ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
Справа
№ 16/297-07-8167
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
судді                    Разюк Г.П.
суддів:                                        Колоколова
колегії змінювався згідно розпоряджень голови суду №42 від 26.02.2007р. та №45
при секретарі судового засідання
участю представників сторін:
позивача - Курбанова
Р.А. за довіреністю № 25-09 від 24.09.07р.
відповідачів -Нікішева
О.В. за довіреностями № 259/исх-гс від 26.04.07р. та № 03-20/вих/д від
за довіреністю №4258 від 20.03.08р.,
у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги
особи -підприємця ОСОБА_1, м. Одеса та Одеської міської ради
рішення господарського суду
Одеської області від 18.01.2008 року

по
справі №
16/297-07-8167

за
позовом Одеського
виробничо комерційного малого колективного підприємства „Одисей-Фаворит”, м.
Одеса

до  відповідачів : 1) Одеської міської ради,

2) Виконавчого
комітету Одеської міської ради

за
участю третьої особи на стороні відповідачів, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

про
визнання права
власності на об'єкт нерухомого майна, визнання недійсним та скасування рішення
та свідоцтва про право власності

В С Т А Н О В И В :

У
жовтні 2007р. Одеське виробничо комерційне мале колективне підприємство /далі
-ОДКМКП/ „Одисей-Фаворит” звернулось до господарського суду Одеської області з
позовом до Одеської міської ради  /з
урахуванням заяв про уточнення позовних вимог в остаточній редакції/ про :

-
визнання права власності на будівлю-павільйон загальною площею 555,6 кв.м, що
відповідно до технічного паспорту від 18.01.2007р., виготовленого комунальним
підприємством „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації
об'єктів нерухомості” знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського
козацтва, 175 та складається з приміщень, позначених за планом літерою „А”: №1
-тамбур площею 10,9  кв.м, №2 -зал площею
49,4 кв.м, №3 -торгівельний зал площею 152,2 кв.м, №4 - СТО площею 75,2 кв.м,
№5 -кабінет площею 24,4 кв.м, №6 -склад площею 33,0 кв.м, №7 -кабінет площею
5,5 кв.м, №8 - кабінет площею 5,4 кв.м, №9 -кабінет площею 5,6 кв.м, №10
-кабінет площею 16,0 кв.м, №11- коридор площею 5,5 кв.м, №12 -склад площею
172,5 кв.м;

-
визнання недійсним та скасування п.1.1 рішення виконкому Одеської міської ради
від 08.02.2007р. №20 „Про реєстрацію об'єктів комунальної власності м. Одеси” в
частині реєстрації права власності за Одеською міською радою на нежитлову  будівлю загальною площею 389,3кв.м, що
розташована по вул. Чорноморського козацтва, 177 та яка ідентифікується з
будівлею-павільйоном площею 555,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Одеса,
вул. Чорноморського козацтва, 175;

-
визнання недійсним та скасування свідоцтва серії САВ №349292, що видане
виконкомом Одеської міської ради 06.04.2007р., про право власності
територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради на нежитлову
будівлю, яка розташована по вул. Чорноморського козацтва, 177 та
ідентифікується з будівлею-павільйоном площею 555,6 кв.м, що знаходиться за
адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 175.

Під
час розгляду справи ухвалою від 14.11.07р. судом залучено другого відповідача -
Виконавчий комітет Одеської міської ради та третю особу на стороні відповідача,
що не заявляє самостійних вимог на предмет спору фізичну особу -підприємця
ОСОБА_1.

Рішенням
господарського суду Одеської області від 18.01.2008р. (суддя Желєзна С.П.)
позов задоволено повністю.

Рішення
вмотивоване тим, що заявлені позовні вимоги обгрунтовані, підтверджені
належними доказами та базуються на чинному законодавстві.

Не
погоджуючись з рішенням господарського суду, третя особа на стороні
відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору фізична особа
-підприємець ОСОБА_1 та Одеська міська рада звернулись до Одеського
апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять
скасувати рішення господарського суду Одеської області від 18.01.2008р. та
прийняти нове про відмову у задоволенні позову ОДКМКП „Одисей-Фаворит”.

Так,
фізична особа -підприємець ОСОБА_1 зазначає у своїй скарзі, що суд першої
інстанції порушив процесуальні норми, не залучивши до участі у справі
Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради. Крім
того, скаржник вважає, що місцевий господарський суд невірно дійшов висновку
щодо правомірності спорудження спірного павільйону-магазину, чим порушив на
його думку, ст.ст. 5, 12 Закону України „Про основи містобудування” та ч.ч.1,
2, 3 ст. 376 ЦК України. Додатково підприємець звертає увагу суду апеляційної
інстанції на прийняття ухвали Приморського районного суду м. Одеси від
17.12.2007р. про зупинення дії рішення Виконавчого комітету Одеської міської
ради від 29.11.2007р. №1281 „Про розгляд протесту прокурора м. Одеси на п. 1.1
рішення виконкому Одеської міської ради від 08.02.2007р. №20 „Про реєстрацію
об'єктів комунальної власності м. Одеси” в частині реєстрації за Одеською міською
радою права власності на нежитлову будівлю загальною площею 389,3 кв.м, що
розташована по вул. Чорноморського козацтва, 177”, у зв'язку з чим просить
зупинити апеляційне провадження в справі.

У
своїй апеляційній скарзі Одеська міська рада категорично не погоджується з
рішенням суду першої інстанції від 18.01.2008р. та наголошує на тому, що
позивач, здійснюючи самовільне будівництво спірного павільйону-магазину,
порушив вимоги Закону України „Про основи містобудування”, Положення про
порядок реконструкції вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих
приміщень в м. Одесі, затвердженого рішенням Одеської міської ради №2153-ХХІІІ
від 17.04.2001р. Також, апелянт не погоджується з висновками оскаржуваного
рішення щодо визнання права власності за позивачем на означені будівлі,
оскільки на його думку, згідно ч.2 п. 2 ст. 331 ЦК України право власності
виникає з моменту прийняття в експлуатацію забудови, однак спірний
павільйон-магазин в таку експлуатацію не приймався. Крім того, Одеська міська
рада вказує, що в порушення вимог ч.1 ст. 80 ГПК України, судом першої
інстанції розглянуті вимоги позивача, які підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

У
відзиві та додатковому відзиві на апеляційні скарги ОДКМКП „Одисей-Фаворит”
спростовує їх доводи та просить суд залишити рішення господарського суду
Одеської області від 18.01.2008р. без змін, а апеляційні скарги -без
задоволення.

Розглянувши
доводи апеляційних скарг, заперечення на них, матеріали справи, вислухавши
пояснення представників учасників процесу судова колегія дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг з огляду на таке.

В
1993р. спецінспекцією з благоустрою міста Одеси виконкому Одеської міської ради
народних депутатів позивачу надано договір-дозвіл №2580/Л на установку
(перереєстрацію) кіосків, павільйонів та інших торгівельних точок у місті
Одесі, згідно з яким  йому дозволялося
установити павільйон по вул. Московська, 175 (нині вул. Чорноморського
козацтва).

Як
вбачається з копій товарно-транспортної накладної від 20.04.1993р. №64975,
виданої ТОВ „ОдесаГАЗавтосервіс” та квитанціями продавця до прибуткового
касового ордеру №145 про сплату за павільйон 542 181 карбованців, копій
договору підряду від 06.05.1993р. №5, складеного позивачем з підрядником -фірмою
„Вікторія-Д”, та локального кошторису на будівництво павільйону та розрахунків
інших витрат і компенсацій при будівництві павільйону, після отримання
вищевказаного дозволу ОДКМКП „Одисей-Фаворит” були придбані конструкції
зблокованого павільйону і за власні кошти здійснений монтаж його каркасу,
фундаменту, крівлі та стін із металоконструкцій.

У
1994р. згідно ескізу, погодженого Службою головного художника міста виконкому
Одеської міської ради, магазину-павільйону була зроблена вивіска „Сітроен”.

В підтвердження
проектної документації на магазин-павільйон „Сітроен”, яка як зазначає позивач
не збереглася, останній надав копію ситуаційного плану на картографічній
основі, на якому нанесений спірний об'єкт з прилеглою територією, разом з
частиною отриманих позивачем погоджень: погодження архітектором Ленінського
району міста Одеси ескізного проекту, який є невід'ємною частиною проектної
документації, висновок Головного управління архітектури і містобудування від
12.11.1996р. №811/арх., лист-погодження Державної санітарно-епідеміологічної
служби Одеської області №3-1/154 від 29.01.1997р.

13.10.1994р.
між виконавчим комітетом Одеської міської ради (Орендодавець) та ОВКМКП
„Одисей-Фаворит” (Орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки за
№540, відповідно до умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв від
імені Одеської міської ради на умовах оренди земельну ділянку площею 540 кв.м.
для розташування павільйону по вул. Московська 175 у м. Одесі строком дії до
спливу строку дії договору -дозволу за №2554/л., а саме до 1999р.

Згідно
ст. 128 ЦК УРСР, що діяв на момент спорудження спірного об'єкту нерухомості,
право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором
виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або
договором.

З
огляду на означені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що ОВКМКП „Одисей-Фаворит” напротязі 1993-1994р.р.
здійснювалось спорудження нежитлової будівлі-павільйону згідно з проектною та
дозвільною документацією та з дотриманням законодавства, що діяло на час
будівництва зазначеного об'єкту нерухомості. Відтак посилання Одеської міської
ради на порушення позивачем вимоги Закону України „Про основи містобудування”
не знаходять свого підтвердження, оскільки спростовуються наявними в матеріалах
справи документацією дозвільного характеру, наданою ОВКМКП „Одисей-Фаворит”
саме органами місцевого самоврядування, які згідно ч. 2 ст. 42 Закону України
„Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування”,
здійснювали повноваження по розгляду планів розміщення, спеціалізації та
розвитку підприємств (об'єднань), організацій і установ, незалежно від їх
підпорядкування і форм власності, вносили в необхідних випадках пропозиції з
цих питань у відповідні органи управління; реєстрували підприємства
(об'єднання), організації і установи, інші суб'єкти підприємницької діяльності
та їх статути; здійснювали контроль за додержанням проектів будівництва
об'єктів житлово-комунального господарства і виробничого призначення; зупиняли
будівництво, яке ведеться з порушенням планів забудови та затверджених
проектів, що могли завдати шкоди навколишньому середовищу.

Щодо
посилання скаржника на порушення приписів Положення про порядок реконструкції
вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень в м. Одесі,
затвердженого рішенням Одеської міської ради №2153-ХХІІІ від 17.04.2001р., на
думку колегії, є безпредметним, оскільки вказаний нормативний підзаконний акт
не існував на час спорудження спірного об'єкту.

Додатково
колегія суддів відзначає, що відповідачами безпідставно вказується на
здійснення позивачем самовільного будівництва, адже наявні в матеріалах справи
висновок Головного управління архітектури і містобудування від 12.11.1996р.
№811/арх., лист Головного управління архітектури і містобудування від
22.11.1996р. за №1094, лист-погодження Державної санітарно-епідеміологічної
служби Одеської області №3-1/154 від 29.01.1997р., лист Головного управління
архітектури і містобудування від 08.04.1997р. за №1013, лист Державного
управління екологічної безпеки в Одеській області №03-05-12/933 від
06.06.1997р., листи Головного управління архітектури і містобудування від
11.09.1997р. №621/арх., від 02.12.1997р №990/арх.., від 02.06.1997р. №123г,
лист державного підприємства „Обласний земельно-кадастровий центр” від
18.10.1999р №3/14, проект відведення земельної ділянки з присвоєнням
кадастрового номеру свідчать про протилежне.

Таким
чином, колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду про
те, що незважаючи на незавершеність процедури укладення договору оренди
земельної ділянки по вул. Чорноморського козацтва 175 на новий строк, суд
першої інстанції підставно вважає, що на момент створення павільйону-магазину
„Сітроен”, позивачем були отримані всі передбачені діючим на той час
законодавством дозвільні документи та будівництво спірного об'єкту
здійснювалося на земельній ділянці, яка знаходилася у ОВКМКП „Одисей-Фаворит” у
користуванні на умовах оренди на підставі договору оренди земельної ділянки від
13.10.1994р., укладеного з відповідним органом місцевого самоврядування.

Як
вбачається з матеріалів справи, 08.02.2007р. виконавчим комітетом Одеської
міської ради прийнято рішення №20 „Про реєстрацію об'єктів комунальної
власності м. Одеси”/т.1,а.с.101/, на підставі якого 06.04.2007р. другим
відповідачем територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради
було видано свідоцтво серії САВ №349292 про право власності на будівлю
загальною площею 389,3 кв.м, що розташована за адресою: м. Одеса, вул.
Чорноморського козацтва, 177 /т.1,а.с.103/. Означена в цих документах адреса
присвоєна даному об'єкту розпорядженням Суворовської райдержадміністрації №
241р від 10.04.2007р. у зв'язку з оформленням права власності /т.1,а.с.112/.

25.04.2007р.
на підставі договору оренди № 7/83 вказані будівлі передані Представництвом по
управлінню комунальною власністю Одеської міської ради у користування фізичній
особі -підприємцю ОСОБА_1., яку залучено до участі у даній справі у якості
третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору.

Пізніше,
проведеною прокуратурою міста Одеси перевіркою встановлено, що об'єкт, на який
оформлено право власності вищевказаними документами є частиною павільйону, що
належить позивачу, у зв'язку з чим 22.10.2007р. прокуратурою м.Одеси внесено
протест на п.1.1 рішення №20 „Про реєстрацію об'єктів комунальної власності м.
Одеси”/т.1,а.с.108/.

29.11.2007р.
Виконавчий комітет Одеської міської ради рішенням № 1281 „Про розгляд протесту
прокурора м.Одеси на п.1.1 рішення виконавчого комітету

Одеської
міської ради від 08.02.2007р. №20 „Про реєстрацію об'єктів комунальної
власності м. Одеси” у частині реєстрації за Одеською міською радою об'єкта
нерухомості - будівлі, загальною площею 389,3 кв.м., що розташована за адресою:
м. Одеса, вул. Чорноморського казацтва,177” задовольнив протест та виключив з
п.1. 1 рішення виконавчого комітету Одеської міської ради  від 08.02.2007р.№ 20 „Про реєстрацію об'єктів
комунальної власності м. Одеси” даний об'єкт /т.1,а.с.185/.

Без
уваги на вказане рішення позивач звернувся до суду з правомірною вимогою про
захист його права власності. Згідно зі ст. 393 Цивільного кодексу України,
правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим
або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує
права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та
скасовується.

Отже,
судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність
підстав для задоволення позовних вимог ОДКМКП „Одисей-Фаворит” про визнання
недійсними та скасування п.1.1 рішення виконкому Одеської міської ради від
08.02.2007р. №20 „Про реєстрацію об'єктів комунальної власності м. Одеси” в
частині реєстрації права власності за Одеською міською радою на нежитлову
будівлю загальною площею 389,3кв.м, що розташована по вул. Чорноморського
козацтва, 177 та яка ідентифікується з будівлею-павільйоном площею 555,6 кв.м,
що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 175 та
свідоцтва серії САВ №349292, що видане виконкомом Одеської міської ради
06.04.2007р. на підставі означеного рішення, так як ці акти порушують права
власника та прийняті з порушенням встановленого ч.2 ст.60 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні” порядку набуття права комунальної власності
на спірний об'єкт нерухомості.

З
огляду на вказані обставини, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те,
що оскаржуваним рішенням будь-яких прав та інтересів фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 -орендаря спірних приміщень не порушено, оскільки по-перше, предметом
спору цієї справи є право власності та пов'язане з ним усунення перешкод у
користуванні спірним майном шляхом визнання недійсним та скасування актів, а
по-друге, місцевий господарський суд вірно звернув увагу підприємця на те, що
відповідно до приписів ч.1 ст.770 ЦК України, у разі зміни власника речі,
переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Щодо
посилання скаржника -фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 на порушення господарським
судом Одеської області процесуальних норм, що полягають у незалученні до участі
у справі Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської
ради, то колегія їх не приймає до уваги з тих підстав, що в матеріалах справи
відсутні будь-які клопотання сторін про здійснення такого залучення, а скаржник
не навів суду, в чому саме вбачається порушення прав та інтересів
Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради
оскаржуваним рішення, при цьому позовні вимоги цього спору не стосуються прав
чи інтересів означеного органу.

Посилання
Одеської міської ради на порушення вимог ч.1 ст. 80 ГПК України, оскільки судом
першої інстанції розглянуті вимоги позивача, які підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства, колегією суддів відхиляються з огляду на
наступне.

Відповідно
до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - переданий
на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські
функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень. Суб'єктом владних повноважень згідно з п. 7 ч.1 ст. 3 КАС України
є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій
на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Одеська
міська рада -як орган місцевого самоврядування у спірних правовідносинах не
здійснює владних управлінських функцій щодо ОДКМКП „Одисей-Фаворит” який є
учасником спору про право власності та про захист такого права і майнових
інтересів позивача, то такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак
справи адміністративної юрисдикції та підставно розглянутий господарським
судом. До того ж, свідоцтво про реєстрацію права власності не є
нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, прийнятим
суб'єктом владних повноважень у сфері здійснення владних управлінських функцій,
відтак наявність спору про право на майно, не належить до адміністративної
юрисдикції.

Не
приймаються до уваги колегією додатковий доказ, а саме ухвала Приморського районного
суду м. Одеси від 17.12.2007р. про зупинення дії рішення Виконавчого комітету
Одеської міської ради від 29.11.2007р. №1281 „Про розгляд протесту прокурора м.
Одеси на п. 1.1 рішення виконкому Одеської міської ради від 08.02.2007р. №20
„Про реєстрацію об'єктів комунальної власності м. Одеси” в частині реєстрації
за Одеською міською радою права власності на нежитлову будівлю загальною площею
389,3 кв.м, що розташована по вул. Чорноморського козацтва, 177”, оскільки в
порушення ч. 1 ст. 101 ГПК України скаржник не навів суду апеляційної інстанції
поважності та обґрунтованості причин, з яких він не надав цього доказу суду
першої інстанції.

Крім
того, вказана ухвала місцевого адміністративного суду не може бути
преюдиціальною доказом для означеного спору про право, який вже вирішений по
суті господарським судом першої інстанції, натомість ухвала Приморського
районного суду м. Одеси від 17.12.2007р. є процесуальним документом, винесеним
в рамках забезпечення позову, який ще не розглянутий адміністративним судом. До
того ж означене в ухвалі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від
29.11.2007р. №1281 „Про розгляд протесту прокурора м. Одеси на п. 1.1 рішення
виконкому Одеської міської ради від 08.02.2007р. №20 „Про реєстрацію об'єктів
комунальної власності м. Одеси” в частині реєстрації за Одеською міською радою
права власності на нежитлову будівлю загальною площею 389,3 кв.м, що
розташована по вул. Чорноморського козацтва, 177” не є предметом даного спору і
не було підставою висновків суду в даній справі.

З
огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційні
скарги безпідставні та не спростовують висновків оскаржуваного рішення, відтак
задоволенню не підлягають.

Згідно
із ст.49 ГПК України витрати скаржників по сплаті держмита за розгляд
апеляційних скарг не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 99,101-105 ГПК України, колегія
суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення
господарського суду Одеської області від 18.01.2008 року по справі №
16/297-07-8167 залишити без змін, апеляційні скарги фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 та Одеської міської ради - без задоволення.

Постанова
в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова
апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Головуючий
суддя
Г.П.Разюк

Суддя
С.І.Колоколов

Суддя
М.С.Петров