ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

07.04.08 р. Справа № 44/335

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Семенюшко Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за скаргою комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради „Маріупольтепломережа” (представник Богінська Т.М., довіреність 31/01 від 05.02.08 року) на дії підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Донецькій області (головний державний виконавець Буханцов О.В., довіреність 282 від 18.04.07 року), про визнання незаконними дій державного виконавця та скасування постанови державного виконавця від 21.03.08 року про накладення арешту на грошові кошти комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради „Маріупольтепломережа” в Центральному відділенні ЗАТ „Донгорбанк” міста Маріуполя, за участю стягувачів управління міського майна Маріупольської міської ради (представник Степанчук О.В., довіреність від 04.04.08 року), дочірньої компанії „Газ України” національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (представник Гуйдик К.О., довіреність 215/10 від 29.12.07 року) та прокурора Приморського району міста Маріуполя (представник до судового засідання не з’явився),

ВСТАНОВИВ:

Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради „Маріупольтепломережа” (далі – Підприємство) звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Донецькій області (далі – Відділ), в якій просить визнати незаконними дії державного виконавця та скасувати постанову державного виконавця від 21.03.08 року про накладення арешту на грошові кошти Підприємства в Центральному відділенні ЗАТ „Донгорбанк”. В обґрунтування скарги Підприємство, яке є боржником у виконавчому провадженні, наводить порушення державним виконавцем порядку розсилання копій постанови про відкриття виконавчого провадження та ненадання боржникові строку для добровільного виконання рішень господарських судів. До того ж, боржник Підприємство зазначив, що державний виконавець наклав арешт на кошти боржника на суму, що на істотно перевищує існуючу суму боргу за зведеним виконавчим провадженням. Підприємством оскаржуються дії державного виконавця в перебігу примусового виконання зведеного виконавчого провадження, до якого входять наступні виконавчі документи, видані господарським судом Донецької області, на загальну суму 4’625’833,89 грн.:

·          наказ № 44/335 від 16.11.07 року;

·          наказ № 24/226 від 05.11.07 року;

·          наказ № 10/351 від 17.01.07 року;

В судовому засіданні Підприємство підтримало вимоги скарги та зазначило, що сума стягнення за наказом № 10/351 від 17.01.07 року зменшилася до 3’026’633,65 грн., про що свідчить акт звірення станом на 25.02.08 року, який підписано до моменту накладення арешту 21.03.08 року. Заявник зазначив, що посадова особа Яненко, яка отримувала кореспонденцію за повідомленням № 2031124 у штаті Підприємства не працює.

Відділ не погодився з вимогами скарги Підприємства, зазначивши, що виконавче провадження за наказом господарського суду Донецької області № 44/335 від 16.11.07 року та іншими наказами господарського суду Донецької області, що входять у зведене виконавче провадження, відкрито у відповідності до вимог Закону України „Про виконавче провадження”, боржникові надавався строк для добровільного виконання рішення суду, а копії постанов про відкриття виконавчого провадження по всіх виконавчих документах, що входять до зведеного виконавчого провадження, своєчасно надсилалися сторонам, як того вимагає частина 1 статті 27 Закону України „Про виконавче провадження”.

Стягувач за зведеним виконавчим провадженням управління міського майна Маріупольської міської ради в судовому засіданні не заперечив проти зняття арешту. Стягувач дочірня компанія „Газ України” національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (далі – Компанія) зазначив, що сума боргу за наказом № 10/351 від 17.01.07 року безумовно зменшилася, наразі точну суму боргу на теперішній час представник стягувача назвати не може.

Прокурор Приморського району міста Маріуполя до судового засідання не з’явився, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання, висунувши клопотання щодо слухання скарги без його участі, втім це не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

В судовому засіданні оголошувалась перерва 07.04.08 року з 1630 до 1645 години.

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін виконавчого провадження та органу виконання судових рішень, дослідивши матеріали справи та оцінивши представлені докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що скарга Підприємства підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Виконавчі документи у справах господарського суду №№ 44/335, 24/226 та 10/351 пред’явлені до примусового виконання у Відділ та до Державної виконавчої служби Жовтневого району міста Маріуполя (передачу наказу № 10/351 від 17.01.07 року у Відділ здійснено 06.03.07 року), 08.02.08 року та 13.02.07 року державним виконавцем ініційоване виконавче провадження шляхом винесення процесуальних документів – постанов про відкриття виконавчого провадження.

Водночас, розсилка постанов про відкриття виконавчого провадження мала провадитись у відповідності до норм пункту 4.1.1 Інструкції про проведення виконавчих дій згідно яких постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, лише за умов, передбачених для вручення судових повісток.

Доказів надіслання Державною виконавчою службою Жовтневого району міста Маріуполя постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.02.07 року за наказом № 10/351 від 17.01.07 року – суду не надано, наразі докази надіслання Підприємству Відділом постанов про відкриття виконавчого провадження №№ 2-92-8П та 2-93-8П (за наказами № 44/335 від 16.11.07 року та № 24/226 від 05.11.07 року) суд сприймає критично та не бере до уваги як належний та допустимий доказ факту надіслання, оскільки зі змісту витягу з книги вихідної кореспонденції неможливо встановити, за якою адресою та які саме документи надсилалися Підприємству 11.02.08 року. Поштове повідомлення № 2031124 також не містить інформації про характер надісланих Підприємству документів, опис вкладення у цінний лист – відсутній, що унеможливлює достовірне підтвердження факту надіслання постанов про відкриття виконавчого провадження №№ 2-92-8П та 2-93-8П боржникові Підприємству.

Згідно Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 27 червня 2006 року № 68, судова повістка вважається врученою лише за умов наявності розписки адресата про її вручення, причому відповідна посадова особа має контролювати процес вручення повісток та заздалегідь з’ясовувати причини неотримання адресатами цих повісток.

Відділом не надано суду доказів вручення постанов про відкриття виконавчого провадження за наказами №№ 44/335, 24/226 та 10/351 за умов, передбачених для вручення судових повісток, тому суд вважає, що дії державного виконавця в цій частині суперечать вимогам пункту 4.1.1 Інструкції про проведення виконавчих дій та вимогам частини 2 статті 19 Конституції України, за нормами якої органи державної влади, їх посадові особи, у тому числі державні виконавці, зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно норм частини 1 статті 30 Закону України „Про виконавче провадження” державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

Одним з заходів примусового виконання рішення, передбаченого статтею 4 Закону України „Про виконавче провадження”, є саме накладення арешту на майно боржника, що здійснено державним виконавцем Відділу шляхом винесення постанови від 21.03.08 року про накладення арешту на грошові кошти на рахунках Підприємства в Центральному відділенні ЗАТ „Донгорбанк” міста Маріуполя на загальну суму 5’088’197,28 грн.

Однак, суд дійшов висновку, що державний виконавець не повинен був починати примусове виконання рішення, у тому числі шляхом накладення арешту на майно боржника, по виконавчих провадженнях за наказами господарського суду Донецької області №№ 44/335, 24/226 та 10/351, тому що у державного виконавця були відсутні фактичні достовірні дані про отримання боржником постанов про відкриття виконавчого провадження шляхом їх вручення аналогічно судовим повісткам, а також державний виконавець мав отримати дані (пересвідчитися) стосовно того, що боржник вже фактично здійснив дії щодо добровільного виконання рішення, про що свідчить акт звірення розрахунків між Компанією та Підприємством від 25.02.08 року, за яким станом на момент накладення арешту заборгованість за спірним договором у справі № 10/351 становила суму, на 1’598’980,24 грн. менша, ніж зазначено у виконавчих документах за зведеним виконавчим провадженням.

З огляду на наведене, включення до постанови від 21.03.08 року про накладення арешту на грошові кошти Підприємства суми 1’598’980,24 грн., що начебто підлягає стягненню за зведеним виконавчим провадженням на користь Компанії – є протиправним, та таким, що суперечить статті 49 та частині 8 статті 50 Закону України „Про виконавче провадження”, за нормами яких стягнення на майно боржника (у тому числі арешт коштів) звертається тільки в розмірах і обсягах, необхідних для виконання за виконавчим документом або за зведеним виконавчим провадженням, з урахуванням стягнення виконавчого збору. Порушення закону з боку державного виконавця полягає у тому, що останній наклав арешт на кошти боржника не на суму 3’489’217,04 грн., яка підлягає стягненню за наказами №№ 44/335, 24/226 та 10/351 та за постановами про стягнення виконавчого збору, а на суму, що набагато перевищує розмір боргу Підприємства на момент арешту коштів.

За нормами частини 5 статті 59 Закону України „Про виконавче провадження”, по незакінчених виконавчих провадженнях арешт з коштів може бути знятий за рішенням суду, однак виходячи зі змісту статті 59 Закону України „Про виконавче провадження” та пункту 10.11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.04 року № 22, скасування постанови про арешт коштів може бути здійснено лише посадовими особами органів державної виконавчої служби не пізніше наступного дня після того, як Відділу стали відомі обставини щодо зняття арешту, тому суд вважає за необхідне, для належного захисту порушеного права Підприємства, зобов’язати посадову особу, на яку нормами статей 8-83 Закону України „Про виконавче провадження” покладено обов’язок відомчого контролю за діяльністю державних виконавців Відділу, скасувати постанову від 21.03.08 року про накладення арешту на грошові кошти Підприємства на рахунках в Центральному відділенні ЗАТ „Донгорбанк” міста Маріуполя.

Таким чином, причиною подання Підприємством скарги на дії державного виконавця Відділу є порушення останнім норм законодавства України, яке регулює порядок вручення сторонам постанов про відкриття виконавчого провадження та порядок примусового виконання рішень судів у зведеному виконавчому провадженні.

На підставі ст.19 Конституції України, ст.ст.8-83, 24, 27, 30, 49-50 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 4.1.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, пункту 10.11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.04 року № 22, керуючись ст.86 та 1212 ГПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Задовольнити вимогискарги боржника комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради „Маріупольтепломережа” на дії підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Донецькій області про визнання незаконними дій державного виконавця та скасування постанови державного виконавця від 21.03.08 року про накладення арешту на грошові кошти комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради „Маріупольтепломережа” в Центральному відділенні ЗАТ „Донгорбанк” міста Маріуполя.

Визнати незаконними дії підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Донецькій області з винесення постанови державного виконавця від 21.03.08 року про накладення арешту на грошові кошти комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради „Маріупольтепломережа” в Центральному відділенні ЗАТ „Донгорбанк” міста Маріуполя.

Зобов’язати підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Донецькій області скасувати постанову державного виконавця від 21.03.08 року про накладення арешту на грошові кошти комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради „Маріупольтепломережа” в Центральному відділенні ЗАТ „Донгорбанк” міста Маріуполя.

Ухвала може бути оскаржена через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня її винесення.

Суддя Мєзєнцев Є.І.

Надруковано у 5 примірниках:

1 –боржнику

2 –прокурору Приморського району міста Маріуполя

3-4 –стягувачам

5 –господарському суду Донецької області