РІШЕННЯ

"05" травня 2008 р.

Справа № 16/37-781

Господарський суд Тернопільської області

судді Хоми С.О.

Розглянув справу

За позовом Відкрите акціонерне товариство «Укртелеком»в особі Тернопільська філія Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Центру електрозв”язку №7 Тернопільської філії ВАТ «Укртелеком», вул.Ст.Бандери,38 м.Чортків Тернопільська область

До відповідача: Борщівський районний відділ внутрішніх справ Управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області вул.І.Франка,10 м.Борщів Тернопільська область

За участю представників сторін:

Позивача: Олійник Т.П. –нач. відділу правового забезпечення Тернопільської філії, дов.№153 від 28.08.2006 року

Відповідача: Коник Л.Я. –пров. бухгалтер, доручення №3303 від 30.04.2008 р.

Суть справи:

Ухвалами суду від 03.04.2008 р. та від 14.04.2008 р. розгляд справи було відкладено на 14.04.2008 р. на 12 год 15 хв, на 05.05.2008 р. на 09 год. 15 хв.

Відкрите акціонерне товариство «Укртелеком»в особі Тернопільська філія Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Центру електрозв”язку №7 Тернопільської філії ВАТ «Укртелеком», вул.Ст.Бандери,38 м.Чортків Тернопільська область звернулось до суду з позовом до Борщівського районного відділу внутрішніх справ Управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області вул.І.Франка,10 м.Борщів Тернопільська область про стягнення 29880 грн 39 коп заборгованості за телекомунікаційні послуги , в т.ч. 23519 грн. 12 коп. основного боргу , 936 грн. 09 коп. пені, 4562 грн 74 коп інфляційних нарахувань, 862 грн 44 коп 3% річних), 307 грн 79 коп сплаченого державного мита, 118 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (з врахуванням заяви №18-09/43 від 29.04.2008 року про зменшення розміру позовних вимог, вх.№12574(н) від 05.05.2008 р. по журналу вхідної кореспонденції господарського суду Тернопільської області).

Як зазначає позивач в своїй позовній заяві, підставою для звернення до суду з позовом є неналежне виконання відповідачем договірних зобов’язань щодо оплати за отримані телекомунікаційні послуги.

В судове засідання з’явився представник позивача, який позовні вимоги підтримав повністю.

В судове засідання з’явився представник відповідача та подав клопотання №3302 від 30.04.2008 року, в якому зазначено про розстрочення виконання рішення суду на термін в 3 роки, в зв’язку з недостатнім фінансуванням Борщівського РВУ МВС в області.

Відповідач відзив на позов не подав (відзив на позов №2878 від 14.04.2008 року Борщівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області підписаний не уповноваженою особою).

В судовому засіданні представникам роз’яснено процесуальні права та обов’язки згідно ст.ст.20,22,81-1 ГПК України; наслідки відмови позивача від позову та укладення мирової угоди.

Технічна фіксація судового процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідних клопотань представників позивача та відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

Згідно довідки №31-12 від 10.04.2008 року головного управління статистики у Тернопільській області станом на 10 квітня 2008 року в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України значиться Борщівський районний відділ внутрішніх справ УМВС України в Тернопільській області як юридична особа, за адресою: вул.І.Франка,10 м.Борщів Тернопільська область, організаційно-правова форма господарювання –державна організація (установа, заклад). Тобто, відповідач є самостійною організацією.

19 лютого 2002 р. між відкритим акціонерним товариством «Укртелеком»в особі Тернопільська дирекції, в особі Центру електрозв”язку №7, Борщівського Центру електрозв”язку №15, (надалі - „Підприємство зв»язку”), з однієї сторони та відділом міліції, м.Борщів, вул.І.Франка,10, (надалі - „Споживач”), з другої сторони, --було укладено договір № 390 про надання послуг електрозв’язку. Даний договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Пунктом 4.1 розділу 4 даного договору визначається, що послуги, які надаються „Підприємством зв’язку”, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством.

Згідно п.4.2 розділу 4 Договору „Споживач” оплачує послуги електрозв”язку за спільно погодженою авансово-кредитовою з поданням рахунків системою оплати.

Пунктом 4.3 розділу 4 Договору сторони обумовили, що „Споживач” повинен вчасно оплачувати за надані послуги.

Розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв”язку за кожний попередній місяць проводяться „Споживачем” протягом десяти днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим ( п.4.5 розділу 4 Договору).

У відповідності до п.7.1. та п.7.2. розділу 7 Договору відповідно договір набирає чинності з дня підписання і діє п’ять років та якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодна із сторін не повідомила про його припинення, то договір вважається дійсним на той же термін.

Згідно частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, що набрав чинності з 1 січня 2004 року, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Також згідно частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобов’язання, а саме зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до Закону України “Про телекомунікації” № 751-2003-р від 18.11.2003р. з наступними змінами, споживачі телекомунікаційних послуг зобов’язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Позивачем на виконання умов Договору № 390 від 19 лютого 2002 р. в повній мірі та своєчасно надавалися передбачені додатками до даного Договору послуги електрозв’язку впродовж дії Договору, однак відповідачем, всупереч згаданих приписів закону, положень договору не виконувалися в повній мірі обов’язки щодо оплати за надані телекомунікаційні послуги та за період з червня 2005 року по січень 2008 року допустив борг за надані послуги в сумі 23519 грн. 12 коп, що підтверджується рахунками, виставленими відповідачу за телекомунікаційні послуги, карточкою обліку розрахунків за послуги зв’язку, що видана 05.03.2008 року, розрахунком заборгованості, актом звірки від 06.02.2008 року взаєморозрахунків за станом на 01.02.2008 року та іншими матеріалами справи.

Відповідач не надав суду будь-яких даних, які б свідчили про оплату наданих послуг, а тому згідно ст.33 ГПК України слід вважати, що за ним рахується заборгованість у сумі 23519 грн. 12 коп.

Враховуючи, що згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідачем встановлені договором строки порушені, в зв’язку з чим він повинен нести відповідальність передбачену умовами Договору та п. 2 ст. 36 Закону України “Про телекомунікації” № 751-2003-р від 18.11.2003 р. з наступними змінами.

У відповідності до п.5.8. розділу 5 Договору у разі несплати за надані послуги електрозв’язку понад установлений термін (з 21 числа місяця, що настає після розрахункового періоду) Споживач сплачує пеню в розмірі одного відсотка від затриманих платежів за кожну добу затримки, згідно з чиним законодавством.

Підписавши договір № 390 від 19 лютого 2002 р. про надання послуг електрозв’язку відповідач прийняв на себе певні обов’язки на виконання умов цього договору, та за невиконання своїх обов’язків повинен нести відповідальність передбачену цим Договором, зокрема пунктом 5.8. р.5 цього Договору.

Згідно п. 2 ст. 36 Закону України “Про телекомунікації” № 751-2003-р від 18.11.2003 р. з наступними змінами (Закон України “Про телекомунікації” набрав чинності з 23.12.2003 року; Закон України «Про зв’язок»втратив чинність ) у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня з наступними змінами. Пеня нарахована позивачем в сумі 936 грн. 09 коп. (розрахунок суми пені доданий до матеріалів справи) і яка підлягає стягненню з відповідача.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 4562 грн 74 коп інфляційних нарахувань та 862 грн 44 коп 3% річних.

Після здійснених розрахунків, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 4562 грн 74 коп інфляційних нарахувань та 862 грн 44 коп 3% річних як правомірно заявлені.

Від відповідача поступило клопотання №3302 від 30.04.2008 року про розстрочку виконання рішення суду на термін в 3 роки, в зв’язку з недостатнім фінансуванням Борівського РВУ МВС. Разом з тим, оцінюючи заявлене відповідачем клопотання про надання розстрочки виконання рішення , суд з врахуванням вимог ст.121 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку, що останнє не підлягає до задоволення, оскільки жодних допустимих доказів, які б підтверджували неможливість виконання рішення суду чи наявність обставин, які унеможливлюють його виконання відповідачем у справі згідно із ст.ст.33,34 ГПК України в обґрунтування вищезазначеного відповідачем суду не було представлено, а відтак, відповідач не обґрунтував необхідність надання розстрочки виконання рішення.

При таких обставинах справи, з врахуванням того, що відповідачем не було подано будь-яких письмових доказів в підтвердження усних заперечень на позов свого представника в судовому засіданні та у відповідності до Закону України “Про телекомунікації” позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 29880 грн 39 коп заборгованості за телекомунікаційні послуги ,в т.ч. 23519 грн. 12 коп. основного боргу, 936 грн. 09 коп. пені, 4562 грн 74 коп інфляційних нарахувань, 862 грн 44 коп 3% річних підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені та не суперечать чинному законодавству,

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне обслуговування судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 43,49,84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Борщівського районного відділу внутрішніх справ Управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області вул.І.Франка,10 м.Борщів Тернопільська область , ідентифікаційний код 08675513, на користь Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Тернопільська філія Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Центру електрозв”язку №7 Тернопільська філія ВАТ «Укртелеком», вул.Ст.Бандери,38 м.Чортків Тернопільська область, ідентифікаційний код 01188052 – стягнення 29880 грн 39 коп заборгованості за телекомунікаційні послуги (в т.ч. 23519 грн. 12 коп. основного боргу , 936 грн. 09 коп. пені, 4562 грн 74 коп інфляційних нарахувань, 862 грн 44 коп 3% річних), 298 грн 80 коп сплаченого державного мита та 114 грн 55 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в повернення сплачених судових витрат.

Видати наказ.

4.Рішення надіслати сторонам по справі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного

строку з дня його прийняття (підписання).

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор –апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Суддя

Дата підписання: 12.05.2008 року