ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" травня 2008 р.

Справа № 11-25/291-07-8223

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Бізнес Вин”

До відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю „Арія Вин”;

2. Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки України;

3. Державного підприємства „Український інститут промислової власності”;

про: визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів та послуг № 75242, видане ТОВ „Арія-Вин”; заборону ТОВ „Арія-Вин” використання позначення „Вина ТАРУТИНО”, а також етикетку з позначенням „Вина ТАРУТИНО” при маркуванні продукції; зобов’язання Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки України здійснити публікацію про визнання свідоцтва № 75242 недійсним.

Суддя Власова С.Г.

Представники:

Від позивача: Коломацький М.Г. (за довіреністю);

Від відповідача ( Товариства з обмеженою відповідальністю „Арія –Вин”): Бахчаджи В.Г. (за довіреністю);

Від відповідача (Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки України): -не з'явився;

Від відповідача (Державного підприємства „Український інститут промислової власності”): -не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: 26.10.2007 р. за вх. № 10758 Товариство з обмеженою відповідальністю „Бізнес Вин” (далі –Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю „Арія Вин”, 2) Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки України, 3) Державного підприємства „Український інститут промислової власності” про визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів та послуг № 75242 повністю; визнання, що позначення „Вина ТАРУТИНО”, яке використовує Відповідач, є такою формою використання, яке не змінює в цілому відмінність від знаку по свідоцтву №47059 та є тотожним або схожим настільки, що його можна сплутати з позначенням „ТАРУТИНСЬКІ ВИНА”;заборонити ТзОВ „Арія Вин” використання позначення „Вина ТАРУТИНО”, а також етикетку з позначенням „Вина ТАРУТИНО” при маркуванні своєї продукції; зобов’язати Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки України здійснити публікацію про визнання свідоцтва № 75242 недійсним повністю.

Позивач на позовних вимогах наполягає, 03.12.2007 р. надав уточнення позовних вимог в яких просить визнати недійсним свідоцтво України на знак для товарів та послуг № 75242 повністю; заборонити ТОВ „Арія-Вин” використання позначення „Вина ТАРУТИНО”, а також етикетку з позначенням „Вина ТАРУТИНО” при маркуванні продукції; зобов’язати Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки України здійснити публікацію про визнання свідоцтва № 75242 недійсним повністю.

Відповідач (ДП „Український інститут промислової власності”) проти позовних вимог заперечує про що зазначив у клопотанні від 19.11.2007 р. за вх. № 26129.

Відповідач (ТОВ „Арія Вин”) проти позовних вимог заперечує про що зазначив у письмових поясненнях від 21.11.2007 р. за вх. № 26394.

Відповідач (Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки України) проти позовних вимог заперечує про що зазначив у відзиві на позов від 11.12.2007 р. за вх. № 27933.

Ухвалою від 26.12.2007 р. у справі було призначено судову експертизу по визначенню тотожності або схожості позначення „Вина Тарутино” згідно свідоцтва України на знак для товарів та послуг № 75242 (заявка № т200501733 від 17.02.05р.) та позначення „ТАРУТИНСЬКІ ВИНА” згідно свідоцтв України на знак для товарів та послуг №47059 та №70520, провадження у справі –зупинено.

Розпорядженням в.о. голови суду С.К.Могил від 07.07.2008 р. №60-р зупинену провадженням справу передано на розгляд судді Власовій С.Г. Ухвалою від 11.02.2008 р. справу прийнято до провадження та присвоєно №11-25/291-07-8223.

У зв’язку з надходженням висновку судової експертизи , ухвалою від 01.04.2008 р. провадження у справі було поновлено.

Відповідач (Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки України) 16.05.2008 р. за вх. № 9812 надав пояснення на висновок судової експертизи у сфері інтелектуальної власності.

Позивач на позовних вимогах наполягає, 16.05.2008 р. за вх. № 9853 надав остаточні уточнення позовних вимог в яких просить виключити з числа відповідачів по справі Державне підприємство „Український інститут промислової власності”в решті вимоги залишені без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне:

17.02.2005 р. Державне підприємство „Український інститут промислової власності” було прийнято заявку на знак для товарів та послуг, яка була подана патентним повіреним Череповим Л.В. на ім'я заявника –ТОВ „Арія Вин". За зазначеною заявкою, реєструвалось словесне позначення „Вина Тарутино”, в відношенні товарів класу 33 МКТУ, який присвоєно реєстраційний номер № т 2005 01733.

Як зазначає Позивач, 13.03.2007 р. ДП „Український інститут промислової власності” здійснено висновок про відповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи та здійснена публікація в офіційному бюлетені „Промислова власність” № 5 від 25.04.2007 про видачу свідоцтва № 75242.

Позивач вважає, що видача свідоцтва була здійснена з порушенням норм Цивільного Кодексу України, закону України „Про охорону прав на знаки для товарів та послуг”, та вказує на те, що відповідно до п. 3.1.1. Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених Наказом Державного патентного відомства України від 28.07.1995 р. за № 116, для ведення справ щодо реєстрації знака заявник може призначати представника, як одночасно з подачею заявки, так і у будь-який час після її подачі, з видачею довіреності, що оформляється відповідно до пункту 3.1.4 Правил. Довіреність додається до заявки. Однак в заяві, що була подана патентним повіреним Череповим Л.В. довіреність на ведення справ від імені заявника ТОВ „Арія Вин” відсутня, та не зазначена як документ, який подано одночасно із заявою. Із зазначеного Позивач робить висновок, що на дату подання заяви про видачу свідоцтва, патентний повірений Черепов Л.В. не мав повноважень від особи, яка зазначена як заявник за заявкою № т 2005 01733 від 17.02.2005 р., і крім того матеріали заяви № т 2005 01733 від 17.02.2005 р. підписані від імені патентного повіреного Черепова Л.В. не скріплені його особистою печаткою.

Позивач також зазначає, що 14.04.2005 р. платником - АПП „Веполь” було здійснено платіж платіжним дорученням № 1234 у розмірі 600,00 грн. із зазначенням платежу „Збір 40100 подання заявки на знак для товарів та послуг № т 2005 01733". Однак станом на 14.04.2005 р. АПП „Веполь” не був особою, яка здійснювала представництво ТОВ „Арія Вин”. ДП „Український інститут промислової власності”, посилаючись на п. 1 ст. 8 Закону України „Про охорону прав на знаки для товарів та послуг”, встановив дату подання заявки № т 2005 01733, не враховуючи те, що на цю дату в матеріалах заявки був відсутній документ, який підтверджував повноваження патентного повіреного Черепова Л.В. та АПП „Веполь” на здійснення ними представницьких дій. Позивач наполягає на тому, що згідно до глави 17 ЦК України, ст. 7 Закону України „Про охорону прав на знаки для товарів та послуг”, п. 3.1. Правил, заявка, у відповідності до п. 11 ст. 10, повинна вважатися неподаною.

Позивач вказує на неможливість реєстрації позначення за заявкою № т 2005 01733ТОВ „Арія Вин” , оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України „Про охорону прав на знаки для товарів та послуг” не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати з знаками, раніш зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг.

Позивач наполягає на тому, що на підставі ліцензійного договору від 24.04.2006 р. та від 01.02.2006 р., використовує знаки по свідоцтвам № 47059, за яким зареєстровано як знак позначення „ТАРУТИНСЬКИ ВИНА ТАРУТИНСКИЕ ВИНА", відношенні товарів 33, та послуг 35, 39 класів, та 70520 за яким зареєстровано комбіноване позначення, до складу якого входить словесне позначення „ТАРУТИНСЬКИ ВИНА", в відношення товарів класу 33 - „Вино”. На думку позивача знак по свідоцтву № 75242 „Вина Тарутино” в відношенні всіх товарів класу 33 є схожим настільки із знаками по свідоцтвам № 47059 та 70520, що їх можна сплутати.

ДП „Український інститут промислової власності” у клопотанні від 19.11.2007 р. за вх. № 26129 зазначає, що відповідно до ч.3 ст.10 Закону України „Про охорону прав на знаки для товарів і послуг” кінцеві результати експертизи заявки відображаються в обґрунтованому висновку експертизи за заявкою, що набирає чинності після затвердження його Установою. На підставі такого висновку Установа приймає рішення про реєстрацію знака або про відмову в реєстрації знака. Згідно з ч.1 ст.10 Закону експертиза заявки проводиться закладом експертизи відповідно до цього Закону та правил, встановлених на його основі Установою. Відповідно до ст.1 Закону закладом експертизи є уповноважений Установою державний заклад (підприємство, організація) для розгляду і проведення експертизи заявок. Таким закладом експертизи є Укрпатент. За результатами розгляду заявки на знак для товарів і послуг Укрпатент готує остаточний Висновок, на підставі якого Державний департамент інтелектуальної власності, що діє у складі Міністерства освіти і науки України, приймає рішення про реєстрацію знака або про відмову в реєстрації знака. Відповідач зазначає, що Укрпатент як уповноважений заклад експертизи, не наділений повноваженнями приймати відповідні рішення, тому є неналежним відповідачем по справі. Виходячи із наведеного Відповідач - ДП „Український інститут промислової власності”, просить суд виключити його із складу Відповідачів.

21.11.2007 р. за вх. № 26394 Відповідач - ТОВ „Арія Вин” у письмових поясненнях зазначає, що позовні вимоги необґрунтовані так як Позивач не надав належних доказів схожості його позначення з позначенням Відповідача.

11.12.2007 р. за вх. № 27933 Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки України надав відзив на позов, в якому зазначає, що враховуючи те, що Законом та Правилами не встановлено вимог щодо необхідності наявності довіреності від особи, яка подала заявку від імені заявника для встановлення дати подання заявки на знак для товарів і послуг дата подання заявки № т 200501733 була встановлена відповідно до чинного законодавства.

Крім того, довіреність була видана на ім'я Черепова Л.В., що підтверджує те, що заявник схвалює його дії щодо подання заявки № т 200501733.

Щодо зарахування сплати збору за подання заявки № т 200501733 від 17.02.2005 по платіжному дорученню № 1234 від 14.04.2005 р., Відповідач (Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки України ) зазначив, що вимоги до сплати зборів за подання заявки на знак для товарів визначаються Порядком сплати зборів за дії, пов'язані з охороною прав на об'єкти інтелектуальної власності, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2004 № 1716. Зазначеним Порядком не передбачена вимога щодо необхідності наявності довіреності на сплату збору у разі плати збору представником заявника. Виходячи з викладеного, зарахування сплати збору за подання заявки № т 200501733 від 17.02.2005 по платіжному дорученню № 1234 від 14.04.2005 відбулось відповідно до вимог чинного законодавства.

Щодо того, що знак „Вина Тарутино” за свідоцтвом України № 75242 є схожим настільки, що його можна сплутати із знаком Позивача "ТАРУТИНСЬКІ ВИНА ТАРУТИНСКИЕ ВИНА", за свідоцтвом України № 47059, Відповідач зазначив наступне. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону експертиза заявки має статус науково-технічної експертизи, складається з формальної експертизи та кваліфікаційної експертизи (експертизи по суті) і проводиться закладом експертизи відповідно до цього Закону та Правил, встановлених на його основі Установою. При проведенні кваліфікаційної експертизи заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, заявлене позначення перевіряється на відповідність умовам надання правової охорони, зокрема на тотожність і схожість позначень. Експертиза заявки № т 200501733 на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 75242 була проведена відповідно до Закону і встановлених на його основі Правил. Оскільки заявник надав переконливі докази тривалого застосування знаку, під час проведення експертизи було враховано положення п. С (1) ст. 6 quinquies Паризької конвенції про охорону промислової власності від 20.03.1883 р., згідно з якою, щоб визначити, чи може бути знак предметом охорони, необхідно враховувати всі фактичні обставини, особливо тривалість застосування знака. За результатами проведення експертизи заявки № т 200501733 на знак для товарів і послуг було встановлено, що заявлене позначення відповідає умовам надання правової охорони відносно усього переліку товарів і послуг.

Таким чином Держдепартамент наполягає на тому , що під час видачі Свідоцтва України № 75242 на знак для товарів та послуг, ним не порушено жодної з вимог законодавства України, а його дії відповідають Закону, Правилам, та принципам, встановленими у ст. 19 Конституції України .

Також Відповідач зазначив, що майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать, зокрема володільцю відповідного свідоцтва, якщо інше не встановлено договором (ч.2 ст. 495 ЦК України).

За даними Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг станом на 27.09.2007 р. власником свідоцтв України № № 47059, 70520 є Заворотний Семен Петрович (вул. Лесі України, 15, с.м.т. Тарутино, Одеська обл., 68500).

Враховуючи зазначене Відповідач вважає, що у Позивача відсутнє право на звернення до суду щодо захисту прав на торговельні марки по свідоцтвам України №№ 47059, 70520, оскільки виключне право перешкоджати неправомірному використанню цих торговельних марок, в тому числі забороняти їх використання, належить іншій особі - Заворотному Семену Петровичу. Позивачем не надано доказів, які б підтверджували його право представляти інтереси власника свідоцтв щодо захисту права інтелектуальної власності на торговельні марки по свідоцтвам України №№ 47059, 70520, а тому просить суд в задоволенні позовних вимог –відмовити повністю.

Ухвалою від 26.12.2007 р. у справі було призначено судову експертизу по визначенню тотожності або схожості позначення „Вина Тарутино” згідно свідоцтва України на знак для товарів та послуг № 75242 (заявка № т200501733 від 17.02.05р.) та позначення „ТАРУТИНСЬКІ ВИНА” згідно свідоцтв України на знак для товарів та послуг №47059 та №70520, провадження у справі –зупинено.

24.03.2008 р. до господарського суду Одеської області надійшли висновки судової експертизи, а саме: 1) позначення „Вина Тарутино” згідно свідоцтва України на знак для товарів та послуг № 75242 та позначення „Тарутинські Вина” згідно свідоцтв України на знак для товарів та послуг № 47059 та 70520 не є тотожними, але є схожими за фонетичною та семантичною ознаками; 2) знак для товарів та послуг згідно свідоцтва України № 75242 та знаки для товарів та послуг згідно свідоцтв України за № 47059 та № 70520 не є тотожними, але є схожими настільки, що їх можна сплутати.

Ухвалою від 01.04.2008 р. провадження у справі було поновлено.

21.04.2008 р. Позивач надав пояснення по суті спору з урахуванням висновків експертизи (вх. № 8315 від 21.04.2008 р.), та зазначає, що відповідно до п.п.1.5 ст.16 Закону України „Про охорону прав на знаки для товарів і послуг” від 15.12.1993 р. свідоцтво надає його власнику право забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстрований знак, права, які випливають з свідоцтва діють від дати подання заявки.

Пріоритет заявки у розумінні ст.1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" від 15.12.1993 р. першість у поданні заявки; дата пріоритету - дата подання заявки до Установи чи до відповідного органу держави - учасниці Паризької конвенції про охорону промислової власності, за якою заявлено пріоритет. Дата подання ТОВ „Арія Вин” заявки № т 200501733 до Установи - 17.02.2005 р.

Позивач зазначає, що на вищевказану заявку ДП „Український інститут промислової власності” від 30.12. 2006 р. надав повідомлення, про можливу відмову у реєстрації знака на підставі того, що для всіх товарів 33 класу, заявлене позначення є схожим настільки, що його можна сплутати з словесним знаком „ТАРУТИНСЬКІ ВИНА , ТАРУТИНСКИЕ ВИНА” раніше зареєстрованого в Україні па ім’я Зворотного Семена Петровича, свідоцтво № 47059 від 15.02.2005 р.

Дата подання заявки свідоцтва, яке використовує Позивач - № від 20.11. 2002 р.

Згідно зі ст.6 .абз.2 п.3 Закону України „Про охорону прав на знаки для товарів і послуг” від 15.12.1993 р. не можуть бути зареєстровані і використовуватись як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати із знаками, раніше зареєстрованими на ім'я іншої особи для таких самих спорідненими з ними товарами або послугами.

Позивач зазначає, що ТОВ „Арія Вин” спричиняє ТОВ „Бізнес Вин” суттєві обмеження конкурентоспроможності на ринку алкогольної продукції України без об'єктивних виправданих на то причин, що є порушенням ст.6 п.8 Закону України „Про захист економічної конкуренції” від 11.01.2001 р., а також ст.46 Закону України „Про захист від недобросовісної конкуренції” від 07.06.1996 р., оскільки неправомірне використання знаку для товарів і послуг ТОВ „Арія Вин” приводить до змішування з алкогольною продукцією ТОВ „Бізнес Вин”, який є господарюючим суб'єктом, і має пріоритет на використання знаку. Крім того, використання без дозволу уповноваженої на те особи знака для товарів і послуг іншого господарюючого суб'єкта, який має пріоритет на його використання, є недобросовісною конкуренцією.

Позивач наполягає на тому, що використане Відповідачем ТОВ „Арія Вин” позначення та охоронюваний знак для товарів і послуг схожі як за вимовою, так і за написанням, що свідчить про змішування споживачами товарів різних виробників, а наслідком використання ТОВ „Арія Вин” охоронюваного законом знака для товарів і послуг іншого господарюючого суб'єкта ТОВ „Бізнес Вин” без отримання відповідного дозволу, є помилкове сприйняття споживачем інформації про виробника товару.

16.05.2008 р. за вх. № 9812 Відповідач - Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки України надав пояснення в яких зазначив, що відповідно до ч.1 ст.10 Закону України „Про охорону прав на знаки для товарів і послуг” експертиза заявки має статус науково-технічної експертизи, складається з формальної експертизи та кваліфікаційної експертизи (експертизи по суті) і проводиться закладом експертизи відповідно до цього Закону та Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених наказом Держпатенту України від 28.07.1995 № 116. Згідно із п.3 ст.6 Закону не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати із знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг. При проведенні кваліфікаційної експертизи заявки № т 200501733 на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг „Вина Тарутино”, заявлене позначення було перевірено на відповідність умовам надання правової охорони, встановлених Законом. Під час проведення кваліфікаційної експертизи заявки № т 200501733 було виявлено, що позначення „Вина Тарутино” є схожим настільки, що його можна сплутати із словесним знаком „Тарутинські вина, Тарутинские вина”, раніше зареєстрованим в Україні на ім'я Заворотнього Семена Петровича (свідоцтво України № 47059 від 15.02.2005, заявка № від 20.11.2002). Заклад експертизи своїм листом № 48622/пі від 30.11.2006 повідомив заявника –ТОВ „Арія Вин” про можливу відмову в реєстрації знака на зазначеній вище підставі. Відповідно до п.16 ст.10 Закону заявник надав закладу експертизи переконливі докази тривалого застосування знаку. За результатами розгляду додаткових матеріалів про фактичне тривале використання знака „Вина Тарутино” на товарах заявника заклад експертизи дійшов висновку, про те, що в даному випадку може бути застосовано положення п. С (1) ст. 6 quinquies Паризької конвенції про охорону промислової власності (від 20 березня 1883 року), яка є міжнародним договором в сфері промислової власності і актом чинного законодавства України. Відповідно до зазначеної статті для того, щоб визначити, чи може бути знак предметом охорони, необхідно враховувати всі фактичні обставини, особливо тривалість застосування знака. відповідач вважає, що при проведенні експертизи заявки № т 200501733 та видачі свідоцтва України № 75242 на знак для товарів та послуг „Вина Тарутино”, Держдепартамент не порушив вимог законодавства України, та діяв у відповідності із чинним законодавством України, міжнародним договором, який є частиною національного законодавства, а також принципами, встановленими у ст. 19 Конституції України, а саме: на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені законом.

Відповідач ТОВ „Арія Вин” 20.05.2008 р. за вх. № 10073 надав суду докази тривалого застосування знаку „Вина Тарутино”.

Досліджуючи матеріали справи, аналізуючи норми чинного законодавства, що стосується суті спору, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин 1,3 ст.494 Цивільного Кодексу України набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом.

Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до ст. 495 Цивільного Кодексу України майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є:

1) право на використання торговельної марки;

2) виключне право дозволяти використання торговельної марки;

3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання;

4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною 6 ст.16 Закону передбачено, що виключне право власника свідоцтва забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстрований знак не поширюється, зокрема на здійснення будь-якого права, що виникло до дати подання заявки або, якщо було заявлено пріоритет , до дати пріоритету заявки.

Правова охорона надається знаку для товарів і послуг на підставі державної та міжнародної реєстрації або здійснюється згідно зі статтею 6bis Паризької конвенції про охорону промислової власності (дата набуття чинності для України 25.12.91 р. ) і статтею 25 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" на підставі визнання Апеляційною палатою або судом знака добре відомим.

Згідно з частиною 1 статті 500 Цивільного кодексу будь-яка особа, яка до дати подання заявки на торговельну марку або, якщо було заявлено пріоритет, до дати пріоритету заявки в інтересах своєї діяльності добросовісно використала торговельну марку в Україні або здійснила значну і серйозну підготовку для такого використання, має право на безплатне продовження такого використання або використання, яке передбачалося зазначеною підготовкою (право попереднього користувача).

Отже використання попереднім користувачем незареєстрованого знака, не визнаного добре відомим, до дати подання заявки іншою особою або, якщо було заявлено пріоритет, - до дати пріоритету заявки іншої особи, не дає попередньому користувачеві виключних прав забороняти іншим особам, включаючи тих, що подали заявку або заявили про пріоритет, використовувати без його згоди незареєстрований знак.

Відповідно до п. С (1) ст. 6 quinquies Паризької конвенції про охорону промислової власності, щоб визначити, чи може бути знак предметом охорони, необхідно враховувати всі фактичні обставини, особливо тривалість застосування знака.

Відповідачем ТОВ „Арія Вин” 20.05.2008 р. за вх. № 10073 були надані суду докази тривалого застосування знаку „Вина Тарутино”, до подачі заявки Заворотнім Семеном Петровичем (свідоцтво України № 47059 від 15.02.2005, заявка № від 20.11.2002). а саме: копія договору підряду №010802/1 від 01.08.2002 р. про виготовлення поліграфічної продукції - етикеток на вина серії „Вина Тарутино”, укладеного між ТОВ „Арія Вин” та ДП „Укрпол-2” ТОВ „Укрпол Лтд”, копії накладних на поставку продукції, копія договору підряду № 080503/1 від 08.05.2003 р. про виготовлення поліграфічної продукції –етикеток на вина серії „Вина Тарутино”, укладеного між ТОВ „Арія Вин” та ДП „Укрпол-2” ТОВ „Укрпол Лтд”. Вказані документи суд вважає достатніми доказами добросовісно використала знаку в Україні та здійснення значної та серйозної підготовки для використання знаку Відповідачем ТОВ „Арія-Вин”. З огляду на викладенне суд дійшов висновку ,що позовні вимоги в частині заборони ТОВ „Арія-Вин” використання позначення „Вина ТАРУТИНО”, а також етикетки з позначенням „Вина ТАРУТИНО” при маркуванні продукції не підлягають задоволеню.

Проте користувача не позбавлено права подати до закладу експертизи мотивоване заперечення проти заявки щодо невідповідності наведеного в ній позначення умовам надання правової охорони відповідно до вимог частини 8 статті 10 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", так само як і права на звернення до суду з приводу визнання свідоцтва недійсним. Відповідний позов може бути задоволено, а свідоцтво може бути визнано недійсним лише із загальних підстав, визначених законом.

Ст. 7 Закону встановлено, що особа, яка бажає одержати свідоцтво, подає до Установи заявку. За дорученням заявника заявку може бути подано через представника у справах інтелектуальної власності або іншу довірену особу (п.2 ст. 7 Закону). За подання заявки сплачується збір, розмір якого встановлюється з урахуванням кількості класів МКТП, якими охоплюються зазначені в заявці товари і послуги. Документ про сплату збору повинен надійти до Установи разом з заявкою або протягом двох місяців від дати подання заявки. Цей строк продовжується, але не більше ніж на шість місяців, якщо до його спливу буде подано відповідне клопотання та сплачено збір за його подання (п. 8 ст. 7 Закону).

Статтею 8 Закону встановлено, що датою подання заявки є дата одержання Установою матеріалів, що містять принаймні:

-          клопотання у довільній формі про реєстрацію знака, викладене українською мовою;

-          відомості про заявника та його адресу, викладені українською мовою;

-          достатньо чітке зображення позначення, що заявляється;

-          перелік товарів і послуг, для яких заявляється знак (п. 1 ст. 8 Закону).

Дата подання заявки встановлюється згідно з п.п. 10 та 11 ст. 10 цього Закону (п. 2 ст. 8 Закону)

Згідно з п. 10 ст. 10 Закону за відповідності матеріалів заявки вимогам ст. 8 цього Закону та наявності документа про сплату збору за подання заявки заявнику надсилається повідомлення про встановлену дату подання заявки.

У разі невідповідності матеріалів заявки вимогам ст. 8 цього Закону заявнику негайно надсилається про це повідомлення. Якщо невідповідність буде усунута протягом двох місяців від дати одержання заявником повідомлення, то датою подання заявки вважається дата одержання закладом експертизи виправлених матеріалів. В іншому разі заявка вважається неподаною, про що заявнику надсилається повідомлення (п. 11 ст. 10 Закону) .

Відповідно до п. 4 Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених Наказом Державного патентного відомства України від 28.07.1995 № 116 експертиза заявки на реєстрацію знака для товарів і послуг складається з таких етапів: встановлення дати подання заявки; експертиза заявки за формальними ознаками; експертиза заявки по суті позначення, що заявлено на реєстрацію як знак.

Вимоги до сплати зборів за подання заявки на знак для товарів визначаються Порядком сплати зборів за дії, пов'язані з охороною прав на об'єкти інтелектуальної власності, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2004 № 1716. Зазначеним Порядком не передбачена вимога щодо необхідності наявності довіреності на сплату збору у разі плати збору представником заявника. Виходячи з викладеного, зарахування сплати збору за подання заявки № т 200501733 від 17.02.2005 по платіжному дорученню № 1234 від 14.04.2005 відбулось відповідно до вимог чинного законодавства.

З викладеного вбачається , що Законом та Правилами не встановлено вимог щодо необхідності наявності довіреності у особи, яка подала заявку від імені заявника для встановлення дати подання заявки на знак для товарів і послуг, тому посилання Позивача те, що видача Відповідачу ТОВ „Арія Вин” свідоцтва України на знак для товарів та послуг № 75242 була здійсненна з порушенням норм Цивільного права та України „Про охорону прав на знаки для товарів та послуг” судом до уваги не приймаються так як з матеріалів справи вбачається ,що дата подання заявки № т 200501733 була встановлена відповідно до чинного законодавства, а під час видачі Свідоцтва України № 75242 на знак для товарів та послуг Держдепартаментом не було порушено вимог законодавства України, а його дії відповідають Закону та Правилам. Крім того, довіреність Відповідачем була видана на ім'я Черепова Л.В., що підтверджує те, що заявник схвалює його дії щодо подання заявки № т 200501733.

Таким чином позовні вимоги в частині визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів та послуг № 75242 повністю та зобов’язання Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки України здійснити публікацію про визнання свідоцтва № 75242 недійсним повністю, задоволенню не підлягають як необґрунтовані та не підтвердженні належними доказами.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги ТОВ „Бізнес Вин” задоволенню не підлягають, як необґрунтовані та непідтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу віднести на Позивача, згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          В позові –відмовити.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                           Власова С.Г.

Рішення підписане 29.05.2008 р. в порядку статті 85 ГПК України.