ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.08                                                                                 Справа № 6/93пн.

Суддя Василенко Т.А., розглянувши матеріали справи за позовом

Закритого акціонерного товариства «Аквасервіс», м. Алчевськ Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання”, м. Луганськ

про зменшення розміру штрафних санкцій

за участю представників сторін:

від позивача –Тихонов М.Ю., дов. від 15.05.08;

від відповідача –після перерви не прибув;

В судовому засіданні 19.05.08 було оголошено перерву до 02.06.08

в с т а н о в и в:

Обставини справи: позивачем заявлені вимоги:

- зменшити розмір штрафної санкції за перевищення договірної величини споживання електроенергії у грудні 2007 року у вигляді двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини споживання електроенергії у розмірі 64 521 грн. 04 коп., яка нарахована Серговською філією ТОВ «ЛЕО»згідно рахунку № А 6920/1/12/4 від 16.01.08 до однократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини споживання електроенергії у розмірі 32 260 грн. 52 коп.

- зобов’язати ТОВ «ЛЕО»зарахувати частину сплаченого ЗАТ «Аквасервіс»штрафу у розмірі 32 260 грн. 52 коп. в рахунок платежів майбутніх періодів за договором № А 69230 від 01.06.07.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем в особі Серговської філії укладений договір про постачання електроенергії № А 6920 від 01.06.07 за умовами якого відповідач постачає електроенергію, а позивач оплачує її на умовах цього договору.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що договірні величини споживання електроенергії визначаються у додатках до договору «Обсяги постачання електроенергії»на підставі його заявки на обсяг очікуваного споживання.

Фактичне споживання електроенергії на грудень 2007 року у позивача склало 17110899 кВт/рік, а було заявлено до споживання 1600000 кВт/рік, у зв’язку з чим перевищення договірної величини споживання електроенергії за грудень 2007 склало 110899 кВт/рік.

Відповідно до повідомлення відповідача про перевищення договірних величин від 15.01.08 № 54/109 та рахунку від 16.01.08 позивачу нарахована штрафна санкція за перевищення договірної величини споживання електроенергії у вигляді двократної вартості різниці між фактично спожитою та договірною величиною споживання електроенергії у сумі 64 521 грн.04 коп.

Також відповідач направив позивачу попередження про можливість обмеження постачання електроенергії, у зв’язку з чим позивач сплатив останньому штраф у сумі 64 251 грн. 04 коп., але з цим не згоден, тому звернувся до суду із позовом, за яким зазначає, що на вказаний період була здійснена попередня плати у сумі 52 097 грн. 38 коп. за спожиту електроенергію і відповідач мав своєчасно зарахувати вказану суму в рахунок оплати за електроенергію.

Оскільки позивач за грудень 2007 року здійснив оплату спожитої електроенергії у кількості 1710899 кВт/рік з урахуванням 110899 кВт/рік перевищення договірної величини споживання електроенергії, а ст. 26 Закону України не передбачає стягнення трьохкратної вартості річниці фактично спожитої і договірної величини, у зв’язку з чим відповідач неправомірно нарахував штраф у вигляді двократної вартості візниці фактично спожитої і договірної величини споживання електроенергії.

Позовні вимоги позивач також обґрунтовує посиланням на ст. 233 ГК України.

Відповідач за відзивом на позовну заяву від 16.05.08 з доводами позивача не погодився та зокрема зазначив, що позивачем невірно обраний спосіб захисту порушених або оспорюваних прав, передбачений ст. 16 ЦК України.

Відповідно до умов договору від 01.06.07 №»А 6920 договірна величина електроенергії позивачу на грудень 2007 року встановлена в обсязі 2220 тис. кВТ/рік.

Позивач відповідно до умов п.5.5 договору 02.12.07 направив відповідачу заяву про коригування договірної величини електроспоживання в грудні 2007 року до 1600 тис. кВт/рік. На підставі чого, 10.12.907 позивачу було направлено повідомлення про рівень відкоригованих договірних величин обсягу споживання електроенергії до 1600 тис. кВт/рік. Скоригована гранична величина споживання дійсна з проведення коригування.

Відповідно до звітних даних позивачем у грудні 2007 р. спожито 1710899 кВт/рік, тобто допущено перевищення договірної величини в цей розрахунковий період в обсязі 110899 кВт/рік.

Відповідно до п.2.3.4 договору позивач зобов’язаний сплатити спожиту в розрахунковому періоді (місяці) електроенергію в порядку, передбаченому додатком до договору «Порядок розрахунків», що останнім і було зроблено.

З урахуванням викладеного, відповідно до ч.5 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику»та умов договору відповідач направив позивачу повідомлення про перевищення в грудні 2007 року договірної величини споживання електроенергії в обсязі 110899 кВт/рік та нарахував двократну вартість електроенергії у сумі 64 521 грн. 04 коп., яку позивач сплатив. З огляду на викладене, відповідач вважає доводи позивача необґрунтованими та у задоволені позову просить відмовити.

Позивач з доводами відповідача не погодився та надав відповідні пояснення та заперечення.

Дослідивши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши доводи представників сторін, суд прийшов до наступного.

Між ТОВ “Луганське енергетичне об’єднання» в особі Серговської філії (відповідач у справі) та Закритим акціонерним товариством «Аквасервіс»(позивач у справі) було укладено договір про постачання електричної енергії № А 6920 від 01.06.2007. з відповідними додатками та протоколом розбіжностей і додатковою угодою до нього.

Згідно п.1 вищезазначеного договору відповідач зобов’язався постачати електроенергію, а відповідач - своєчасно оплачувати одержану електроенергію її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору та додатками до нього.

Пунктом 7 Додатку до договору «Порядок розрахунків»оплата спожитої в розрахунковому періоді активної електроенергії здійснюється плановими платежами у наступному порядку: протягом 10 днів з початку розрахункового періоду не менше 33% від вартості обсягу електроенергії, постачання якого на даний розрахунковий період (договірна величина споживання електричної енергії) обумовлене договором; протягом 20 днів –не менш 66%; протягом 25 днів –не менш 100%.

Згідно з п. 9 Додатку до договору «Порядок розрахунків»кінцевий розрахунок за спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію, оплату за недораховану електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, сум на відшкодування збитків, пені за порушення термінів розрахунків та ін., споживач здійснює на підставі наданих постачальником електричної енергії рахунків протягом 5 операційних днів, починаючи з наступного дня з їх отримання.

Відповідно до Додатку до договору «Обсяги постачання електричної енергії Споживачу»позивачу визначений обсяг споживаємої електроенергії на грудень 2007 року у загальному обсязі 2200 тис. кВт/рік.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що договірні величини споживання електричної енергії визначаються у Додатку «Обсяги постачання електроенергії»на підставі заявки Споживача на очікуваний обсяг споживання електричної енергії за місяцями року, яка надається Споживачем Постачальнику електричної енергії не пізніше, ніж за 30 робочих днів до початку року.

За листом від 02.12.07 № 432 позивач направив відповідачу скориговану заявку на очікуєме енергопостачання у грудні 2007 р. у обсязі 1600 тис. кВт/рік.

10.12.07 позивачу було направлено повідомлення про рівень відкоригованих договірних величин обсягу споживання електроенергії до 1600 тис. кВт/рік.

Із матеріалів справи вбачається та підтверджено сторонами, що позивачем у грудні 2007 року було спожито електроенергії у обсязі 1710899 кВт/рік, у зв’язку з чим перевищення договірорної величини споживання електроенергії склало 110899 кВт/рік.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що за підсумками розрахункового періоду договірна величина споживання електроенергії коригується відповідачем до рівня фактично оплаченої за цей розрахунковий період величини спожитої електроенергії.

Як було вказано вище, позивач скористався своїм правом коригування договірної величини споживання електроенергії до зменшення таких обсягів.

Разом з цим, фактична спожита електроенергія склала 1710899 кВт/рік, це більш на 110899 кВт/рік, ніж було узгоджено.

Як вбачається із матеріалів справи, та підтверджено самим позивачем у позові, він не звертався до позивача з заявою про коригування договірних величин споживання електричної енергії за грудень 2007 року до 1710899 кВт/рік.

Пунктом 4.4.2 договору передбачено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно з пунктами розділу 5 договору, Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії двократну вартість різниці між фактично спожитою та договірною величиною.

Вказане підтверджується матеріалами справи, розрахунком позивача та звітами відповідача про використання електроенергії у вказаний період та не спростовано відповідачем.

Відповідно до абзацу 3 п. 11 Порядку постачання електричної енергії відповідач мав право на протязі поточного розрахункового періоду звернутись до позивача з заявою про корегування договірної величини споживання електроенергії, але доказів такого звернення відповідачем, до суду не надано.

Відповідно до п.п.7 п. 8.1 Правил користування електричною енергією постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на отримання від споживача підвищеної оплати за електричну енергію за обсяг перевищення споживачем договірних величин споживання електричної енергії та величини потужності за розрахунковий період відповідно до актів законодавства та умов договору.

У разі перевищення договірної величини споживання електричної енергії за розрахунковий період споживачем, який розраховується за тарифами, диференційованими за періодами часу, або якщо відповідно до договору для споживача протягом розрахункового періоду змінювався тариф, він за обсягом перевищення сплачує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії підвищену згідно з законом вартість різниці між фактично спожитим та договірним обсягами електричної енергії за середньозваженим тарифом.

У зв’язку з викладеним, відповідачем позивачу було направлено повідомлення про перевищення договірної величини споживання електроенергії від 15.01.08, виставлений рахунок від 16.01.08 на суму вартості перевищення договірної величини споживання у розмірі 64 521 грн. 04 коп., який позивачем оплачений та направлено попередження про обмеження постачання електроенергії.

Таким чином факт неналежного виконання відповідачем умов договору підтверджується матеріалами справи та визнаний самим позивачем.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживачі ( крім населення, професійно-технічних учбових закладів та вищих учбових закладів 1-4 рівня акредитації державної та комунальної власності) у разі споживання електричної енергії понад договірної величини за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці між фактично спожитою та договірною величиною споживання електроенергії.

В силу ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушенням ним прав здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та правові наслідки.

Оскільки саме внаслідок порушення позивачем умов договору щодо встановленої договірної величини електроспоживання на грудень 2007 року, у відповідача виникає право стягувати з останнього не вартість фактично спожитої електроенергії, а двократну вартість різниці між фактично спожитою і договірною величиною, остання є видом відповідальності, в результаті якої для позивача настають несприятливі економічні наслідки у вигляді зменшення матеріальних благ.

Згідно ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Якщо порушення зобов’язання не завдало збитків учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У даному випадку порушення зобов’язань визначених договором, позивачем припущено не було і спожита електрична енергія була оплачена, але двократна вартість нараховується саме за перевищення споживання договірних величин, що і було припущено позивачем.

Водночас з цим, відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В той же час вказана стаття передбачає перелік засобів захисту цивільних прав і інтересів, зокрема такими засобами можуть бути: визнання прав, визнання угоди недійсною, припинення дії, яке порушує право, відшкодування шкоди та інші, в той же час суд може захистити цивільне право або інтерес іншим засобом, встановленим договором або законом.

У зв’язку з викладеним, слід визначити, що зменшення суми штрафних санкцій за ст. 233 ГК України є правом суду при вирішення питання щодо стягнення штрафних санкцій, у контексті положень п.3 ст. 83 ГПК України, але вимоги про стягнення штрафних сум з ЗАТ «Аквасервіс»двократної вартості у розмірі 64 521 грн. 04 ТОВ «ЛЕ»не заявляло.

Тобто позивачем ще і невірно обраний спосіб захисту порушених прав.

Приймаючи до уваги викладене, у задоволенні позову слід відмовити, з віднесенням судових витрат на позивача.

Відповідно до Декрету КМУ «Про державне мито»позивачу слід повернути з Державного бюджету України зайво сплачене за платіжним дорученням № 621 від 24.04.08 державне мито у сумі 237 грн. 61 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.          У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Повернути Закритому акціонерному товариству «Аквасервіс», м. Алчевськ Луганської області, вул. Московська, б. 4 «а», код 32804058 з Державного бюджету України зайво сплачене за платіжним дорученням № 621 від 24.04.08 державне мито у сумі 237 грн. 61 коп. Підставою для повернення державного мита є дане рішення, скріплене гербовою печаткою господарського суду Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання: 03.06.2008.

Суддя Т.А.Василенко

Помічник судді                                                             Т.В.Шкуть