ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2008 р. Справа № 11/873/07

За позовом: Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Миколаївгаз”

(5403, м.Миколаїв, вул.Чигрина, 159)

до відповідача: Миколаївського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального)

загону Державної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби”

(54028, м.Миколаїв, вул.Гмирьова,4)

Суддя Василяка К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: Іноземцев Є.С. дов. №04/162 від 03.01.2008р.

від відповідача: Караман Ю.М. –заступник командира взводу МВГРЗ, Віштал Д.А. – дов. від 21.05.2007р.

Віштал Л.В. –дов. від 21.05.2007р.

Суть спору: позивач звернувся до суду з вимогою про визнання недійсним договору на постійне та обов’язкове аварійно-рятувальне обслуговування №4/2006-06-5 від 01.02.2006р. та стягнення 20000,0 грн. збитків.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на те, що відповідач є воєнізованим гірничорятувальним загоном, який входить до складу та підпорядкований Державній спеціальній (воєнізованій) аварійно-рятувальній службі МНС України. В свою чергу, Державна спеціальна (воєнізована) аварійно-рятувальна служба МНС України має свідоцтво про атестацію аварійно-рятувальної служби від 04.06.2004р. серія ЦМ №001, дія якого розповсюджується на усі структурні підрозділи цієї служби, в тому числі і на Миколаївський загін. Оскільки на момент укладання спірного договору позивачу було надано зазначене свідоцтво, то підстави для визнання договору недійсним відсутні.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд –

в с т а н о в и в:

01.02.2006р. між сторонами було укладено договір №4/2006-06-5на постійне та обов’язкове аварійно-рятувальне обслуговування об’єктів відповідача, який вступив в силу з 01.02.2006р. (п.6.1 договору).

Позивач просить визнати вказаний договір недійсним з наступних підстав.

Не атестовані аварійно-рятувальні служби та рятувальники до проведення аварійно-рятувальних робіт не допускаються.

Пункт 1.5 Порядку атестації аварійно-рятувальних служб та рятувальників, затверджений наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 19.06.2003р. №201 передбачає, що атестованим службам видаються свідоцтва про атестацію, в якому зазначаються певні коди надзвичайних ситуацій, а рятувальникам –книжка рятувальника.

Відповідно до наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 18.10.2005р. №272, Південний регіональний спеціальний (воєнізований) аварійно-рятувальний загін було реорганізовано шляхом виділення Миколаївського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону (надалі - Миколаївський ВГРЗ).

Згідно свідоцтва №709749 про державну реєстрацію, Миколаївський ВГРЗ зареєстрований 22.11.2005р., а свідоцтво про атестацію аварійно-рятувальної служби Серія КІД №003 було видане відповідачу лише 16.05.2006р.

Вказані обставини, на думку позивача свідчать про те, що на момент укладання договору №4/2006-06-5 від 01.02.2006р. відповідач не мав права надавати послуги, передбачені договором. Таке право виникло у нього лише з 16.05.2006р.

Відповідно до ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин вважається судом недійсним.

Крім того, позивач на підставі ст.216 ЦК України просить застосувати наслідки недійсності правочину у вигляді стягнення з відповідача 20000,0 грн. вартості робіт оплачених позивачем.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Підставою для визнання договору недійсним в порядку ст.230 ЦК України, є встановлення факту навмисного введення однією з сторін правочину в оману іншу сторону стосовно природи правочину, прав та обов’язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно занижують її цінність; заперечення або навмисне замовчування стороною правочину наявності обставин, які можуть перешкоджати здійсненню правочину.

Позивач вважає, що відсутність у відповідача, на момент укладання договору, свідоцтва про атестацію аварійно-рятувальної служби є обставиною, яка перешкоджала укладанню спірного правочину. Однак цей факт відповідач замовчував.

Відповідач проти такої позиції позивача заперечує, посилаючись на те, що під час укладання договору ним було надано свідоцтво про атестацію аварійно-рятувальної служби від 04.06.2004р. серія ЦМ №001, дія якого розповсюджується на усі структурні підрозділи цієї служби, в тому числі і на Миколаївський загін.

На думку позивача, свідоцтво про атестацію аварійно-рятувальної служби від 04.06.2004р. серія ЦМ №001, видане Державній спеціальній (воєнізованій) аварійно-рятувальній службі МНС України, не розповсюджує свою дію на Миколаївський воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін в період з 01.02.2006р. по 16.05.2006р.

З метою з’ясування вказаних питань судом було зобов’язано Міністерство України з надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи надати відповідні письмові пояснення.

На запит суду Головне управління державної спеціалізованої (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби МНС України надіслало лист №177/38-ГУ від 24.03.2008р., в якому зазначено, що дія свідоцтва про атестацію аварійно-рятувальної служби від 04.06.2004р. серія ЦМ №001, видане Державній спеціальній (воєнізованій) аварійно-рятувальній службі МНС України розповсюджується на всі структурні підрозділи вказаної служби, в тому числі і на Миколаївський ВГРЗ.

Згідно з наказом МНС України від 19.03.2003р. №201, рятувальники Миколаївського ВГРЗ і сам загін, як структурне формування, підлягають атестації у складі державної рятувальної служби, тобто у складі Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби МНС України.

Після проведеної у відповідності до наказу МНС від 18.10.2005р. №272 реорганізації Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби МНС України, штабом аварійно-рятувальної служби було прийняте рішення щодо проведення окремої атестації аварійно-рятувальних формувань відомчою атестаційною комісією за окремим графіком. Вказане рішення було оформлено наказом від 24.03.2006р. №45.

16.05.2006р. Миколаївський ВГРЗ підтвердив атестацію на право організації та проведення аварійно-рятувальних робіт та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій по 34 кодах Державного класифікатора ДК 019-2001 і отримав свідоцтво про атестацію аварійно-рятувальної служби серії КІД №003.

Таким чином, в період з 04.06.2004р. до 16.05.2006р. чинним для Миколаївського ВГРЗ було свідоцтво від 04.06.2004р. серія ЦМ №001, а з 16.05.2006р. по 16.05.2011р. діє свідоцтво від 16.05.2006р. серії КІД №003.

Матеріали справи свідчать про те, що на момент укладання спірного договору позивачу було представлено свідоцтво від 04.06.2004р. серії ЦМ №001. Вказаний факт не заперечується і самим позивачем.

Будь-яких інших обставин, які б могли бути підставою для визнання договору недійсним в порядку ст.230 ЦК України, позивачем не вказано і відповідних доказів їх наявності не представлено.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для визнання недійсним договору №4/2006-06-5 від 01.02.2006р., а відповідно і застосування наслідків його недійсності.

Враховуючи викладене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44,49, 82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги, або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя

29.03.2008р.