ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

05.05.08                                                                                           Справа № 17/317

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого –судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Г.М. Гнатюк

- Н.М. Кравчук

Розглянувши апеляційну скаргу ЗАТ «Автонавантажувач»

на рішення господарського суду Львівської області від 29.01.2008 року.

у справі №17/317

За позовом: ТзОВ «ОЛЕО ДІНАМІК СІСТЕМС»

до: ЗАТ «Автонавантажувач»

про: стягнення 21403,37 грн.

З участю представників :

від позивача – Бальмич В.О. –представник (довіреність №7/12-1 від 07.12.2007р.)

від відповідача –Гаврилюк О.Р. –представник (довіреність №б/н від 31.03.2008р.)

Встановив :

Рішенням господарського суду Львівської області від 29.01.2008р., суддя Ділай У.І., позов ТзОВ «ОЛЕО ДІНАМІК СІСТЕМС»було задоволено частково. Стягнуто з ЗАТ «Автонавантажувач»на користь ТзОВ «ОЛЕО ДІНАМІК СІСТЕМС»6116,48 грн. боргу, 5627,15 грн. неустойки, 791,82 грн. інфляційних, 146,56 грн. 3% річних, 183,09 грн. державного мита та 87,05 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення 6511,28 грн. неустойки в позові було відмовлено.

З даним рішенням не погодився відповідач - ЗАТ «Автонавантажувач»і оскаржив його в апеляційному порядку оскільки вважає, що воно винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань».

ТзОВ «ОЛЕО ДІНАМІК СІСТЕМС»подало заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 07.04.2008р. апеляційний суд зобов’язував сторони провести звірку взаєморозрахунків згідно накладних №325908 від 21.02.2007р. та №325909 від 20.03.2007р. станом на 29.01.2008р. Вимоги даної ухвали сторонами виконані не були. ТзОВ «ОЛЕО ДІНАМІК СІСТЕМС»та ЗАТ «Автонавантажувач» склали односторонні акти взаєморозрахунків. Як вбачається із акту взаєморозрахунків ЗАТ «Автонавантажувач»відповідач визнає суму основної заборгованості перед позивачем в розмірі 6116,48 грн.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення Господарського суду Львівської області від 29.01.2008р. у справі №17/317 скасувати в частині стягнення 5627,15 грн. неустойки, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.. 104 ГПК України, підставами для скасування рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.10.2006р. між ТзОВ “Атос-гідравлік” та ЗАТ “Автонавантажувач” укладено Договір поставки № 3259.

Відповідно до умов Договору позивач зобов’язувався продати і поставити, а відповідач оплатити та прийняти гідравлічну апаратуру.

На виконання зобов’язань за Договором, позивачем у відповідності до п. 1.1, 2.1 Договору та Специфікації №1 до Договору, було поставлено відповідачу товар на загальну суму 6 116,48 грн., що підтверджується накладними № 325908 від 21.02,2007р. на суму 5 560,44 грн. та № 325909 від 20.03.2007р. на суму 556,04 грн. із відтисками печаток та підписами повноважних представників сторін. Повноваження представника відповідача на отримання товарно-матеріальних цінностей підтверджується довіреністю серії ЯНР № 084398 від 21.02.2007р.

У відповідності до вимог чинного законодавства України, позивачем були виписані на поставлений товар та надані відповідачу податкові накладні № 325908 від 21.02.2007р. та № 325909 від 20.03.2007р.

Відповідно до п. 2.5. Договору оплату за відвантажений товар відповідач повинен здійснити впродовж одного календарного тижня, з дня його отримання.

Отже, товар на суму 5 560,44 грн. отриманий 21.02.2007р. відповідач повинен був оплатити у термін до 28.02.2007р., а товар на суму 556,04 грн. отриманий 20.03.2007р. - у термін до 27.03.2007р.

06. 04.04.2007р. відбулася заміна повного найменування юридичної особи ТзОВ “Атос-гідравлік” на “ОЛЕО ДІНАМІК СІСТЕМС”.

Як встановлено судами обох інстанцій, відповідач своїх зобов’язань за Договором не виконав та заборгованість за поставлений відповідно до умов Договору товар в сумі 6 116,48 грн. позивачу не сплатив.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі зазначає, що поставка товару за накладними № 325908 від 21.02,2007р. та № 325909 від 20.03.2007р. здійснювалася не за умовами Договору № 3259.06. від 10.10.2006р., а відповідно до виставлених окремих рахунків-фактур № 325908 від 20.02.2007р. та № 235909 від 19.03.2007р. на поставку відповідно 10 та 1 фільтра. Дані обставини, на думку апелянта, підтверджується надписом в представлених позивачем накладних, посилання на договір № 3259.06 від 10.10.2006р. у виставлених позивачем рахунках відсутнє.

Однак такі твердження апелянта апеляційний суд визнає безпідставними, такими що не відповідають матеріалам справи, а тому відхиляє. Зокрема факт поставки товару відповідно до умов Договору підтверджується посиланням сторін на Договір у листах ТзОВ “Атос-гідравлік” директору ЗАТ “Автонавантажувач”: № 16.3259 від 16.02.2007р., в якому позивач повідомляв відповідача про зміну вартості товару; № 22.3259 від 22.03.2007р., яким позивач направив на адресу відповідача податкову накладну № 325909 від 20.03.2007р. та просив провести розрахунок за отриману продукцію, іншим листом № 1.3259 від 01.05.2007р., яким ТзОВ “Атос-гідравлік” повідомляло відповідача про зміну повного найменування юридичної особи. Відповідач не заперечував отримання ним вказаної кореспонденції.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, при цьому зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов’язання, відповідно до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

П. 2 ст.625 ЦК України зобов’язує боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За уточненим розрахунком позивача сума інфляційних нарахувань становить 791,82 грн., сума 3 % річних становить 146,56 грн.

За таких обставин справи апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення основного боргу, 3% річних та інфляційних нарахувань.

В силу ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 5.2 Договору у випадку запізнення в термінах оплати товару, вказаних у Договорі, відповідач сплачує позивачу неустойку у розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочки платежу. Відповідно до уточненого розрахунку позивача сума неустойки становить 17 765,59 грн.

В даному випадку апеляційний суд погоджується з думкою апелянта про те, що вказаний пункт договору суперечить нормам Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», а тому застосуванню не підлягає. Згідно ст..3 даного закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення місцевого господарського суду в частині стягнення штрафних санкцій винесене з неповним дослідженням обставин справи, з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню в цій частині.

Апеляційний суд постановляє нове рішення, яким стягує з ЗАТ «Автонавантажувач»на користь ТзОВ «ОЛЕО ДІНАМІК СІСТЕМС» 487,98 грн. грн. штрафних санкцій-пені. Судові витрати покладаються на сторони пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 101,103,104,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ЗАТ «Автонавантажувач»задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Львівської області від 29.01.2008 року у справі №17/317 скасувати в частині стягнення 5627,15 грн. пені.

Постановити в цій частині нове рішення. Стягнути з ЗАТ «Автонавантажувач»на користь ТзОВ «ОЛЕО ДІНАМІК СІСТЕМС» 487,98 грн. грн. пені.

В задоволенні позовних вимог щодо стягнення 17 277,61 грн. пені –відмовити.

Судові витрати покласти на сторони пропорційно до задоволених вимог. Стягнути з ЗАТ «Автонавантажувач»на користь ТзОВ «ОЛЕО ДІНАМІК СІСТЕМС» 75,2 грн. в повернення державного мита.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати в господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя                                                   О.Л.Мирутенко

Судді:                                                                        Г.М.Гнатюк

Н.М. Кравчук