ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.03.08
р.
Справа № 16/351

Суддя
господарського суду Донецької області В.В. Манжур,

при  секретарі
судового  засідання       М.В.
Муравйовій

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за
позовом Відкритого акціонерного товариства “Агросервіс”, м.Маріуполь

до
відповідача Суб”єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м.Маріуполь

про
стягнення 9979,10 грн. та розірвання договору оренди №19

За
участю представників сторін :

від
позивача:       Ярмак С.О. по дор.,
Аляб'єва І.О. по дор.

від  відповідача:
ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою  господарського суду Донецької  області 10.12.07р. порушено  провадження
по  справі за  позовом
Відкритого акціонерного товариства “Агросервіс”, м.Маріуполь, до
Суб”єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м.Маріуполь, про стягнення 9
979,10 грн.  ,  з
яких   :    5 400
-  заборгованість  за
оренду плату   ,   240 грн. 65
коп.  -  пеня , 2 982 грн.  96
коп.  -  заборгованість  за
електроенергію  , 1 355 грн.  49
коп. -     заборгованість   по
корегуванню    орендної плати    ,
про   припинення   договору оренди №19 ,  про
зобов`язання     відповідача      повернути    орендуєме
приміщення   по  акту
прийому -  передачі   .

Представників
сторін  було ознайомлено з правами та
обов'язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу
України.

У
судовому засіданні  клопотання про  фіксацію судового процесу  технічними засобами  не
було  надано ,на  підставі
чого  справу  було
розглянуто без  застосування  зазначених
засобів . Крім цього, роз'яснено
вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому
складено протокол, який  долучено до
матеріалів справи.

У
відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними
засадами  судочинства є рівність усіх
учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно
ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у
господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового
процесу перед законом і судом.

Відповідно
до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у
господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення
поданими суду доказами.

Ст.33
Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

В
обґрунтування своїх вимог позивач посилається на не виконання відповідачем умов
договору оренди  нежитлового  приміщення
№  19 від 23.11.2005р.,  з
приводу  чого  утворився
борг  та  нараховані
штрафні  санкції  .

У
судовому засіданні 25.03.2008р. представник позивача надав суду  уточнення
позовних  вимог     в порядку
ст. 22 ГПК України  , згідно яких
відповідач   на  момент
слухання  справи  погасив
повністю    борг   з
урахуванням  штрафних  санкцій
. В підтвердження чого надав квитанцію
від  07.03.2008р.   на
суму   12795 грн. 38 коп.

Представник  відповідача
проти  позову    не
заперечує   , але  письмовий
відзив  на  заявлені
вимоги  не  представив . що  виключно
його  правом , а  не
обов`язком  .

На
день розгляду справи у судовому засіданні 25.03.2008р. будь-яких письмових заяв
та клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не
надходило.

Враховуючи,
що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні
25.03.2008р. до господарського суду Донецької області не надходило, відзив на
позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа
розглядається за наявними в ній матеріалами
в  порядку  ст. 75
ГПК  України  .

При
цьому, згідно зі статтею 38 Господарського процесуального кодексу України
визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є
обов'язковим.

Дослідивши
матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, господарський
суд встановив наступне.

23.11.2005
р. між   позивачем (орендодавцем) та  Суб'єктом
підприємницької  діяльності  був
укладений   договір  оренди
приміщення  № 19.

Відповідно
до пункту 1.1  в  оренду
передавалось  нежитлове  приміщення
площею 180  кв.м, яке  розташоване
за адресою  Володарське  шоссе,1.

Вказане
приміщення відноситься  до  колективної
власності  позивача  і
тому  орендні  взаємовідносини  щодо
нього  врегульовані  нормами
Цивільного   кодексу  України
та  Господарського  кодексу
України.

Як
убачається  з  Акту
прийому-передачі,  орендар  отримав 01.12.2005 р.  в
оренду  приміщення  у
належному  стані.

Відповідно  до статті 762 Цивільного  кодексу
України  за  користування майном  переданим
в  оренду  наймач сплачує  орендна
плата,  розмір  якої
встановлений  договором  найму.

Частиною
п'ятою   цієї ж  статті
визначено,  що  орендна
плата  сплачується  щомісячно, якщо  інше
не  встановлено  договором.

Відповідно
до пункту 3.1  договору  сторони
встановили,  що  розмір
орендної  плати  складає 900
грн.

Відповідно  до
пункту 3.3.  сторони  передбачили, що  орендна
плата  перераховується    шляхом
перерахування  грошових  коштів
на  рахунок  орендодавця
або  вноситься    в
касу  підприємства  не пізніше
п'ятого   числа  поточного
місяця.

Підставою
звернення  позивача  до
суду  стали  ті
обставини,  що,  як
вважає  позивач,   відповідач
допустив  заборгованість  з
орендних  платежів  , а
саме  :      заборгованість  з
орендної  плати   з
корегуванням   за   лютий , березень , травень  2007
року  на  суму
513 , 75  грн.   (
повідомлення   від
01.06.2007р.)  ;  заборгованість  з
орендної  плати  з
корегуванням   за  червень 2007 року   та
витрачену  електроенергію     в
загальній  сумі    774 , 23
грн.   (  повідомлення
від   19.06.2007р.).;  заборгованість    за
орендну  плату  за
липень 2007 року   - 750 грн.
(  без
ПДВ) ,   індексація  орендної
плати   за  липень 2007 року  -   119
, 49 грн. ( без  ПДВ) ,  відшкодування     витрат
за  електроенергію    за
період    з  15.02.2007р.    по 15.07.2007р.   - 1144, 54
грн.  (  без ПДВ)
та  ПДВ   -
402, 81 грн.    )   -
повідомлення   від 06.07.2007р. ;
заборгованість  за  корегування
орендної  плати   за
серпень ,  вересень, жовтень 2007
року   та
витрачену   електроенергію    за
період   з  15.07.2007р. по   15.10.2007р.   на
загальну  суму   1533, 63
грн.  -  повідомлення
від 25.10.2007р.

З
приводу  зазначеного  позивачем
був  виставлений  рахунок
№  142   від 06.07.2007р.

Таким   чином
, на  момент  подання
позову  за  відповідачем
рахувався  борг  :
5 400   -  заборгованість  за
оренду плату  , 2 982 грн.  96
коп.  -  заборгованість  за
електроенергію  , 1 355 грн.  49
коп. -     заборгованість   по
корегуванню    орендної плати   .

В  ході
розгляду справи     сторони  узгодили
розмір    витрат
на    електроенергію, а  саме :
згідно  з  актом
від  06.03.2008р.    було
зазначено   , що    комісія
в  складі  представників   ТОВ
“  Агросервіс”  та
ОСОБА_1   зняла  показники
електролічильника , що
склали     17810   кВт(
попередні  показники  лічильника
складали   16856 кВт )  ,
з  приводу  чого
підлягає  оплаті  954 кВт , при
тарифі   0, 5122  на
суму    488 ёгрн. 64  коп.

Позивачем   в судове засідання  25.03.2008р.
в  порядку  ст. 22
ГПК  України   була
надана  заява  про
уточнення  позовних  вимог , згідно яких відповідач   на
момент  слухання  справи
погасив  повністю    борг
з  урахуванням  штрафних
санкцій  . В підтвердження
зазначеного    позивач   надав квитанцію  від
07.03.2008р.   на  суму
12795 грн. 38 коп.

З  огляду
на  відсутність  заборгованості   за
оренду плату  , заборгованості
за  електроенергію  ,
заборгованості  по  корегуванню
орендної плати    на  момент
слухання  справи    , провадження     по справі
в  цій  частині
підлягає  припиненню  в
порядку  п.1.1. ст.80  ГПК
України    (  в
зв`язку  з  оплатою
-  відсутність  предмету
спору)  .

Окрім  того
,  позивач    в
позовній заяві  просив  стягнути
з  відповідача     пеню
за  порушення  строків
оплати    у розмері  240
грн.    65  коп.
за  період     червень
2007 року  по   листопад 2007 року  .

Як
визначено  положеннями  ст.610
Цивільного  кодексу  України,
порушенням  зобов'язання   є
його  невиконання  або
виконання  з  порушенням
умов,  визначених змістом
зобов'язання  (неналежне  виконання).

Відповідно
до  статті 611  Цивільного
кодексу  України,  одним
з  правових  наслідків
порушення  зобов'язання   є
сплата  неустойки.

Відповідно  до
положень  ст.230  Господарського  кодексу
України, штрафними  санкціями  визнаються
господарські  санкції  у
вигляді  грошової  суми (неустойка,  штраф,
пеня),  яку  учасник
господарських  відносин
зобов'язаний  сплатити  у  разі  порушення
ним правил  здійснення господарської  діяльності,
невиконання  або  неналежного
виконання  господарського  зобов'язання.

Умовами
договору   (п.3.7) сторони  передбачили відповідальність за  прострочення
оплати   орендних  платежів
у  вигляді  пені
у  розмірі 0,5 % простроченої  суми
за  кожен  день
прострочки,  включаючи  день
оплати.

Згідно  уточнення
до позову   від    25.03.2008р.    (
заява  в  порядку
ст.22  ГПК  України )
вбачається  , що  зі
сторони   відповідача    сума
штрафних  санкцій  - пені
була  сплачена   разом
з  сумою  заборгованості    ( квитанція
від  07.03.2008р.   на
суму   12795 грн. 38 коп. )  , на
підставі  чого   провадження    по
справі  в  частині
стягнення   штрафних  санкцій
(  пені)  підлягає
припиненню  згідно  п.1.1 ст.80
ГПК  України  .

В  позовні
заяві    позивач     зазначає
, що   договір №  19
від    23.11.2005р.   він
вважає таким , що   припинив  свою
дію  з  31.10.2007р. , з  приводу
чого      ним  був в
адресу  відповідача  направлений
лист    від 25.10.2007р., в  якому
було  зазначено , що  спірний
договір не    буде  пролонговуватися   на
новий  строк  .
З  приводу  зазначеного, позивач   просить
суд      вважати    договір
оренди   №  19
,   укладений  між
ТОВ  “  Агросервіс”
та   СПД ОСОБА_1 ,  припиненим
в  зв`язку   з
закінченням  строку   31.10.2007р.

Дослідивши  вимоги
позивача   та  матеріали
справи   , суд     з`ясував
, що  термін  дії
договору  сторони  встановили до 01.11.2006 р.  -   п.   6.1.
договору  .

Як
убачається  з  положень
п.5.6.,  сторони  встановили,
що  орендар, який  належним
чином  виконував    прийняті на
себе    зобов'язання,  по
закінченню  дії  договору,
має  приоритетне   право
на  його  поновлення,
попередив  орендодавця  за один
місяць  до  закінчення
строку  дії  цього
договору.

Дослідив
зміст  вказаного  пункту
договору,  суд  дійшов
висновку,  що  він
не  регламентує   порядку
продовження  терміну  договору
між  сторонами,  а
стосується  приоритетного
права  при  укладанні договору при  наявності
декількох  орендарів  у
випадку  якщо  він
належним  чином  виконував
прийняті  на  себе
зобов'язання   та  попередив
про  намір  продовження
оренди  за  місяць
до  припинення  дії
укладеного  договору  оренди.

Крім
того,   частиною четвертою  статті
284 Господарського  кодексу  України
передбачено,  у  разі
відсутності  заяви  однієї із
сторін  про  припинення
або  зміну  умов
договору  оренди  протягом
одного  місяця  після
закінчення  строку  дії
договору,  він  вважається
продовженим  на  такий
самий  строк  і
на  таких  самих
умовах.  які  були
передбачені  договором.

Оскільки
відповідачем  не було   надано
в  строк   до
01.11.2006р.  доказів  того,
що  ним  заявлялись вимоги  до
орендодавця  про  припинення
дії  договору  № 19,
суд  вважає,  що
термін  його  дії
був  продовжений  на
підставі  положень ст.284  Господарського   кодексу
України   на  той
же  строк    , то б то     договір
№  19     був
продовженим    до   01.11.2007р.

Статтею 764  Цивільного
кодексу  України  визначено,
якщо  наймач  продовжує користуватись  майном
після  закінчення  строку
договору  найму,  то
за  відсутності  заперечень
наймодавця  протягом  одного
місяця,  договір вважається  поновленим
на  строк,  який
був   раніше  встановлений
договором.

В
матеріах  справи     в
наявності   є    копії
рахунків  та  листів
за  період  з січня 2007 року   по
жовень 2007 року  ,  з
яких   убачається,  що
від  ПП  ОСОБА_1
продовжували  надходити  орендні
платежі  за  спірний
період  ,  то б то
весь  цей  час
орендар  (  відповідач)
продовжував   користуватися  приміщенням
.

Надходження  орендних
платежів  підтвердили  в
судовому  засіданні    посадові
особи  позивача,  які
відповідно  до  своїх
функціональних  обов'язків   здійснювали
прийом   в  грошовій формі   орендних
платежів  від  відповідача
та  надавали  йому
відповідні  квитанції.

Відповідач
у  судових  засіданнях
категорично  заперечував  проти сплати
особисто  орендної  плати
після  жовтня  2007 р.
в  зв`язку  з
тим   що      вважав
, що    договір    припинив
свою  дію   , про що
було  його  попереджено
листом   орендодавця     від
25.10.2007р.

На  підставі
того  , що  договір
№  19   від
23.11.2005р.   дійсно  припинив
свою  дію    01.11.2007р.   (  ще  до
моменту  слухання  справи
та  подання  позову
до  суду)  ,
то  провадження  в
цій  частині   позовних
вимог     підлягає припиненню    на
підставі  п.1.1 ст. 80   ГПК
України   в  зв`язку
з  відсутністю  предмету
спору  .

Окрім  того
,    позивач   просить
суд   в  зв`язку
з  припиненням      строку
дії     договору  №
19   від 23.11.2005р.  ,
зобов`язати  відповідача  (
орендаря)    повернути йому     орендуме
приміщення    по  акту
прийому -  передачі .

На   підставі
ст. 785  ЦК  України
у  випадку  припинення ( закінчення  строку
дії)   договору  оренди
( найма  ) , наймач  зобов`язаний
негайно  передати наймодавцю
річ                    (  майно, приміщення)   у
стані  , в  якому
вона   була   отримана , з
урахуванням  зносу , або у  стані
, яке  було  обумовлено
в  договорі .

Ст.
48   Закону  України
“  Про  власність “
та  ст. 27  Закону
України  “  Про
оренду  державного  та
комунального  майна  “
власник  має  право
на  захист свого   права
власності ,  повернення  йому
майна  ,  яке
знаходиться  в  оренді
без  законних  підстав .

Положеннями  частини першої статті  193
Господарського  кодексу  України
визначено,  що суб'єкти  господарювання  та
інші учасники  господарських  відносин
повинні виконувати
господарські  зобов'язання  належним
чином  відповідно  до
закону,  інших  правових
актів,  договору.

У
частині  сьомій  вказаної статті  визначено,
що  одностороння  відмова
від виконання  зобов'язань,  крім
випадків,  передбачених  законом
не  допускається.

Як
убачається  з   пункту 2.4.
договору,  сторони  передбачили,
що  у  випадку
припинення   дії    договору,
майно   повертається  орендарем
орендодавцеві  та  вважається
повернутим  з  моменту
підписання  Акту  прийому-передачі   та
надання  в  той
же  час  довідок
житлово-комунальних  підприємств  міста
про  відсутність   заборгованості  за
спожиті  ним  послуги.

Відповідно
до  умов  договору (пункт 3.8.)  сторони
встановили,  що у  випадку
припинення дії  договору  орендар
сплачує  орендну  плату
включно  по  день
фактичної  передачі  орендованого приміщення.

Таким
чином,  якщо  відповідач
вважав,  що договір припинив  свою
дію  за  строком
на  який  укладався, то
на  виконання  п.2.4. та п.3.8. договору    повинен
був  вжити  заходи
щодо складання акту
прийому-передачі  приміщення  з  оренди.

Будь-яких
доказів  з  цього приводу
відповідач  до  суду
не  надав.

Відповідно  до
статті  43 Господарського  процесуального  кодексу України,  суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді  у  судовому
процесі  всіх  обставин
справи  в  їх
сукупності.

Відповідно  до
вимог статті 33
Господарського  процесуального  кодексу
України  кожна сторона  повинна
довести  ті  обставини,
на  які  вона
посилається,  як  на
підставу  своїх вимог.

Враховуючи
викладене,  суд  приходить
до  висновку,  що
позовні  вимоги  щодо
зобов`язання  відповідача    -
СПД  ОСОБА_1 повернути  позивачеві
орендоване   приміщення    по
акту  прийому -  передачі ,
обґрунтовані   та  підлягають
задоволенню.

Стаття
49 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суми,                    які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані
з розглядом справи, покладаються:

при
задоволенні позову - на відповідача;

при
відмові в позові - на позивача;

при
частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

В  даному
випадку   , заборгованість  з
урахуванням  штрафних  санкцій
відповідачем   була  погашена
вже  після  подання
позову  до  суду
, тому      вимоги    позивача
щодо  відшкодування   з
винної  сторони  (
відповідача  )    витрат
пов`язаних  зі  сплатою державного  мита
інформаційно -  технічних  послуг
,  підлягають  задоволенню
.

Керуючись статєю  610,
61,  762,  764 Цивільного  кодексу
України статтями   193,  230,
232,  284  Господарського    України,
на підставі статей   22,  33, 43, 49,
69,  82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Відкритого
акціонерного товариства “Агросервіс”, м.Маріуполь, до Суб”єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, м.Маріуполь, про стягнення 9 979,10 грн.  ,  з  яких
:    5 400   -
заборгованість  за  оренду плату
,   240 грн. 65  коп.
-  пеня , 2 982 грн.  96
коп.  -  заборгованість  за
електроенергію  , 1 355 грн.  49
коп. -     заборгованість   по
корегуванню    орендної плати    ,
про   припинення   договору оренди №19 ,  про
зобов`язання     відповідача      повернути    орендуєме
приміщення   по  акту
прийому -  передачі   ,
задовольнити   частково .

Провадження    по
справі     стосовно    стягнення
9 979,10 грн.  ,  з
яких   :    5 400
-  заборгованість  за
оренду плату   ,   240 грн. 65
коп.  -  пеня , 488
грн.  64  коп.
-  заборгованість  за
електроенергію  (  згідно з
актом   від 06.03.2008р.)  , 1 355 грн.
49  коп. -     заборгованість   по
корегуванню    орендної плати   ,
підлягає  припиненню      на підставі  п.1.1.ст.80 ГПК  України
в  зв`язку    з  оплатою
(  відсутність     предмету
спору  на  момент винесення  рішення )
.

Провадження  по
справі    стосовно   припинення
договору  оренди   №
19   від 23.11.2005р. ,   укладеного
між   ТОВ  “
Агросервіс”   та   СПД ОСОБА_1 ,      в
зв`язку   з  закінченням
строку   31.10.2007р. ,  підлягає припиненню  на підставі
п.1.1.ст.80 ГПК  України    в
зв`язку  з   відсутністю предмету  спору
.

Зобов`язати
Суб”єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1   ( р/р
НОМЕР_1  в  Маріупольській  філії
“  Приватбанку”  , МФО
335429,  ІПН  НОМЕР_2)
повернути    Відкритому  акціонерному
товариству  “Агросервіс”,
м.Маріуполь     , вул.  Фонтанна , 68   (
р/р  6860   в
ОФ  АКБ  “
Укрсоцбанку”  м.Донецька  ,   МФО   334011 ,
ЗКПО  20319695  )
орендоване   нежитлове  приміщення
площею 180  кв.м, яке  розташоване
за адресою    :  м.Маріуполь ,
Володарське  шоссе,1,    по
акту  прийому -  передачі .

Стягнути з Суб”єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1   ( р/р  НОМЕР_1
в  Маріупольській  філії
“  Приватбанку”  , МФО
335429,  ІПН  НОМЕР_2)
на користь Відкритого акціонерного товариства “Агросервіс”, м.Маріуполь,
вул.  Фонтанна , 68                  (  р/р
6860   в  ОФ  АКБ  “
Укрсоцбанку”  м.Донецька  ,
МФО   334011 ,  ЗКПО
20319695  )   -
102  грн.  00  коп.
-  державного  мита
та  118грн. -   витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Видати накази після набуття
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Рішення
підписане    25.03.2008р.

Суддя
Манжур В.В.

Надруковано 3 примірника
:

1 прим- Господарському
суду Донецької  області

1прим- Позивачу

1прим- Відповідачу

Виконавець-  Подолян
О.О.