ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2008 р. Справа № АС-53/161-07

вх. № 6177/1-53

Судова колегія господарського суду Харківської області у складі:

Головуючий суддя

суддя

суддя

за участю секретаря судового засідання

представників сторін

позивача - Скребець О.М., Терещенко Ю.О.

відповідача - Онопрієнко Л.М.

по справі за позовом ТОВ "Ремікс - Агро", м. Х-в

до ДПІ у Київському районі м. Харкова

про визнання нечинними повідомлень

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ТОВ "Ремікс - Агро" звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати нечинними податкові повідомлення-рішення № /0 та № /0 від 05.04.2007 року ДПІ у Київському районі м. Харкова на підставі акту перевірки № 1056/23-5/32951639 від 22.03.2007 року, а також просить суд визнати за позивачем - ТОВ "Ремікс-Агро" право на податковий кредит з податку на додану вартість у сумі 544787,00 грн .

Представник позивача в судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача заперечує в повному обсязі з мотивів, викладених у письмових запереченнях на позов, та просить суд в задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, вислухавши пояснення уповноважених представників позивача та відповідача, дослідивши надані до матеріалів справи документи в їх сукупності, встановила наступне:

У період з 20 лютого 2007 року по 29 березня 2007 року головним державним податковим ревізором-інспектором відділу документальних перевірок суб'єктів господарської діяльності - юридичних осіб керування юридичних осіб ДПІ Київського району м. Харкова Больбот Г.О., державним податковим ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи керування оподатковування фізичних осіб Агєєвою Г.І., головний державним податковим ревізором-інспектором відділу організації роботи з моніторингу фінансових операцій Управління боротьби з відмиванням доходів отриманих злочинним шляхом Крайновим О.Б. була проведена планова документальна перевірка ТОВ «Ремікс-Агро» з питань дотримання підприємством податкового та валютного законодавств за період з 01.10.2005р. по 30.09.2006р.

За підсумками перевірки ДПІ у Київському райони м. Харкова був складений акт за №1056/23-5/32951639 від 22.03.2007р.

На підставі висновків акту перевірки керівником податкового органу були прийняті податкові повідомлення-рішення:

-          № /0 від 05 квітня 2007 року по податку на додану вартість на суму 537787грн. -основний платіж, 268794,00грн.- фінансова (штрафна) санкція, усього на суму 806381,00 грн.;

-          № /0 від 05 квітня 2007 року по податку на додану вартість на суму 7200грн. -завищене бюджетне відшкодування по податку, 3600,00грн.- фінансова (штрафна) санкція.

Так у рішенні № /0 від 05 квітня 2007 року, визначено що підприємством було отримано бюджетне відшкодування, на момент перевірки відшкодовано з бюджету держави 7200,00 грн.

Вказане не відповідає дійсності. З бюджету держави підприємство нічого не відшкодовувало й ніколи такого відшкодування не було, за весь період перевірки.

Згідно з вимогами ст. 7.7.3 Закону України «Про податок на додану вартість» рішення про бюджетне відшкодування платник податку зазначає у декларації. Таке рішення про відшкоджуваення з бюджету платку платник - ТОВ «Ремікс-Агро» не визначало.

На адресу підприємства позивача були спрямовані тільки копії направлень на перевірку за № 320 від 20.02.2007р. зазначений період перевірки з 20.02. по 02.03.2007р. та за № 414 від 03.03.2007р. зазначений період перевірки з 03.03. по 15.03.2007р. (продовження перевірки).

Так, напрявлення № 414 суперечить вимогам ст. 11-1 Закону України, згідно вимог яких можливе продовження строків планової виїзної перевірки на строк не більше 10 днів, а строк перевірки був продовжений на 12 днів.

По-друге, у порушення п.п. 2.1.4 п.2.1 ст. 2 «Порядку оформлення результатів не виїзних документальних, виїзних планових і непланових перевірок за питаннями дотримання податкового, валютного та іншого законодавства» затвердженого Наказом ДПА України від 10.08.2005р. №327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005р. за № 925/11205 на адресу ТОВ «Ремікс-агро» не було направлено копію наказу по ДПІ у Київському районі м. Харкова, про проведення перевірки, і копію наказу по ДПІ про продовження строків перевірки.

Крім того, у самому акті перевірки посилання на наказ по ДПІ про продовження строків перевірки відсутній, зазначений тільки номер наказу № 180 від 01.03.2007р. на підставі якого працівники приступилися до перевірки.

Працівниками ДПІ в порушення п. 4.2 ст. 4 «Порядку оформлення результатів не виїзних документальних, виїзних планових і непланових перевірок з питання дотримання податкового, валютного й іншого законодавства» не був підписаний та наданий підприємству акт документальної перевірки в термін п'ятиденного строку після закінчення перевірки.

Тобто, акт перевірки повинен був бути підписаний і складений 20.03.2007р., але фактично він був підписаний, складений і вручений підприємству 29 березня 2007 року, тобто через 14 днів після закінчення строків перевірки зазначених у напрямку.

Із зазначеного слід зробити висновок про те, що фактично перевірка й складання акту до неї займали не той строк, що був визначений у направленнях на перевірку з 20.02 по 15.03.2007р., а інший строк з 20.02.2007р. по 29.03.2007р.

Згідно висновків акту перевірки від 22 березня 2007 року встановлені наступні порушення податкового законодавства:

у порушення п.п. 7.2.3., п. 7.2, п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» донарахований податок на додану вартість за період з 01.01.05р. по 01.09.06р. на загальну суму 537587,00 грн.

У висновках акту перевірки зроблені посилання на норми Закону, які не мають ніякого відношення до заниження підприємством податків.

У редакції Закону України «Про податок на додану вартість» (за станом на 2005 рік) з доповненнями й змінами, що існують на момент складання акту перевірки) п. 7.4. має наступну редакцію "п.п. 7.4.1 Податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку по ставці, встановленій пунктом 6.1 ст. 6 і статтею 8-1 Закону, у плині такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їхньому імпорті) і послуг з метою їхнього подальшого використання в оподатковуваних операціях при здійсненні господарської діяльності платника податку та придбання (при будівництві, спорудженні) основних фондів (основних коштів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів і незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їхньому імпорті, з метою подальшого використання у виробництві й/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій при здійсненні господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи минулого такі товари (послуги) і основні фонди початі у використанні в оподатковуваних операціях при здійсненні господарської діяльності платника податків у плині звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Якщо надалі такі товари (послуги) починають використовуватися в операціях, які не є об'єктом оподатковування у відповідності зі статтею 3 даного Закону або звільнені від оподатковування у відповідності зі ст. 5 даного Закону, або основні фонди переведені до складу невиробничих фондів, то з метою оподатковування дані товари (послуги), основні фонди вважаються проданими за їхніми звичайними цінами в податковому періоді, на якому доводиться початок такого використання або переведення, але не нижче ціни їхнього придбання (виготовлення, будівництва, спорудження).

п.п. 7.2.3. Податкова накладна складається в момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох екземплярах. Оригінал податкової накладної надається покупцеві, копія залишається в продавця товарів (робіт, послуг).

Для операцій, які обкладаються податками й звільнені від оподатковування, складаються окремі податкові накладні.

Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У випадку якщо частка товару (робіт, послуг) не містить віділенної вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів відзначається в додатку до податкової накладної в порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, і враховується у визначенні загальних податкових зобов'язань.

Платники податків повинні зберігати податкові накладні протягом строку, передбаченого законодавством для зобов'язань зі сплати податків.

Тобто фактично працівниками ДПІ визнані не дійсними документи по взаємним відносинам між ТОВ «Ремікс-Агро» та ПП «Інтеграл», на підставі даного висновку працівники ДПІ зменшили суму податкового кредиту фірми «Ремікс-Агро» не з огляду на договори, податкові накладні, видаткові накладні й розрахункові документи - квитанції до прибутково-касових ордерів, що свідчать про оплату продукції отриманої від ПП «Інтеграл».

Зазначені договори були укладені в письмовій формі й повністю відповідають вимогам чинного законодавства, а саме Господарському й Цивільному Кодексам України.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст.207, ч. 1 ст. 208, ст. 218, ч. 3 ст. 639, ЦК України, договору були укладені у письмовій формі й підписані сторонами за договором, згідно ст. 179 ГК України.

Зазначені договори укладені відповідно до вимог ст. 180 Господарського Кодексу України та ст.ст. 626-632, ст. 638, ст. 639 Цивільного кодексу України, тобто між сторонами погоджені всі істотні умови, і досягнута домовленість щодо їхнього виконання.

А саме, згідно ч. 2 ст. 180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами в передбачених законом порядку й формі досягнуто згоди щодо всіх його істотних умов.

Послуги й товари, зазначені ПП «Інтеграл» у податкових накладних були повністю поставлені на адресу фірми «Ремікс-Агро», що у свою чергу зазначені товари (послуги) були повністю оплачені відповідно до квитанцій до прибутково-касових ордерів.

Податкові накладні, виписані ПП «Інтеграл» повністю відповідають вимогам п.п. 7.2.1 п.7.2 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість" та „Порядку заповнення податкової накладної" затвердженого наказом ДПА України від 30 травня 1997 року №165, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 червня 1997р. за № 233/2037.

Відповідно до інформаційного листа Вищого Господарського Суду України № 01-8/157 від 14.02.2002 р. «Про деякі питання практики застосування Закону України "Про податок на додану вартість» і відповідно до підпункту 7.2.3 пункти 7.2 статті 7 цього Закону, «податкова накладна складається в момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох екземплярах, є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.»

Підпунктом 7.2.1 пункту 7.2 цієї статті визначено, що податкова накладна повинна містити, зокрема, порядковий номер і місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість. Відсутність цих реквізитів позбавляє покупця права на включення в податковий кредит видатків зі сплати податку на додану вартість на підставі такої накладної, оскільки вона не відповідає вимогам Закону.

Тобто, покупець товарів (послуг) - ТОВ «Ремікс-Агро» на підставі п. 1.7 статті 1, п.п. 7.4.5 пункту 7.4 статті 7, п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" одержавши від ПП «Інтеграл» товари (роботи, послуги), і сплативши на його користь кошти, одержавши від нього податкові накладні, отримав право на податковий кредит з сум сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість.

В акті перевірки відомостей, про скасування державної реєстрації ПП «Інтеграл», про скасування свідоцтва платника податку на додану вартість, визнання договорів між ТОВ «Ремікс-Агро» і ПП «Інтеграл» недійсними, а також визнання всіх податкових накладних по зазначеним взаєминам недійсними, і інших даних, що дають підстави вважати те, що ТОВ «Ремікс-Агро» необгрунтовано включена сума в податковий кредит, відсутні.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов'язані діяти тільки лише на підставі, у межах повноважень і в спосіб, що передбачені Конституцією й законами України, що передбачено Наказом ДПА України №327 і ст.ст. 11-1, 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

У компетенцію податкових органів не входить визнання угод, документів недійсними.

Викладене вище свідчить про безпідставність зазначеного висновку зробленого працівниками податкового органа в частині того, що ними дана правова оцінка угодам (договорам, накладнмм, документам) і фактично своїми висновками вони визнали недійсними дані угоди без судового розгляду справи.

У цьому випадку ТОВ «Ремікс-Агро» правомірно включена до складу податкового кредиту сума 544 787 грн. 00 коп. по взаєминам із ПП «Інтеграл» на підставі наступних вимог Закону:

На підставі п.п.7.5.1 п.7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення права платника податків на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

-або дата списання коштів з банківського рахунку платника податків в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - у випадку розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

-або дата одержання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податків товарів (робіт, послуг).

Таким чином, посилання в акті перевірки фірми « Сколіти-Агро» на порушення підпункту 7.4.1 п. 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» є необгрунтованим, тому що в ньому взагалі не ведеться річ про нарахування або сплату в бюджет держави податку на додану вартість, а про заниження даного податку.

Тобто, висновки акту перевірки в зазначеній частині неконкретні, необгрунтовані та не можуть бути підставою, для винесення податкового повідомлення-рішення.

Щодо посилання працівників ДПІ на вимоги п.п.7.2.3. п.7.2. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Дані вимоги застосовані до дій ПП «Інтеграл» тому що саме зазначене підприємство є продавцем товарів (робіт, послуг) і зобов'язано виписати податкові накладні у двох екземплярах у момент виникнення податкових зобов'язань.

У даному випадку, підприємством ПП «Інтеграл» були виписані податкові накладні, один з екземплярів яких був переданий на адресу покупця ТОВ «Ремікс-Агро» і наданий до перевірки.

Відносно того, що ПП «Інтеграл» не подає до ДПІ по місцю своєї реєстрації фінансову звітність, то ТОВ «Ремікс-Агро» угод (договорів) щодо того, що фірма буде здійснювати всі розрахунки з бюджетом у тому числі по ПДВ за фірму «Інтеграл» не укладало, тому на фірму «Ремікс-Агро» не може бути покладена відповідальність щодо сплати або не сплати податків іншим платником.

Відповідальність за дотримання законодавства та своєчасність визначення сум податку, а також за повноту й своєчасність його внесення до бюджету згідно п. 10.1 і п.10.2 ст. 10 Закону України „Про податок на додану вартість'' несе платник податків, у данному випадку це ПП «Інтеграл».

Такий обов'язок не може бути покладено на іншого платника податків, а саме на ТОВ «Ремікс-Агро», хоча вона й мала відповідні господарські взаємні відносини з платником податків, що можливо допустив порушення, але в цьму випадку є покупцем, а не продавцем товарів (робіт, послуг).

Враховуючи викладене, судова колегія вважає позовні вимоги позивача, щодо визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова № /0 від 05.04.2007 року та № /0 від 05.04.2007 року, обгрунтованими, підтвердженими наданими до матеріалів справи документами та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог позивача в частині визнання наявності права у ТОВ "Ремікс-Агро" на податковий кредит з податку на додану вартість в сумі 544787,00 грн. по взаємовідносинам з ПП "Інтеграл" в супереч висновкам акту перевірки ДПІ Київського району у м. Харкові № 1056/23-5/32951639 від 22.03.2007 року, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню у зв’язку з наступним.

Згідно зі ст. 17 КАС України, до компетенції адміністративного суду не відноситься вирішення питання про визнання права.

Коли податковий орган в установлений законом строк не надає відповідний висновок органу державного казначейства, платник податку вправі скористатися своїм правом на судове оскарження шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів з державного бюджету. Такий спосіб захисту слід застосовувати у разі відмови платнику податку у бюджетному відшкодуванні.

За таких обставин, провадження у справі в частині позовних вимог про визнання наявності права у ТОВ "Ремікс-Агро" на податковий кредит з податку на додану вартість в сумі 544787,00 грн. по взаємовідносинам з ПП "Інтеграл" всупереч висновкам акту перевірки ДПІ Київського району у м. Харкові № 1056/23-5/32951639 від 22.03.2007 року підлягає закриттю на підставі ст. 157 п.1 ч.1 КАС України.

Відповідно до ст. 94 КАС України судовий збір підлягає відшкодуванню з державного бюджету в сумі 3,40 грн.

Керуючись ст. 17, 94, п.1 ч.1 ст. 157, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України , колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Київському району м. Харкова №000522302/0 від 05.04.2007 року та №000532302/0 від 05.04.2007 року.

В частині визнання у ТОВ "Ремікс-Агро" права на податковий кредит з податку на додану вартість у сумі 544787,00 грн провадження у справі закрити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ "Ремікс-Агро" (61024, м. Харків, вул. Студентська,20, код 3295169, р/р 1087 в АБ "Факторіал-Банк", МФО 351715) судовий збір 3,40 грн.

Після набрання постановою законної сили за заявою стягувача видати виконавчий лист.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлено та підписано судом 01.04.2008 року о 16:30.

Головуючий суддя

суддя

суддя