ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2008 Справа № 39/464-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді : Куліш Р.Ф. (доповідача),

суддів: Герасименко І.М., Ясир Л.О.,

при секретарі: Геворгян Е.М.,

за участю представників:

військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону –Заєць С.І., заступник військового прокурора, посвідчення № 273 від 26.12.2005 р.;

позивача –Шеремет О.В., провідний спеціаліст відділу правового забезпечення правового департаменту МОУ, довіреність № 220/1/д від 11.01.2008 р.,

відповідача –Вдовіна Л.М., представник, довіреність без № від 11.05.2007 р.;

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства оборони України, м. Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2007р. у справі № 39/464-07

за позовом Міністерства оборони України (пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168)

до товариства з обмеженою відповідальністю “Лайн-М” (вул. Ізумська, 19, м. Дніпропетровськ, 49015)

про визнання недійсним договору про спільне будівництво

ВСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України, м. Київ звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Лайн-М”, м. Дніпропетровськ (далі- ТОВ “Лайн-М”) про визнання недійсним договору від 26.05.2006 року № 26/05-06 про спільне будівництво (реконструкцію) об’єктів житлово-цивільного призначення, створення інженерної інфраструктури для їх будівництва (реконструкції) відповідно до розробленого і затвердженого у встановленому порядку проекту шляхом пайової участі сторін, укладеного між позивачем та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані укладенням спірного договору з порушенням вимог чинного законодавства, тобто спірний договір з боку Міністерства оборони України укладено представником з перевищенням наданих йому повноважень.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2007р. у справі № 39/464-07 колегією суддів у складі головуючого Ліпинського О.В., суддів Дубініна І.Ю. та Чередко А.Є. у позові Міністерству оборони України відмовлено повністю у зв’язку з тим, що фактичним прийняттям договору до виконання позивач схвалив спірний договір, тому він є дійсним та таким, що змінює і припиняє цивільні права та обов’язки з моменту вчинення цього правочину.

Не погодившись з рішенням господарського суду, до Дніпропетровського

апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Міністерство оборони України, просить рішення суду скасувати, бо вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування скаржник посилається на наступне.

Спірний договір був укладений від імені Міністерства оборони України, м. Київ директором філії Центрального спеціалізованого будівельного управління (госпрозрахункового) Міністерства оборони України “Укроборонбуд” Мельником В.Л. на підставі довіреності від 09.03.2006 р. Згідно з цією довіреністю Міністерство оборони України в особі Міністра оборони України Грищенка А.С. уповноважило директора філії Мельника В.Л. укладати від імені Міністерства оборони України: на підставі рішення тендерного комітету Міністерства оборони України за бюджетні кошти правочини (договори, контракти) про пайову участь у будівництві житла, на виготовлення проектно-кошторисної документації, підряду на капітальне будівництво, купівлі-продажу житла (квартир); на підставі рішення Міністра оборони України та за погодженням директора Департаменту будівництва Міністерства оборони України за кошти суб’єктів господарювання правочини (договори, контракти) спільної діяльності, про пайову участь у будівництві житла, на виготовлення проектно-кошторисної документації, підряду на капітальне будівництво, врегулювання відносин, заміни сторони, купівлі-продажу житла (квартир). Але в матеріалах справи відсутні будь-які докази прийняття тендерним комітетом Міністерства оборони України рішення на укладення спірного договору, так само як відсутні докази надання згоди Міністром оборони України на його укладання, а також погодження договору з директором департаменту будівництва Міністерства оборони України. Скаржник вважає, що місцевим судом не було надано належної правової оцінки тій обставині, що при укладенні договору від 26.05.2006 р. № 26/05-06 Мельник В.Л. перевищив свої повноваження та вийшов за межі наданої йому цивільної дієздатності.

Крім того, скаржник зазначає, що суд першої інстанції безпідставно виносить рішення про відмову в задоволенні позову, ґрунтуючись лише на одному припущенні, що представник Міністерства оборони України дійсно перевищив свої повноваження під час укладення договору, але в подальшому Міністерство оборони України нібито прийняло спірний правочин до виконання. На думку скаржника, в якості наступного схвалення Міністерством оборони України спірного договору до матеріалів справи мали бути додані документи, зокрема, довіреності саме від імені Міністерства оборони України, як особи, яку представляв Мельник В.Л., але такі документи у справі відсутні. Між тим, судом в якості доказів по справі приймаються довіреності філії Центрального спеціалізованого будівельного управління (госпрозрахункового) Міністерства оборони України “Укроборонбуд” та Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України. Але ж, ані Центральне спеціалізоване будівельне управління , ані його філія не є стороною спірного договору, а нормативно-правові акти, які регулюють їх діяльність, не надають їм повноважень на вчинення будь-яких правочинів від імені Міністерства оборони України.

До Дніпропетровського апеляційного господарського суду від військового прокурора Дніпропетровського гарнізону 04.02.2008 р. надійшла заява № 311вих. про вступ у дану справу з метою захисту інтересів держави на підставі ст. 36-1 Закону

України “Про прокуратуру”.

Ухвалою від 04.02.2008 р. № 39/464-07 військову прокуратуру Дніпропетровського гарнізону визнано учасником провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

26.05.2006 року між Міністерством оборони України (надалі –Сторона-1) від імені якого діяв директор філії Центрального спеціалізованого будівельного управління (госпрозрахункового) Міністерства оборони України “Укроборонбуд” Мельник В.Л. та ТОВ „Лайн-М” (надалі –Сторона-2) було укладено договір № 26/05-06 на спільне будівництво (реконструкцію) об’єктів житлово-цивільного призначення, створення інженерної інфраструктури для їх будівництва (реконструкції) відповідно до розробленого і затвердженого у встановленому порядку проекту шляхом пайової участі сторін.

Відповідно до п. 2.1 договору, його предметом було визначено проектування та будівництво (реконструкція) об’єктів житлово-цивільного призначення з вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-побутового, торгівельного та адміністративного призначення, підземним паркінгом та інженерними мережами на будівельному майданчику, що знаходиться на території Жовтневого районного військового комісаріату м. Дніпропетровська Міністерства оборони України за адресою: м. Дніпропетровськ, площа Жовтнева, буд. 11.

Як вбачається зі спірного договору, від імені Міністерства оборони України діяв директор філії Центрального спеціалізованого будівельного управління (госпрозрахункового) Міністерства оборони України “Укроборонбуд” Мельник В.Л. на підставі довіреності Міністерства оборони України в особі Міністра оборони України Грищенка А.С. від 9 березня 2006 р., зареєстрованої в реєстрі за номером 610, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М.

Згідно з пунктами 4-6 цієї довіреності директора філії Центрального спеціалізованого будівельного управління (госпрозрахункового) Міністерства оборони України “Укроборонбуд” Мельника В’ячеслава Леонідовича уповноважено укладати від імені Міністерства оборони України, на підставі рішення тендерного комітету Міністерства оборони України за бюджетні кошти правочини (договори, контракти) про пайову участь у будівництві житла, на виготовлення проектно-кошторисної документації, підряду на капітальне будівництво купівлі-продажу житла (квартир); укладати від імені Міністерства оборони України, на підставі рішення міністра оборони України та за погодженням директора Департаменту будівництва Міністерства оборони України за кошти суб’єктів господарювання правочини (договори, контракти) спільної діяльності, про пайову участь у будівництві житла, на виготовлення проектно-кошторисної документації, підряду на капітальне будівництво, врегулювання відносин, заміни сторони, купівлі-продажу житла (квартир).

Суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що за спірним договором, діяльність сторін щодо досягнення мети договору поділена на два етапи.

Так, на першому етапі передбачено отримання у встановленому порядку документів (у т.ч. землевпорядних), необхідних для проектування та проведення робіт з будівництва та реконструкції і замовлення необхідних даних для здійснення проектів будівництва об’єктів житлово-цивільного призначення і створення інженерної інфраструктури для їх будівництва.

На другому етапі - здійснення функції з будівництва об’єктів, відповідно до розробленого і затвердженого у встановленому порядку проекту, здійснення (забезпечення здійснення) забудови (реконструкції), Міністерство оборони України 20% площі об’єкту, ТОВ „Лайн-М” 80% площі об’єкту.

Таким чином, умови спірного договору для досягнення його мети передбачають здійснення фінансування як із боку Міністерства оборони України, тобто за рахунок бюджетних коштів, так і з боку ТОВ „Лайн-М”, тобто за рахунок коштів суб’єктів господарювання.

Відповіідно до ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

В матеріалах справи наявні докази, що свідчать про прийняття спірного договору до виконання, зокрема, до справи додано довіреність філії Центрального спеціалізованого будівельного управління (госпрозрахункового) Міністерства оборони „Укроборонбуд” від 22.05.2006 року та довіреність Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України від 29.05.2006 року на право подачі документів, запитів, підписання, одержання документів, відомостей, довідок у відповідних уповноважених органах і організаціях, у тому числі МБТІ м. Дніпропетровська, Дніпропетровській міській раді, її виконавчому комітеті з усіх питань оформлення та отримання правоустановчих документів на об’єкти нерухомого майна, військових містечок Збройних Сил України, зазначених у листі заступника Міністра оборони України № 220/99 від 12.01.2006 р., відповідно до якого з метою реалізації Програми будівництва житла для військовослужбовців Збройних Сил України Міністром оборони України від 24.11.2005 р. № 13965/з прийнято рішення щодо передачі території військових містечок Центральному спеціалізованому будівельному управлінню Міністерства оборони України, у тому числі нерухомого майна, розташованого на території Жовтневого районного військового комісаріату м. Дніпропетровська Міноборони України за адресою: пл. Жовтнева, буд. 11, тобто об’єкт спірного договору.

Пунктом 3.5 договору від 26.05.2006 р. № 26/05-06 передбачено, що на першому етапі для досягнення мети договору і розмежування повноважень між Сторонами, Сторона-1 передає, а Сторона-2 приймає виконання всіх функцій Сторони-1, для чого Стороною-1 видається окрема письмова довіреність на представника, визначеного Стороною-2.

На першому етапі для досягнення мети договору Сторона-2 забезпечує фінансування:

- розробки проектно-кошторисної документації на будівництво об»єкту;

- будівництва мереж інженерної інфраструктури об»єкту;

- здійснення технічного нагляду за будівництвом, відповідності обсягів, вартості та якості виконання робіт проектам та кошторисним розрахункам, будівельним нормам та правилам на проведення приймання цих робіт.

На виконання умов п.3.5 договору відповідачем виготовлені правовстановлюючі документи на цей об’єкт, розроблений проект на будівництво об’єкту житлово-цивільного призначення на території військового містечка, лист на

оформлення користування земельною ділянкою військового містечка для подальшого будівництва об’єктів житлово-цивільного призначення з вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-побутового, торговельного та адміністративного призначення, підземним паркінгом, інженерними мережами та інші.

Крім того, посилання на відсутність в матеріалах справи рішення тендерного комітету є безпідставним, оскільки чинним законодавством не передбачено знаходження його у особи, яка перемогла у тендері.

З урахуванням викладеного, доводи заявника скарги не можуть бути прийняті до уваги.

За згодою представників сторін, присутніх у судовому засіданні, було оголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст. 85, 99, 105 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

- апеляційну скаргу Міністерства оборони України, м. Київ залишити без задоволення;

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2007р. у справі № 39/464-07 залишити без змін.

Головуючий суддя Р.Ф.Куліш

Суддя Л.О.Ясир

Суддя І.М.Герасименко

З оригіналом згідно.

Помічник першого заступника голови суду Л.В.Черниш