Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "23" травня 2008 р.

Справа № 14/89

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді Костриці О.О.

за участю представників сторін

від позивача Сілантьєв Д.А. дов. від 06.02.2008р. (був присутній в судовому засіданні 19.05.2008р.)

від відповідача не з'явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Часівоярський вогнетривкий комбінат" (м. Часів-Яр Донецької області)

до Відкритого акціонерного товариства "Овруцький гірничо-збагачувальний комбінат "Кварцит" (смт.Першотравневе Овруцького району Житомирської області)

про стягнення 2938,09 грн.

Відповідно до ст. 77 ГПК України в судовому засіданні 19.05.2008р. оголошувалась перерва до 23.05.2008р.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 2938,09грн., з яких: 2611,36 грн. заборгованості, 39,49 грн. 3% річних, 287,24 грн. інфляційних нарахувань.

19.03.2008р. до господарського суду Житомирської області від позивача надійшла заява про часткову зміну предмету позову та збільшення позовних вимог, в якій він просить суд стягнути з відповідача 4983,40 грн., з яких: 4219,50 грн. заборгованості, 675,12 грн. інфляційних нарахувань, 88,78 грн. 3% річних.

В судовому засіданні 19.05.2008р. представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача 4844,71 грн., з яких: 4219,50 грн. заборгованості, 568,33 грн. інфляційних нарахувань за період з жовтня 2007р. по березень 2008р., 56,88 грн. 3% річних за період з 01.10.2007р. по 12.03.2008р.

В судовому засіданні 28.02.2008р. представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав.

16.05.2008р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якому він позовні вимоги також не визнав з наступних підстав:

Згідно умов договору поставка продукції до відповідача позивачем здійснювалась на умовах 100% попередньої оплати. Така оплата відповідачем здійснювалась на підставі виставлених рахунків позивача, (оплата рахунку на попередню оплату №1324041 від 31.01.2007р. на суму 42092,59 грн. здійснена з урахуванням кредиторської заборгованості позивача в сумі 1608,14 грн., яка підтверджена раніше наданим до справи актом звірки), при цьому сума здійсненої попередньої оплати відповідала сумі зазначеній у виставлених рахунках. Інших рахунків для оплати відповідачу не надавались.

Як зазначив у своїх запереченнях відповідач, на день виставлення останнього рахунка для оплати, позивач будь-яку заборгованість по розрахунках не показував, хоча якщо борг виникав, така сума відображалась.

Оплата будь-яких додаткових експедиторських послуг, які вимагає оплатити позивач надаючи суду інші рахунки, окрім фактично виставлених позивачем в рахунках на попередню оплату і оплачених відповідачем, договором не передбачена оскільки, сторонами не узгоджено ні процент послуг, ні порядок їх розрахунку, тощо. З зазначених обставин та з урахуванням бухгалтерських даних по підприємству, здійснити розрахунок боргу по заборгованості за експедиторські послуги не представляється можливим.

Представник позивача в засіданні суду 19.05.2008р. уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач свого представника в судове засідання 19.05.2008р. не направив, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 1.1 укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Часівоярський вогнетривкий комбінат" (позивач у справі) та Відкритим акціонерним товариством "Овруцький гірничо-збагачувальний комбінат "Кварцит" (відповідач у справі) договору від 15.12.2006р. за № 57/ПГ-876/06 та специфікації (додаток № 1 до договору) (а.с. 72-74 том 1), позивач зобов'язався поставити відповідачу товар (порошок молотий вогнетривкої глини).

Згідно з п. 3.2 договору від 15.12.2006р. за № 57/ПГ-876/06, сторони встановили, що оплата вартості поставки здійснюється в строки оплати, які встановлені в специфікації по поставленій продукції. В тому випадку, якщо специфікацією не встановлений строк оплати вартості поставки або її частини, оплата вартості поставки або її частини здійснюється на підставі пред'явлених рахунків до моменту поставки.

Згідно п. 4 специфікації (а.с. 74 том 1), форма сплати - попередня оплата.

На виконання п. 3.2 договору від 15.12.2006р. за № 57/ПГ-876/06, позивач направив відповідачу рахунки на попередню оплату товару на загальну суму 756297,04 грн. (а.с. 92,102,107,113, 119,125,131,137,143,149 том 1; а.с. 5,11,16,22,28,146,148,150 том 2).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось представниками сторін в судовому засіданні, відповідач здійснив попередню оплату товару в загальній сумі 756297,04 грн.

Відповідно до п. 3.1 договору від 15.12.2006р. за № 57/ПГ-876/06, сторони погодили, що вартість, яка підлягає сплаті по договору, враховує в себе вартість фактично поставленої продукції, послуг та залізничного тарифу, транспортно-експедиторських послуг.

На виконання умов договору від 15.12.2006р. за № 57/ПГ-876/06, позивач поставив відповідачу товар (порошок молотий вогнетривкої глини) в кількості 2478,4 тн. на загальну суму 760516,54 грн. з ПДВ, яка складається з вартості продукції - 654131,48грн. з ПДВ, провізної плати (тариф) - 103286,40 грн. з ПДВ, та транспортно-експедиторських послуг- 3098,66 грн. з ПДВ, що підтверджується квитанціями про приймання вантажу (а.с.14,16,18,20,21,23,25,27,29,31,33,35,37,39,41,43,45,47,49,51,53,55,57,59,60,62,64,66, 68,70 том 1; а.с. 55,58,61,63,66 том 2; а.с. 17-24 том 3).

Відповідно до п. 3.3 вищезазначеного договору, в тому випадку, якщо строк оплати вартості продукції або його частини на встановлений в специфікації, а постачальник здійснив поставку без її оплати в повному обсязі або частково, покупець зобов'язаний сплатити борг на протязі 10 днів з моменту поставки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Протягом лютого 2007р. - червня 2007р. позивач по факту поставки товару направив відповідачу рахунки-фактури, в яких була відображена фактична вартість поставленого відповідачу товару на загальну суму 760516,54 грн. (а.с. 13,15,17,19,22,24,26,28,30,32,34,36,38,40,42,44,46,48,50,52,54,56,58,60,61,63,65,67,69 том 1; а.с. 54,57,60,65 том 2).

Рахунок-фактура - це первинний, бухгалтерський документ (товаросупровідний), який виписуються продавцем на постачання партії товарів покупцю, де вказується ціна фактично сплачена або належна до сплати сума та за своїми правовими ознаками є вимогою, а отже підставою для оплати товару згідно ст. 530 Цивільного кодексу України (форма такої вимоги законом не визначена).

Доказами відправки вищезазначених рахунків - фактур, є поштові квитанції та реєстри на відправку рекомендованої кореспонденції (а.с. 74-107 том 2; 25-28 том 3).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач направив відповідачу вимогу (претензію) від 13.11.2007р. за № 12/4-54 (а.с. 11 том 1) (поштова квитанція за №310/6355) про сплату боргу.

Таким чином, різниця між попередньо оплаченою відповідачем вартістю товару та фактичною вартістю поставленого позивачем товару становить 4219,50 грн. (760516,54грн. - 756297,04 грн.), що підтверджується докладним розрахунком суми заборгованості (а.с. 3-16 том 3).

За вимогами ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності зі ст.203 Господарського кодексу України та ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого створилась заборгованість в сумі 4219,50 грн.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно уточненого розрахунку позивача (а.с. 3-16 том 3) 3% річних за період з 01.10.2007р. по 12.03.2008 р. становить 56,88 грн., інфляційних нарахувань за період з жовтня 2007р. по лютий 2008р. (включно) - 568,33 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин, повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

З приписами статті 193 Господарського кодексу України кореспондуються положення статей 526 та 527 Цивільного кодексу України щодо належного виконання сторонами зобов'язання.

Окрім того, відповідно до ст.193 Господарського кодексу України та 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, крім випадків, передбачених законом або договором.

Суд відхиляє заперечення відповідача викладені у відзиві на заяву про збільшення позовних вимог (а.с. 143,144 том 2), як необгрунтовані, що спростовуються матеріалами справи та вищевикладеним.

Крім того, суд зазначає, що заборгованість відповідача складається не тільки з вартості транспортно-експедиторських послуг, а також з вартості фактично поставленої продукції, послуг та залізничного тарифу.

Суд задовольняє заяву позивача про уточнення позовних вимог (а.с. 2 том 3).

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, заявленими у відповідності з чинним законодавством та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі на суму 4844,71 грн., з яких: 4219,50 грн. заборгованості, 568,33 грн. інфляційних нарахувань, 56,88 грн. 3% річних.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.49,82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Овруцький гірничо-збагачувальний комбінат "Кварцит", Житомирська область, Овруцький район, смт.Першотравневе, вул. Леніна,1, ідентифікаційний код 00191879 на користь Відкритого акціонерного товариства "Часівоярський вогнетривкий комбінат", Донецька область, м. Часів-Яр, вул. Комсомольська, 1, ідентифікаційний код 00191773 - 4219,50грн. заборгованості, 568,33 грн. інфляційних нарахувань, 56,88 грн. 3% річних, 102,00 грн. витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

Костриця О.О.