ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.07.08 р.                     Справа № 10/55

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді - Приходько І. В.;

при секретарі судового засідання – Ярош В. В.;

за участю представники сторін:

від позивача – Компанієць Т. Є. - довіреність;

від відповідача – не з’явились;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовом відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Донецьких Західних електричних мереж м. Ясинувата,

до відповідача – відкритого акціонерного товариства „Курахівський механічний завод” м. Курахове,

про стягнення 149 259,66 грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся позивач, Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Донецьких Західних електричних мереж м. Ясинувата, з позовом до відповідача, відкритого акціонерного товариства „Курахівський механічний завод” м. Курахове, про стягнення заборгованості за спожиту активну електроенергію в сумі 110 809,98 грн., інфляційні витрати в сумі 33 060,64 грн. та 3 % річних в сумі 5 389,04 грн. за договором про постачання електричної енергії № 2 від 02.01.2003 р.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на договір про постачання електричної енергії № 2 від 02.01.2003р.; рахунки №1/51-1 та № 67/51 за період з січня 2005р. по листопад 2007 р.; акти прийому передачі за період з січня 2005р. по листопад 2007р., розрахунок заборгованості, вимогу № 04-04/433 від 14.04.2008 р., невиконання відповідачем своїх зобов’язань.

04.06.2008рю. позивачем, відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України надано уточнення до позовних вимог, в якому просить стягнути заборгованості за спожиту активну електроенергію в сумі 110 809,98 грн., інфляційні витрати в сумі 33 060,64 грн. та 3 % річних в сумі 5 389,04 грн., за договором про постачання електричної енергії № 51 від 30.12.1997р. (далі - Договір), а не за договором про постачання електричної енергії № 2 від 02.01.2003р.

Положеннями частини четвертої статті 22 ГПК України передбачено, що позивач вправі до прийняття рішення змінити підставу або предмет позову, тому уточнення прийнято судом.

Відповідач у судове засідання не з’являвся, відзив не надав, поважних причин нез’явлення не сповістив. Відповідно до повідомлення про вручення №№9100411, 9278016, 9346127 про час слухання справи належним чином був повідомлений.

Ухвалу відповідачу було також надіслано за юридичною адресою: 85612, Донецька область, Мар”їнський район, м. Курахове, вул. Маяковського,1.

Відповідно до положень ст. 69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішений у строк не більше двох місяців.

Справа надійшла до суду 24.04.2008р. Ухвалою заступника голови господарського суду Донецької області строк розгляду справи було продовжено на місяць. Таким чином розгляд справи має бути закінчений в строк до 24.07.2008р.

Суд вважає надані позивачем документи достатніми для розгляду спору по суті та, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, позов розглянуто за наявними у справі матеріалами за відсутності відповідача.

Розглянув матеріали справи, додатково представлені документи, заслухав пояснення позивача, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір про постачання електричної енергії №51 від 30.12.1997р., згідно з яким постачальник (позивач) зобов’язався продавати електричну енергію, а споживач (відповідач) зобов’язався оплачувати електроенергію та здійснювати інші платежі згідно з умовами Договору.

Відповідно до п. 5 Договір набирає чинності з 30.12.1997р. і укладається на строк до 30.12.2002р. та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств.

Згідно умов Договору (Розділ 2 та 4 Договору), постачальник зобов’язався постачати споживачу електроенергію, а споживач зобов’язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії на підставі платіжних вимог.

Як убачається з наданих позивачем документів позивачем здійснювалось постачання підприємству відповідача електричної енергії згідно з умовами Договору та були виставлені рахунки №1/51-1 та №67/51 за період з січня 2005р. по листопад 2007р.

Крім того, позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу №04-04/433 від 14.04.2008р. про сплату боргу з копіями рахунків на оплату електроенергії за рахунки №1/51-1 та №67/51 за період з січня 2005р. по листопад 2007р., про що свідчить копія поштової квитанції №112 від 15.04.2008 р. про направлення рекомендованої пошти.

Ухвалою господарського суду Донецької області 29.03.2004р. по справі №5/67б порушено справу про банкрутство підприємства відповідача.

З положень ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” вбачається, що:

- конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника;

- поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство

Позивачем у позові заявлені вимоги про стягнення боргу, що утворився за період з січня 2005р. по листопад 2007р. Отже, позивач по справі є поточним кредитором по відношенню до відповідача, тому вимоги пред’являються до останнього у загальному позовному порядку.

Приймаючи рішення, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є зокрема договори та інші правочини

Як визначено положеннями 526 Цивільного кодексу України суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

Відповідно до Розділу 4 Договору сторони передбачили, що оплата отриманої споживачем електроенергії повинна виковуватись постачальнику на підставі платіжних вимог.

Як убачається з копій рахунків №1/51-1 та №67/51 за період з січня 2005р. по листопад 2007р., які були надані позивачем до справи, вони взагалі не містять будь-яких позначок про вручення зазначених документів відповідачу.

Інших доказів вручення відповідачу вказаних рахунків позивач до суду не надав.

Таким чином, суд приймає до уваги вимогу №04-04/433 від 14.04.2008р., яка була надіслана на адресу відповідача 15.04.2008 р., про що свідчить оригінал поштової квитанції, з якої убачається, що на адресу відповідача були надіслані копії рахунків за 1/51-1 та №67/51 за період з січня 2005р. по листопад 2007р.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Листом № 04-04/65 від 22.02.2008 р. позивачем було надіслано вимогу ліквідатора ТОВ „кураховський механічний завод” про сплату заборгованості за спожиту активну електроенергію в сумі 110 809,98 грн.

На вказане звернення позивач отримав відповідь щодо фін сутності грошових коштів та неможливості погашення заборгованості.

Крім того, між сторонами станом на 1 січня 2008 р. був підписаний акт звірки взаємних розрахунків, з якого убачається, що заборгованість за спожиту електроенергію по договору № 51 від 30.12.1997 р. складає 110 809,98 грн.

Положеннями частини першої статті 193 Господарського кодексу України визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

У частині сьомій вказаної статті визначено, що одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок несвоєчасної оплати відповідачем електричної енергії, що була поставлена за Договором, з боку відповідача виник борг за спожиту електроенергію в сумі 110 809,98грн., що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також сплатити 3 % річних від простроченої суми.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо інфляційних витрат в сумі 33 060,64 грн. та 3 % річних в сумі 5 389,04 грн., суд виходить з наступного.

В обґрунтування прострочення зобов’язання за Договором позивач посилається на Розділ 4 Договору, а також на рахунки №1/51-1 та №67/51 за період з січня 2005р. по листопад 2007р.

Як вже визначалось раніше, вивчивши надані позивачем копії вказаних рахунків, суд встановив, що на них не міститься підпис уповноваженої особи відповідача про отримання рахунку. Також позивачем не було надано до суду будь-яких інших доказів пред’явлення платіжних вимог.

Позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу № 04-04/433 від 14.04.2008 р. про сплату боргу з копіями рахунків на оплату електроенергії за заявлений період, яка була надіслана на адресу відповідача 15.04.2008 р.

З огляду на зазначене, суд вважає направлення вказаної вимоги як докази вручення рахунків (пред’явлення платіжних вимог) за заявлений період (з січня 2005р. по листопад 2007р.) для оплати за Договором.

Отже, суд приходить до висновку, що за вказаними рахунками прострочка оплати відповідачем не мала місце, оскільки на час звернення позивачем з позовом до суду (24.04.2006р. – штамп канцелярії) рахунки (платіжні вимоги) за заявленим період у 2005-2007 р.р. за Договором відповідачу вручені не були.

Отже, з урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення інфляційних в сумі 33 060,64 грн. та 3 % річних в сумі 5 389,04 грн. задоволенню не підлягають як необґрунтовані.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у порядку передбаченому ст.49 Господарського процесуального кодексу України пропорційно задоволених вимог.

На підставі статей 11, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. 193 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Частково задовольнити позовні вимоги відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Донецьких Західних електричних мереж м. Ясинувата до відповідача, відкритого акціонерного товариства „Курахівський механічний завод” м. Курахове, про стягнення заборгованості за спожиту активну електроенергію в сумі 110 809,98 грн., інфляційні витрати в сумі 33 060,64 грн. та 3 % річних в сумі 5 389,04 грн.

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Курахівський механічний завод” (85612, Донецька область, м. Курахове, вул. Маяковського, 1, ) на користь відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі структурної одиниці Донецьких Західних електричних мереж (86000, Донецька область, м. Ясинувата, Костянтинівська розвилка, а/с 52, , р/р 0003 в АК ПІБ м. Ясинувата, МФО 334420) заборгованість за спожиту активну електроенергію в сумі 110 809,98 грн.

3. Відмовити у задоволенні позовних вимог відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Донецьких Західних електричних мереж м. Ясинувата до відповідача, відкритого акціонерного товариства „Курахівський механічний завод” м. Курахове, про стягнення інфляційних витрат в сумі 33 060,64 грн. та 3 % річних в сумі 5 389,04 грн.

4. Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Курахівський механічний завод” (85612, Донецька область, м. Курахове, вул. Маяковського, 1, ) на користь відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі структурної одиниці Донецьких Західних електричних мереж (86000, Донецька область, м. Ясинувата, Костянтинівська розвилка, а/с 52, , р/р 0003 в АК ПІБ м. Ясинувата, МФО 334420) витрати по сплаті державного мита в сумі 1 108,10 грн. та витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 87,60 грн.

Видати накази після вступу рішення у законну силу.

Суддя Приходько І.В.

Надруковано 3 прим.:

1 прим. – позивачу;

1 прим. – відповідачу;

1 прим. – у справу.