору, а також інші документи, перелік яких затверджено наказом Фонду державного майна України від 17.04.2001 N 649.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону у разі, якщо ініціатива щодо оренди цілісного майнового комплексу виходить від трудового колективу, його структурного підрозділу, рішення повинно прийматись простою більшістю голосів членів всього трудового колективу підприємства.

Порядок створення і види господарських товариств визначаються Законом України “Про господарські товариства”.

Згідно статті 8 Закон України “Про оренду державного та комунального майна” рішення трудового колективу підприємства про оренду цілісного майнового комплексу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини членів трудового колективу підприємства. Після прийняття рішення про оренду цілісного майнового комплексу члени трудового колективу підприємства, його структурного підрозділу засновують відповідно до чинного законодавства господарське товариство. Створене членами трудового колективу господарське товариство має переважне перед іншими фізичними та юридичними особами на укладення договору оренди майна того підприємства, структурного підрозділу, де створене це товариство.

У зв’язку із зазначеним суд дійшов висновку, що господарське товариство, може вважаться товариством, яке створене членами трудового колективу за умову, що за його створення проголосувало більше половини членів трудового колективу підприємства, та більше половини членів трудового колективу підприємства також приймало участь у його створенні.

У матеріалах справи міститься копія статуту Товариства з обмеженою відповідальністю “Трудовий колектив Балаклавського судноремонтного заводу “Металіст”, з якої вбачається, що учасниками товариства є 18 осіб. У матеріалах справи також міститься копія протоколу загальних зборів членів трудового колективу Державного підприємства “Балаклавський судноремонтний завод “Металіст”, протокол №4 від 24 листопада 2003 року, на яких приймалося рішення про створення господарського товариства із членів трудового колективу для участі в оренді Державного підприємства “Балаклавський судноремонтний завод “Металіст”, при цьому на зборах були присутні 198 осіб.

На підставі вказаних документів суд дійшов висновку, що хоча за створення товариства з обмеженою відповідальністю проголосувало більше половини членів трудового колективу підприємства, однак товариство з обмеженою відповідальністю “Трудовий колектив Балаклавського судноремонтного заводу “Металіст” не може вважатись товариством, створеним членами трудового колективу підприємства, так як учасниками цього товариства з обмеженою відповідальністю є тільки 18 осіб.

Згідно вимог частини 8 статті 9 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, у разі відмови в укладенні договору оренди, а також неодержання відповіді у встановлений термін заінтересовані особи мають право звернутися за захистом своїх інтересів до суду, арбітражного суду.

Згідно статті 179 Господарського кодексу України укладання господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно статті 181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Згідно статті 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону, та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Відповідно до вимог статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до вимог статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числи примусове виконання обов'язку в натурі та установлення господарських правовідносин.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2007 року N 1231-р “Деякі питання розпорядження об'єктами державної власності” з метою недопущення порушень інтересів держави і суспільства під час відчуження об'єктів державної власності, запобігання зловживанням у цій сфері міністерствам, Фонду державного майна та іншим суб'єктам управління об'єктами державної власності, визначеним Законом України “Про управління об'єктами державної власності” до прийняття Кабінетом Міністрів України окремого рішення заборонено, в тому числі, укладення нових договорів оренди об'єктів державної власності.

Згідно вимог частини 4 статті 9 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” у передачі в оренду об'єктів може бути відмовлено, якщо:

-          було прийнято рішення про приватизацію або передприватизаційну підготовку цих об'єктів;

-          об'єкт включено до переліку підприємств, що потребують залучення іноземних інвестицій згідно з рішенням Кабінету Міністрів України чи місцевих органів влади;

-          орган Антимонопольного комітету України не дає згоди з підстав, перелічених у абзацах другому-четвертому частини другої цієї статті;

-          орган, уповноважений управляти майном, не дає згоди на виділення структурного підрозділу підприємства;

-          з інших підстав, передбачених законами;

-          орендодавець, зазначений в абзаці другому та третьому статті 5 цього Закону, прийняв рішення про укладення договору оренди нерухомого майна з бюджетною установою, організацією.

Таким чином, позовні вимоги, які заявлені до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю про спонукання укласти договір оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства “Балаклавського судноремонтного заводу “Металіст” в редакції (на умовах) позивача не обґрунтовані та визнані судом такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при відмові у позові витрати позивача по сплаті державного мита і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Керуючись статтями 49, 75, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити повністю.

Суддя Н.Г.Шевчук

Рішення оформлено відповідно

до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України

і підписано 07.04.2008.