ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2008 р.

№
2-57/06

Вищий господарський суд
України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г.,

Михайлюка М.В.,

Самусенко С.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Києві касаційну скаргу Фізичної особи
-ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 19 липня 2006 року
у справі № 2-57/06 Замостянського районного суду м. Вінниці за позовом Фізичних
осіб -ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Старт-С" про передачу частини майна, прав та
обов'язків товариства,

за
участю представників сторін:

позивача
-ОСОБА_1, ОСОБА_2;

відповідача
-ТОВ "Старт-С" -Лисенко Ю.І. (директор); Лисенко Д.Ю. (дов. № 4 від
03.03.2008 р.); Ільчук О.В. (дов. № 3 від 03.03.2008 р.);

встановив:

У
квітні 2004 року позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 пред'явили у
Замостянському районному суді міста Вінниці позов до відповідача -Товариства з
обмеженою відповідальністю "Старт-С" про передачу частини майна, прав
та обов'язків товариства.

Вказували,
що на підставі засновницького договору товариства від 10 квітня 2001 року та
Статуту товариства, зареєстрованого Реєстраційною палатою Вінницької міської
ради 24 квітня 2001 року згідно наказу 260-р, вони є засновниками (учасниками)
ТОВ "Старт-С", яким належить на праві власності 38 % статутного фонду
товариства.

Зазначали,
що 26 листопада 2004 року за їх ініціативою були скликані загальні збори
засновників товариства, до порядку денного якого було включено питання про
виділ зі складу товариства нової юридичної особи (створеної позивачами) з
переходом до неї частини майна, прав та обов'язків товариства пропорційно
належним їм часкам в статутному фонді розміром 38 %.

Посилаючись
на ту обставину, що рішенням загальних зборів засновників, які відбулися 26
листопада 2004 року, позивачам було відмовлено в реалізації своїх законних прав
передбачених ст. 109 ЦК України та Статутом товариства, позивачі просили
зобов'язати ТОВ "Старт-С" передати за розподільчим балансом
(виділити) частину майна, прав та обов'язків товариства пропорційну 38 %
статутного фонду товариства до юридичної особи створюваної позивачами.

Рішенням
Замостянського районного суду міста Вінниці від 23 травня 2006 року (суддя
Медяний В.М.) позовні вимоги задоволено.

Постановлено
зобов'язати відповідача передати за розподільчим балансом (виділити) частину
майна, прав та обов'язків ТОВ "Старт-С" пропорційну 38 % статутного
фонду товариства до юридичної особи створюваної ОСОБА_1, ОСОБА_2 та  ОСОБА_3.

Стягнуто
з відповідача на користь позивачів 302,28 грн. судових витрат та суми за
проведенні експертизи в розмірі 800 грн. та 960 грн.

Судове
рішення мотивоване посиланнями на ту обставину, що позивачі є засновниками ТОВ
"Старт-С" і мають право на частину майна товариства пропорційно
частці у статутному фонді. Оскільки ТОВ "Старт-С" не здійснює
тривалий час підприємницьку діяльність, позивачі позбавлені права на управління
товариством, не можуть визначити основні напрямки діяльності товариства та
отримувати доходи від діяльності товариства, у зв'язку з чим, на думку суду,
єдиний спосіб вирішення спору між засновниками полягає у виділі майна
товариства пропорційно їх вкладам.

Рішенням
Апеляційного суду Вінницької області від 19 липня 2006 року (колегія суддів у
складі: Чорного В.І. -головуючого, Іванюка М.В., Чуприни В.О.) рішення
Замостянського районного суду міста Вінниці скасовано.

Рішення
суду апеляційної інстанції мотивоване посиланнями на ст. 148 ЦК України,
відповідно до вимог якої для отримання частини майна або його вартості, згідно
часток в статутному капіталі, необхідно вийти із складу засновників товариства.

У
касаційній скарзі Фізична особа -ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм
матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, а
саме: ст.ст. 15, 109, 148 ЦК України, ст.ст. 214, 304, 338 ЦПК України,
-просить скасувати рішення апеляційного суду у даній справі та залишити в силі
рішення місцевого суду.

Розглянувши
матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність
застосування судами норм матеріального та процесуального права у вирішенні
даного спору, колегія суддів знаходить за необхідне касаційну скаргу залишити
без задоволення з наступних підстав.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від
29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Постанова
апеляційного суду відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин
справи в їх сукупності.

Як
встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи,
позивачі -ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є засновниками ТОВ "Старт-С",
яким належать на праві власності 38 % статутного фонду товариства.

26
листопада 2004 року загальними зборами ТОВ "Старт-С" було прийнято
рішення про відмову позивачам у виділені частини майна, прав та обов'язків
товариства пропорційну 38 % статутного фонду товариства.

Предметом
спору у даній справі є вимога позивачів, на виділ майна ТОВ
"Старт-С", пропорційно їх вкладам, що складають 38 % статутного фонду
товариства до юридичної особи створюваної позивачами.

Приймаючи
рішення у даній справі про задоволення позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що інтереси позивачів порушуються та унеможливлюють подальший
процес реалізації своїх інтересів у зв'язку з тим, що ТОВ "Старт-С"
тривалий час не здійснює торгівельної та виробничої діяльності.

При
цьому суд послався на ст. 109 ЦК України, як на правову підставу виділу майна
товариства, відповідно до якої виділом є перехід за розподільчим балансом
частини майна, прав та обов'язків юридичної особи до однієї або кількох
створюваних нових юридичних осіб.

Задовольняючи
вимоги про виділення частки майна товариства в натурі, у варіанті
запропонованому позивачами, суд виходив з того, що за рахунок внесків
засновників товариства було придбано приміщення магазину загальною площею
250,01 кв.м. по вул. Коцюбинського, 30 в м. Вінниці, ринкова вартість якого,
відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи ОС-2 складеного
22 лютого 2006 року Вінницькою торгово-промисловою палатою, складає 934 787
грн., без врахування ПДВ.

Згідно
висновку № 514 судової бухгалтерської експертизи від 2 грудня 2005 року
складеного Вінницьким відділенням КНДІСЕ активи товариства "Старт-С"
складають 110 500 грн., з яких 89 080 грн. основних засобів, 1 900 грн.
виробничих запасів, 6 600 грн. дебіторської заборгованості та 12 900 грн.
грошових коштів на рахунках товариства та в касі товариства.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції правильно виходив з
приписів ст. 148 ЦК України, якою передбачено, що учасник товариства з
обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство
про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не
встановлений статутом. Учасник, який виходить із товариства з обмеженою
відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його
частці у статутному капіталі товариства.

Водночас
суд зазначив, що в статуті ТОВ "Старт-С" не передбачено порядку
передачі майна за розподільчим балансом іншій юридичній особі, яку мають намір
створити позивачі без виходу з товариства. Розділ майна на вимогу учасників
товариства статутом ТОВ "Старт-С" також не передбачено.

Враховуючи
те, що для отримання частини майна або його вартості, згідно часток в
статутному капіталі, необхідно вийти із складу засновників товариства, суд
апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість
заявлених позовних вимог.

ТОВ
"Старт-С" є господарським товариством відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону
України “Про господарські товариства”.

Порядок
оплати вартості майна при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю
визначений ч. 2 ст. 148 ЦК України та ст. 54 зазначеного Закону. Так,
відповідно до вказаних норм, при виході учасника з товариства з обмеженою
відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства,
пропорційна його частці у статутному фонді. При цьому, на вимогу учасника та за
згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній
формі.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає, що рішення апеляційного суду постановлене з
додержанням вимог матеріального та процесуального закону й скасуванню не
підлягає, а доводи касаційної скарги ОСОБА_1 свого підтвердження не знайшли.

Керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення
Апеляційного суду Вінницької області від 19 липня 2006 року у справі № 2-57/06
залишити без змін.

Судді:

Н.
Дунаєвська

М.
Михайлюк

С.
Самусенко