ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

26.05.2008

Справа №2-16/2611-2008А

за адміністративним позовом - Закритого акціонерного товариства «Торговий дім «Сільгоспдеталь» (95047, м. Сімферополь, вул.. Вузлова, 8/5)

до відповідачів - 1). Державної податкової інспекції в м. Сімферополі (95000, м. Сімферополь, вул.. Мате Залки, 1/9)

2). Головного управління державного казначейства країни в АРК (95015, м. Сімферополь, вул.. Севастопольська, 19)

За участю прокуратури АРК (95015, м. Сімферополь, вул.. Севастопольська, 21)

Про спонукання до виконання певних дій

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання Хлебнікова Н.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Барилко О. Ф. ., довіреність № ТД-224 від 14.02.08, представник;

Від відповідачів – 1). Щербіна Д.С. головний державний податковий інспектор, дов. № 45/10.0 від 25.05.2007 року.

2). Пермінова Ю.О. головний спеціаліст, дов. № 23-11.0/06-24 від 04.01.2008 року

Від прокуратури – не з’явився

Суть спору – Позивач Закрите акціонерне товариство «Торговий дім «Сільгоспдеталь» звернувся до господарського суду АРК з позовною заявою до відповідачів ДПІ в м. Сімферополі та Головного управління державного казначейства України в АРК в якій прохає суд визнати бездіяльність ДПІ в м. Сімферополі щодо неподання до органів державного казначейства висновків із зазначенням сум, що підлягають бюджетному відшкодуванню на підставі поданих ЗАТ ТД «Сільгоспдеталь» податкових декларацій з податку на додану вартість за звітні періоди : вересень, жовтень 2007 року протиправною, також позивач прохає стягнути з Державного бюджету України на користь Закритого акціонерного товариства «Торговий дім «Сільгоспдеталь» суму бюджетної заборгованості з відшкодування надмірно сплаченого податку на додану вартість згідно податкових декларацій за звітні періоди : вересень, жовтень 2007 року в розмірі 65382,00 грн. (41022,00 грн. та 24 360,0 відповідно).

Позовні вимоги мотивовані тим, що бездіяльністю ДПІ в м. Сімферополі було порушено передбачене Законом України «Про податок на додану вартість» право ЗАТ ТД «Сільгоспдеталь» як платника податку на отримання з Державного бюджету України від надмірно сплаченого податку на додану вартість згідно до податкових декларацій за звітні періоди.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, вважає його необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, також відповідач вказує, що у ході проведення документальних перевірок були направлені запити на проведення зустрічних перевірок основних постачальників, та оскільки відповіді на запити до ДПІ у м. Сімферополі не надійшли як ні дату складання актів та ні на дату надання суду заперечення, то суми ПДВ не підлягають відшкодування, на думку відповідача по мірі надходження матеріалів зустрічних перевірок буде зроблено остаточний висновок про підтвердження сум ПДВ які підлягають відшкодуванню.

Відповідач Головне управління державного казначейства країни в АРК заперечення на позовну заяву не надав.

Після вияснення усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почалися в судовому засіданні, що відбулося 26.05.2008 року.

Після закінчення дебатів сторін, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, а також заслухавши представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Державною податковою інспекцією в м. Сімферополі були проведені документальні виїзні позапланові перевірки ЗАТ ТД «Сільгоспдеталь» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за вересень та жовтень 2007 року.

За наслідками вказаних перевірок була складена довідка № 1087/23-4/32401898 від 19.12.2007 року ( за період вересень 2007 року) та акт № 171/23-4/32401898 від 15.01.2008 року ( за період жовтень 2007 року).

Довідка від 19.12.2007 року за № 1087/23-4/32401898 стала підставою для прийняття відповідачем висновку ( ст.. справи 44) згідно до якого : сума бюджетного відшкодування за вересень 2007 року складає 41022 грн.( п. 2 висновку) , за результатами перевірки підтверджена сума бюджетного відшкодування у сумі 0 грн., суму 41022 грн. неможливо підтвердити у зв’язку з неотриманням матеріалів зустрічних перевірок по основним постачальникам. По мірі надходження матеріалів зустрічних перевірок буде зроблено остаточний висновок про підтвердження даної суми. ( п. 3 висновку, ст.. 44 справи).

Акт від 15.01.2008 року за № 171/23-4/32401898 став підставою для прийняття відповідачем аналогічного висновку який стосується неможливості підтвердження суми бюджетного відшкодування за жовтень 2007 року у розмірі 24 360 грн. ( ст.. справи 63).

На думку відповідача у ході проведення документальних перевірок були направлені запити на проведення зустрічних перевірок основних постачальників.

Запити спрямовані для підтвердження правильності відображення податкового зобов’язання з ПДВ у постачальників, що відвантажили товар на адресу позивача.

Оскільки відповіді на запити до ДПІ у м. Сімферополі не надійшли як ні дату складання актів та ні на дату надання суду заперечення ( ст.. справи 85), то суми ПДВ не підлягають відшкодування.

Але на думку відповідача по мірі надходження матеріалів зустрічних перевірок буде зроблено остаточний висновок про підтвердження сум ПДВ які підлягають відшкодуванню.

При цьому відповідач посилається на накази Державної податкової адміністрації України від 18.08.2005 року за № 350 «Про затвердження методичних рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України про організації та нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість», та від 24.04.2003 року за № 196 «Про здійснення ефективного контролю за правомірністю відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість юридичним особам».

Позивач не погоджується з висновками відповідача щодо висновків зроблених в довідці від 19.12.2007 року та в акті перевірки від 15.01.2008 року , що обов’язковою підставою для підтвердження суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість є сплата цих сум до Державного бюджету України контрагентами ( необхідність проведення зустрічних перевірок), вважає це помилковим, оскільки згідно до п. 7.5. ст.. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», якій визначає дату виникнення прав платника податку на податковий кредит) не встановлює кореляції між моментом виникнення права на податковий кредит та моментом оплати в бюджет податку на додану вартість.

Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Виходячи із припису пункту 1.8 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість», бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою податку у випадках визначених Законом.

Таким чином, для підтвердження сум бюджетного відшкодування суттєве значення має лише факт надмірної сплати сум податку позивачем , а не внесення цього податку до державного бюджету контрагентом останнього.

Як вбачається з довідки від 19.12.2007 року та акту від 15.01.2008 року факт надмірної сплати відповідачем не заперечується ( п. 2 висновків перевірок, ст.. справи 11,63).

Згідно до приписів п 7.5. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» визначається дата виникнення прав платника на податковий кредит і вказані приписи Закону не встановлюють співвідношення між моментом виникнення права на податковий кредит та моментом оплати в бюджет податку на додану вартість.

Відповідно до п.п. 7.7.5 та п.п. 7.7.6 пункту ст.. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно до довідки від 19.12.2007 року за № 1087/23-4/32401898 декларація по ПДВ за вересень подана відповідачем 22.10.2007 року за вх. № 38/47/197825, а декларація по ПДВ за жовтень 2007 року подана 15.11.2007 року за вх. № 471/47/227496 , що відображено в акті перевірки від 15.01.2008 року.

Таким чином з дати отримання відповідачем податкових декларацій по ПДВ документальні перевірки проведені в порушення строків передбачених Законом.

Більш того , висновки із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету до органів державного казначейства відповідачем не були подані взагалі.

Згідно до п.п. 1,10 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається із змісту висновків довідки і акту перевірки , та заперечення відповідача немає посилань на приписи жодного нормативно – правового акту, зокрема ЗУ «Про податок на додану вартість».

Посилання відповідача на накази Державної податкової адміністрації України є необґрунтованими, так як зазначені накази не зареєстровані в Міністерстві юстиції України, а також те, що не проведення зустрічних перевірок контрагентів позивача не змінює порядок відшкодування податку на додану вартість встановленого Законом України « Про податок на додану вартість».

Приписами Закону України «Про податок на додану вартість» не ставиться відшкодування податку на додану вартість в залежності від проведення податковими органами перевірок, а призначення податковими органами перевірки платника податку не може продовжити визначений законом термін відшкодування з Державного бюджету України ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи позивач виконав усі передбачені законом умови щодо отримання відшкодування згідно розрахунку суми бюджетного відшкодування за вересень 2007 року та жовтень 2007 року ( ст.. справи 14,22), має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту і позбавлення позивача права на відшкодування ПДВ у загальному розмірі 65 382 грн. за звітній період вересень у сумі 41022 грн. та жовтень 2007 року у сумі 24360 грн. у разі відсутності чи неотриманням матеріалів зустрічних перевірок та основними постачальниками ( контрагентами) є протиправною бездіяльністю відповідача.

За таких обставин загальна сума яку правильно та правомірно заявлено позивачем до бюджетного відшкодування , у зв’язку з порушенням відповідачем строків її відшкодування на користь позивача є бюджетною заборгованістю та підлягає примусовому стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина перша статті 9 КАС України встановлює, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України від 04.12.1990 р. № 509-XII «Про державну податкову службу в Україні» встановлено, що органи державної податкової служби України у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами органів державної влади, а також рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань оподаткування, виданими у межах їх повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Бюджетного кодексу України Державне казначейство України веде бухгалтерський облік всіх надходжень, що належать Державному бюджету України, та за поданням органів стягнення здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету.

Таким чином, позовні вимоги позивача засновані на Законі, підтверджуються матеріалами справами і підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 657 грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частина постанови оголошені в судовому засіданні – 26.05.2008р.

Постанова складена в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України –02.06.2008 року

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.ч. 1-3 ст. 160, 162, 167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити

2.          Визнати бездіяльність ДПІ в м. Сімферополі щодо неподання до органів державного казначейства висновків із зазначенням сум, що підлягають бюджетному відшкодуванню на підставі поданих ЗАТ ТД «Сільгоспдеталь» податкових декларацій з податку на додану вартість за звітні періоди : вересень, жовтень 2007 року протиправною

3.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Закритого акціонерного товариства «Торговий дім «Сільгоспдеталь» (95047, м. Сімферополь, вул.. Вузлова, 8/5, п/р 4279 в КЦВ Промінвестбанку України МФО 324430, ) суму бюджетної заборгованості з відшкодування надмірно сплаченого податку на додану вартість згідно податкових декларацій за звітні періоди : вересень, жовтень 2007 року в розмірі 65382,00 грн. (41022,00 грн. та 24 360,0 відповідно).

4.          Стягнути з Державного бюджету України (рахунок № 0002 в банку платника : Головне Управління державного казначейства в АР Крим, Держбюджет, м. Сімферополь, МФО 824026, ЕДРПОУ 34740405) на користь Закритого акціонерного товариства «Торговий дім «Сільгоспдеталь» (95047, м. Сімферополь, вул.. Вузлова, 8/5, п/р 4279 в КЦВ Промінвестбанку України МФО 324430, ) витрати по сплаті державного мита в сумі 657 грн.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.