ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.04.2008                                                             Справа № 5-18-3/372

За позовом: ПСГП „Ласточка” с.Деревці,Ужгородського району

До відповідача: ЗАТ „Українська страхова компанія „Княжа” м.Київ особі Закарпатської філії м.Ужгород

Про стягнення суми 954752,36 грн. страхового відшкодування

Та за зустрічним позовом: ЗАТ „Українська страхова компанія „Княжа” м.Київ

До відповідача: ПСГП „Ласточка” с.Деревці, Ужгородського району

Про визнання недійсним договору мультиризикового страхування сільськогосподарських культур №01/07/07 від 16.07.2007р.

Судова колегія у складі

Головуючого судді О.С. Йосипчук

Судді В.П. Кривка

Судді В.В. Мокану

за участю представників сторін:

Позивача: Пацкан В.М. - представник

Відповідач: представник не з’явився

Розглянувши матеріали справи за первісним позовом приватного сільськогосподарського підприємства „Ласточка” с.Деревці до закритого акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Княжа” м.Київ в особі Закарпатської філії м.Ужгород про стягнення 954752,36 грн. страхового відшкодування та за зустрічним позовом закритого акціонерного товариства „Княжа” м.Київ до приватного сільськогосподарського підприємства „Ласточка” с.Деревці про визнання недійсним договору мультиризикового страхування сільськогосподарських культур №01/07/07 від 16.07.2007р.

ВСТАНОВИЛА:

Предметом первісного позову є вимога позивача стягнути з відповідача 954752,36 грн. страхового відшкодування і таким чином, виконати зобов”язання, що виникли на підставі договору мультиризикового страхування сільськогосподарських культур №01/07/07, укладеного між позивачем та ЗАТ „Українська страхова компанія „Княжа” м.Київ в особі Закарпатської філії м.Ужгород 16.07.2007р. Предметом страхування за даним правочином є урожай 2007 року сільськогосподарської культури, а саме кукурудзи сорту ”Глорія МВ” та кукурудзи сорту „Кадр 267 МВ” на площі посіву 147 Га і плановою врожайністю у зерні 100ц/Га та очікувану –88ц/Га у зерні (88000центнерів).

Страхова сума договору становить 1034880 грн. з розрахунку 800 грн. за одну тонну у зерні.

Страховий платіж за означеним договором становить 46659,60 грн. і сплачений позивачем платіжними дорученнями від 18.07.2007р. №404 (4627,84 грн.), від 30.07.2007р. №438 (14000 грн. та від 14.08.2007р. №491(28031,76 грн.).

Вимоги позивача обгрунтовані настанням страхового випадку, передбаченого договором мультиризикового страхування сільськогосподарських культур №01/07/07, укладеного між позивачем та ЗАТ „Українська страхова компанія „Княжа” м.Київ в особі Закарпатської філії м.Ужгород 16.07.2007р. (п.3.1. ст..3Договору).

Листом від 03.9.2007р. позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку та, з метою зменшення розміру збитків і, відповідно, страхового відшкодування, заявив клопотання про надання погодження на перевод у кормову групу застрахованих посівів для подальшого використання на силос, яке було погоджено ЗАТ „Українська страхова компанія „Княжа” Листом від 26.09.2007р. за №2909.

Далі, Листом від 13.09.2007р. №134 (зареєстрованого відповідачем під№245), та від 12.11.2007р. (зареєстрованого відповідачем під№323) позивач поінформував про настання 13.09.2007р. страхового випадку, та заявив вимогу про виплату страхового відшкодування.

На означені вище вимоги позивача, відповідач, Листом від 15.11.2007р. №3705 відмовою з посиланням на факт вирощування кукурудзи позивачем із недотриманням технології вирощування культури, зокрема порушення строків сівби, норм висіву насіння та системи удобрення.

Також, відмову у виплаті страхового відшкодування відповідач обумовив повідомленням страхувальником (позивач у справі) неправдивих відомостей, зіславшись на ч.3 п.6 Висновку доцента Мокрієнко В.А. щодо обстеження посівів кукурудзи на зерно ПП „Ласточка”, згідно з яким інформація позивача, наведена в актах обстеження посівів, є суперечливою.

Вважаючи відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування позивачем 08.11.2007р. було заявлено претензію (Лист №162), яку також залишено поза увагою.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема зіслався на недотримання технологічної карти, агротехнічних вимог щодо вирощування культури та збирання врожаю. Окрім того, за твердженням відповідача, позивач не надав інформацію щодо Листа Закарпатського обласного центру гідрометеорології №964 від 04.07.2007р., що містить аналіз погодних умов за квітень-червень 2007р.

Також відповідач заперечує посилання позивача, як на доказ визнання страхового випадку, на надання згоди на збирання врожаю кукурудзи під силос.

Розрахунок суми страхового відшкодування по договору мультиризикового страхування сільськогосподарських культур №01/07/07 від 16.07.2007р. відповідач не оспорив.

Далі, заперечуючи проти позовних вимог позивача відповідачем заявлено зустрічний позов про визнання недійсним договору мультиризикового страхування сільськогосподарських культур №01/07/07, укладеного між ПП „Ласточка” та ЗАТ „Українська страхова компанія „Княжа” м.Київ в особі Закарпатської філії м.Ужгород 16.07.2007р.

В якості підстав недійсності договору позивач за зустрічним позовом зіслався на перевищення керівником Закарпатської філії УСК „Княжа” своїх повноважень (ст..203 ЦК України) та на введення в оману щодо обставин страхування (ч.1 ст.230 ЦК України).

Заперечуючи прози зустрічного позову (Лист від 28.03.2008р.), ПП „Ласточка” посилається на ст..241 ЦК України. Спростовуючи твердження позивача за зустрічним позовом про введення в оману, відповідач посилається на те, що на момент укладення спірного договору ним було повідомлено всі відомі йому відомості.

Судом відхилені клопотання відповідача про надіслання справи за територіальною підсудністю, позаяк філія не є відокремленим підрозділом, уповноваженим представляти інтереси ЗАТ „Українська страхова компанія „Княжа”. При цьому суд виходив з наступного.

У відповідності до ч.4 ст.15 ГПК України, якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність визначається залежно із урахуванням ч.ч.1-3 цієї статті та залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

Провадження у даній справі було порушено Ухвалою суду від 24.12.2007р. Цією ж ухвалою відповідача було зобов’язано надати суду Положення про Закарпатську філію ЗАТ „УСК „Княжа”. Через невиконання відповідачем даних вимог, та через нез’явлення представника відповідача у засідання суду судом, ухвалою від 09.01.2008р. у відповідача було було витребувано копію Положення про відокремлений підрозділ, яке також не було виконано. Таким чином, на момент порушення провадження у даній справі, нез’ясування обставин уповноваження відокремленого підрозділу представляти інтереси юридичної особи у суді сталося через поведінку самого відповідача (ст..33 ГПК України).

Згідно поданого відповідачем Положення про Закарпатську філію ЗАТ”Українська страхова компанія „Княжа”, зокрема п.2.6., філія має право представляти інтереси компанії в якості позивача, відповідача у господарському суді за довіреністю Голови правління компанії, виданої на ім’я директора філії, або іншої уповноваженої особи на представництво інтересів компанії.

Таким чином, правоздатність відокремленого підрозділу відповідача визначено власне Положенням, а його дієздатність поставлено в залежність від наявності довіреності Голови правління компанії, виданої на ім’я директора філії, або іншої уповноваженої особи на представництво інтересів компанії.

Наявність, обумовлених Положенням, представницьких повноважень Закарпатської філії відповідача підтверджується довіреностями виданими Головою правління ЗАТ „Українська страхова компанія „Княжа на представництво інтересів компанії у судах (у тому числі і в господарському суді Закарпатської обласні) №10-2008 від 02.01.2008р. що видана на ім’я Рибак Євгена Володимировича з терміном повноважень на строк існування трудових відносин до 31.12.2008р. та №4-2008 від 02.01.2008р. що видана Гартаверу Юрію Юрійовичу на представництво інтересів компанії у Господарському суді Закарпатської області на строк існування трудових відносин до 31.12.2008р..

За таких обставин, слід дійти висновку про наявність всіх умов уповноваження Закарпатської філії ЗАТ”Українська страхова компанія „Княжа” представляти інтереси цього товариства у Господарському суді Закарпатської області (п.п.3 п.1 ст.55 ГК України).

Окрім того, судом було відхилено клопотання відповідача (Лист від 13.03.2008р. №734) про повернення позовної заяви, з огляду не неможливість застосування ст..62ГПК України при розгляді справи.

Також судом відхилено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та передачу на розгляд апеляційному суду у зв’язку із поданням скарги на ухвалу господарського суду від 28.03.2008р.

Відмовляючи у даному клопотанні суд виходив із наступного.

У засіданні суду 28.03.2008р., було задоволено клопотання представника відповідача (Рибак Є.В.) від 26.03.2008р. про відкладення розгляду справи у зв’язку із неможливістю з’явитись у засідання суду через хворобу, у зв’язку з чим було винесено відповідну ухвалу від 28.03.2008р., якою зобов’язано відповідача надати докази перебування на лікарняному.

Дана ухвала про відкладення розгляду справи не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

У зв’язку із закінченням строків розгляду спору та зі згоди представника позивача наведеною вище ухвалою розгляд справи призначено на 21.04.2008р.

У судове засідання 21.04.2008р. представник відповідача не з’явився, витребуваних в нього доказів перебування на лікарняному у період попереднього засідання суду не подав, однак цього ж дня заявив клопотання про відкладення розгляду справи. Таким чином, причини нез’явлення представника відповідача у засідання суду 28.03.2008р. залишились непідтвердженими.

Відхилене судом клопотання відповідача про відкладення розгляду справи від 21.04.2008р., подане Гартавером Ю.Ю. у день судового засідання не містить доказу звернення ЗАТ „УСК”Княжа” до Львівського апеляційного господарського суду із відповідною апеляційною скаргою. На день розгляду справи у суді, такої апеляційної скарги не подано і до Господарського суду Закарпатської області.

За таких обставин, у суду не було правових підстав як задовольняти клопотання відповідача, так і надсилати справу до апеляційної інстанції на момент розгляду справи у суді.

Крім того, суд звернув увагу і на наступне.

Судовий розгляд даної справи неодноразово відкладався через нез’явлення представника відповідача у судове засідання.

Так розгляд справи відкладався ухвалами суду від 09.01.2008р., від 11.03.2008р., від 28.03.2008р.У кожному випадку причини нез’явлення представника відповідача у засідання суду залишились непідтвердженими.

На думку суду, обставин, які б заперечували відповідачу подати апеляційну скаргу на ухвалу до господарського суду у день подання ним клопотання про відкладення розгляду справи від 21.04.2008р. у відповідача не було.

Тому, такі дії відповідача вказують на його небажання з’явитись у засідання суду і у такий спосіб здійснити захист прав та охоронюваних законом інтересів.

З метою збереження принципу рівності всіх учасників судового процесу, з урахуванням викладеного вище та того, що позиція відповідача щодо первісного позову викладена в його запереченнях, а матеріали зустрічного позову містять документи, які на думку ЗАТ „УСК „Княжа” підтверджують підстави визнання недійсності правочину, суд вважає за можливе і доцільне здійснити розгляд справи на наявними в ній матеріалами (ст..75 ГПК України).

У зв”язку із складністю справи повний текст рішення виготовлено 12.05.2008р.

Розглянувши матеріали справи у сукупності, та заслухавши повноважних

представників сторін, судова колегія дійшла наступних висновків:

По зустрічному позову.

Як вбачається із матеріалів справи, оспорений ЗАТ „УСК „Княжа” договір мультиризикового страхування сільськогосподарських культур №01/07/07, укладено між ПП „Ласточка” та ЗАТ „Українська страхова компанія „Княжа” м.Київ в особі Закарпатської філії м.Ужгород.

Згідно з п.2.5. спірного договору, розмір страхової суми становить 1034 880 грн. При цьому, франшиза обумовлена учасниками договору на рівні 7 відсотків від страхової суми.

Довіреністю №65-2007р. від 05.03.2007р. обмежено право керівника Закарпатської філії ЗАТ ”УСК „Княжа” укладати договори добровільного страхування майна зі страховими сумами, що перевищують 1 000 000 грн.

У відповідності до ч.1 ст.9 Закону України „Про страхування” страховою сумою визнається грошова сума, у межах якої страхових зобов”язаний провести виплати при настанні страхового випадку.

Згідно із ч.18 ст..9 Закону України „Про страхування” під франшизою розуміється частина збитків, яка не відшкодовується страховиком.

Статтею 7.7. спірного договору визначено механізм вирахування суми страхового відшкодування (договірного зобов”язання страховика), згідно з яким розмір можливого збитку ПП „Ласточка” зменшується на суму франшизи.

За таких обставин, з огляду на те, що страхова сума за договором становить 1034880 грн., а франшиза –72441,6 грн., максимальна сума яку страховик повинен сплатити страхувальнику у спірній ситуації становить 962438,4 грн.(п.16 ст.9 Закону України „Про страхування).

Зі сторони страховика оспорений договір страхування було укладено ЗАТ „УСК „Княжа” в особі директора Закарпатської філії, що діяв на підставі довіреності.

У відповідності до п.п.3 п.2 ст.55 ГК України, утворені юридичною особою для здійснення господарської діяльності філії являються суб”єктами господарювання.

Згідно з ч.1 ст.241 ЦК України, правочин, вчинений представником із перевищенням своїх повноважень створює юридичні наслідки у випадку наступного схвалення цього правочину особою, яку представляють.

Фактом вчинених ПП „Ласточка” страхових виплат, та відсутність будь-яких заперечень щодо їх отримання, Листи ПП „Ласточка”, Листи ЗАТ „УСК „Княжа” від 26.09.2007р. №2909, від 15.11.2007р. №3705, та характер відмови у виплаті страхового відшкодування вказують на конклюдентні дії обох учасників оспореного договору, направлені на виникнення між ними правових відносин, заснованих на договорі страхування. Таким чином, матеріалами справи підтверджено волю позивача за зустрічним позовом, якого у відносинах із відповідачем представляв керівник відокремленого підрозділу, наділити юридичною силою договір мультиризикового страхування сільськогосподарських культур №01/07/07.

За таких обставин, з огляду на положення ст..241 ЦК України, з підстав недостатності обсягу цивільної дієздатності у керівника відокремленого підрозділу позивача, позов задовольнянню не підлягає.

Що стосується твердження позивача про навмисне введення страховика в оману щодо обставин, які мають суттєве значення до справи, суд констатує наступне.

Як на підставу для визнання недійсним договору, позивач посилається на замовчування відповідачем інформації, що міститься у Листі Закарпатського обласного центру з гідрометеорології №964 від 94.97.2007р.

У відповідності до ст..230 ЦК України, якщо одна сторона навмисно ввела іншу сторону в оману, щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним.

Стаття 989 ЦК України, зокрема п.п.2 п.1 зобов’язує страхувальника, при укладанні договору, надавати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

З огляду на таке, предметом доказування у спірній ситуації першочергово та визначально повинен бути факт поінформованості відповідача про зміст наведеного вище листа, а не аналіз змісту самого листа на предмет наявності в ньому істотних обставин (ст..34 ГПК України).

Документально підтверджених відомостей про дату надіслання або отримання відповідачем Листа Закарпатського обласного центру з гідрометеорології №964 від 04.07.2007р. позивач не надав, що ставить таке його твердження на рівень припущення, яке перевіряється на достовірність.

У відповідності до ст..33 ГПК України, власне на сторону покладено обов”язок доведення тих обставин, на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги або заперечення.

Оцінюючи докази позивача за зустрічним позовом, суд звернув увагу і на те, що поряд з іншими матеріалами, доданими до зустрічного позову, лише згадана вище копія листа Закарпатського обласного центру з гідрометеорології №964 від 04.07.2007р. не є належним чином завіреною (ст..36 ГПК України).

Тому, оскільки доказів поінформованості відповідача про викладені у Листі Закарпатського обласного центру з гідрометеорології №964 від 04.07.2007р.обставини на момент укладення договору, і як наслідок –доказів свідомого замовчування фактів, що мають істотне значення, матеріали справи не містять, суд не знаходить правових підстав для застосування у спірних відносинах ст..230 ЦК України (ст..43 ГПК України).

Отже, з огляду на вищенаведене, вимоги зустрічного позову задоволенню не підлягають.

По первісному позову.

Судовим розглядом справи встановлено факт укладення сторонами у справі договору мультиризикового страхування сільськогосподарських культур №01/07/07 від 16.07.2007р., предметом якого є страхування урожаю 2007р. сільськогосподарської культури на випадок її загибелі або ушкодження.

Таким чином, між сторонами у справі виникли правовідносини, що побудовані на договорі страхування.

Згідно з ст..979ЦК України, за договором страхування одна сторона –страховик зобов’язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов’язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За ст..983ЦК України, договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 4 договору страхування №01/07/07 обумовлено розмір страхового платежу страхувальника та порядок його сплати. Платіжними дорученнями №438 від 30.07.2007р., №404 від 18.07.2007р. та №491 від 14.08.2007р. підтверджено виконання позивачем умов щодо внесення страхового платежу. Таким чином, договір мультиризикового страхування сільськогосподарських культур №01/07/07 від 16.07.2007р. набув чинності (п.5.1. ст..5 договору).

Статтею 3 договору мультиризикового страхування сільськогосподарських культур №01/07/07 від 16.07.2007р. сторони обумовили, що за даним правочином страховим випадком визнається пошкодження або загибель культури, що призвело до недотримання чи часткового недотримання урожаю внаслідок граду, засухи, пожежі (стихійне лихо), весняних чи осінніх заморозків, урагану, зливи, повені, паводку, надмірних опадів.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України „Про страхування” під страховим випадком розуміється подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Про настання страхового страхового випадку позивач повідомив відповідача Листом від 03.09.2007р.№128, у якому, з метою зменшення можливих збитків, заявив клопотання про надання згоди на переробку рослин на силос. Клопотання позивача було задовольнено.

Далі, Листом від 13.09.2007р. №245 та Листом від 12.11.2007р. №323 позивач заявив вимогу про виплату страхового відшкодування.

Згідно з п.3.2. ст..3 договору мультиризикового страхування сільськогосподарських культур №01/07/07 від 16.07.2007р. наявність надзвичайних випадкових подій, наведених у п.3.1. визначається державними уповноваженими.

Факт настання страхового випадку з причин, обумовлених п.п.3.1. ст..3 договору мультиризикового страхування сільськогосподарських культур №01/07/07 від 16.07.2007р. підтверджено не оспореними та не спростованими відповідачем актами обстеження посівів, складеними комісією за участі начальника відділу врегулювання Закарпатської філії ЗАТ „УСК „Княжа”, Головного агронома ПП „Ласточка” а також Начальника відділу організації виробництва продукції рослинництва, маркетингу та агротехнічних послуг головного управління агропромислового розвитку облдержадміністрації, Начальника управління АПР Ужгородської райдержадміністрації, головного спеціаліста маркетингу продукції рослинництва управління агропромислового розвитку (АПР) Ужгородської райдержадміністрації та сільського голови.

У відповідності до п.п.6.4.1. договору страхування №01/07/07 стахувальник має право, при настанні страхового випадку, отримати страхове відшкодування в порядкував строк, передбачений договором.

При цьому, згідно із ст..8 договору страхування №01/07/07 Страховик вправі відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо:

- страхувальник не повідомив про настання події, яка може привести до настання страхового випадку;

- не представив необхідних документів чи не допустив представників на місце події, у зв’язку з чим не можна визначити можливі збитки;

- якщо позивач вчинив навмисні дії, направлені на настання страхового випадку, або не вжив заходів, направлених на запобігання настанню страхового випадку;

- повідомив про за відомо неправдиві відомості про об”єкт страхування або про факт настання страхового випадку;

- у встановлені терміни не розпочав збирання врожаю;

- порушив технологічну карту, агротехнічні умови вирощування культури або умови страхування;

- порушив техніку пожежної безпеки;

- допустив пошкодження культури.

Із матеріалів справи вбачається, що причиною відмови у виплаті страхового відшкодування відповідач у своєму листі від 15.11.2007р. №3705 означив факт вирощування кукурудзи позивачем із недотриманням технології вирощування культури, зокрема порушення строків сівби, норм висіву насіння та системи удобрення, що передбачено п.п.8.1.5. договору страхування, та повідомлення страхувальником неправдивих відомостей про об’єкт страхування, що передбачено п.п.8.1.3. договору страхування.

Однак факт порушення позивачем строків сівби застрахованої культури, норм її висіву та системи удобрення спростовується Листом Управління агропромислового розвитку Ужгородської райдержадміністрації №152 від 28.09.2007р., Листом Головного управління агропромислового розвитку Закарпатської обласної державної адміністрації №01-9від 05.09.07р. Листом Закарпатського інституту агропромислового виробництва української академії аграрних наук від 22.11.2007р. №306,свідоцтвами на гібридні насіння та сертифікатами на насіння України.

Також спростовується матеріалами справи твердження відповідача про повідомлення неправдивих відомостей про об’єкт страхування. Таке твердження відповідача ґрунтується на ч.3 п.6 Висновку доцента кафедри рослинництва та кормо виробництва Національного аграрного університету.

Однак даний висновок містить заключення про незадовільний стан посівів та можливі причини такого незадовільного стану, але не містить висновку про непридатність насіння. Тому лист доцента кафедри рослинництва та кормо виробництва Національного аграрного університету та пояснення відповідача що ґрунтуються на цьому листі не приймаються судом за преюдицію, а перевіряються на достовірність.

У п.2 свого висновку спеціаліст, як на можливий фактор незадовільного стану посівів, посилається на не підтвердження даних про посівні якості кукурудзи, що спростовується поданими позивачем свідоцтвами на гібридні насіння та сертифікатами на насіння України.

Окрім того, договором страхування не обумовлено обов”язок ПП „Ласточка” доводити страховій компанії придатність насіння.

Такий обов”язок, з огляду на суть заперечень у даній справі, покладено на страховика –відповідача у справі в силу ст..33 ГПК України.

І, оскільки доказів висіву позивачем неякісного насіння відповідачем не надано, його твердження слід визнати припущенням.

Інші висновки доцента кафедри рослинництва та кормо виробництва Національного аграрного університету спростовуються Висновком Закарпатського обласного центру з гідрометеорології №1271 від 04.09.2007р., за яким на підставі багаторічних даних цвітіння кукурудзи по Ужгородському району зроблено висновок про не, що неякісне утворення качанів сталися не внаслідок порушення строків сівби чи порядку удобрення грунту, а внаслідок несприятливих кліматичних умов.

І, оскільки висновки Закарпатського обласного центру з гідрометеорології ґрунтуються на фактичних даних про кліматичні умови у спірному періоді страхування, його дані сприймаються судом, як більш переконливими (ст..43 ГПК України).

Окрім того, слід зауважити, що у відповідності до п.7.10. договору страхування №01/07/07 від 16.07.2007р. страховик має право відстрочити термін прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування якщо є мотивовані сумніви в правомірності вимог на одержання страхового відшкодування.

За таких обставин, висновок доцента кафедри рослинництва та кормо виробництва Національного аграрного університету за формою та по суті не міг бути не підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, а лише підставою для відстрочення прийняття рішення з приводу виплати страхового відшкодування.

Тому, оскільки наявність обумовлених договором підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування відповідачем на доведено, вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст..239 ЦК України, правочин, вчинений представником створює, змінює, припиняє цивільні права та обов’язки особи, яку він представляє.

Згідно з п.7.9. договору страхування №01/07/07 від 16.07.2007р. виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, яким є ЗАТ „Українська страхова компанія ”Княжа” (фабула договору страхування №01/07/07 від 16.07.2007р.)

Керуючись ст.ст.34, 43, 49,82-85 ГПК України,

СУД ВИРІШИВ:

1.Первісний позов задоволити.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Княжа” (м.Київ, вул..Глибочицька, 44код 33276934) на користь приватного сільськогосподарського підприємства „Ласточка” (с.Деревці, 69 Ужгородського району, код 31081226) суму 954752,36 грн. страхового відшкодування, суму 9547,52 грн. витрат на держмито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ

2.У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Головуючий суддя О.С. Йосипчук

Суддя В.В.Мокану

Суддя В.П. Кривка