ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2008 р.

№ 05-5-23/15423

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів:

Панової І.Ю.,

Заріцької А.О.,

Продаєвич Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва

на ухвалу

та постанову

господарського суду м. Києва від 20.11.2007

Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2008

у справі

№05-5-23/15423

за заявою

Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва

до

про

Товариства з обмеженою відповідальністю "Уніком ЛТД"

порушення справи про банкрутство

за участю представників сторін:

від кредитора:

від боржника:

Москальова Г.С. за дов. від 28.12.2007 №17460/9/10-209

не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція (надалі –ДПІ) у Печерському районі м. Києва 16.11.2007 звернулася до господарського суду м. Києва із заявою про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Уніком ЛТД" (надалі –ТОВ "Уніком ЛТД") у порядку статті 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", як відсутнього за місцезнаходженням боржника.

Доповідач: Продаєвич Л.В.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.11.2007 (суддя: Демидова А.М.) заява ДПІ у Печерському районі м. Києва повернута без розгляду з підстав ненадання інспекцією доказів неможливості стягнення заборгованості з боржника шляхом виконавчого провадження або списання коштів з рахунків боржника, як-то передбачено частиною 10 статті 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", підпунктом 7.2.1 пункту 7.2 статті 7, пунктом 8.1 статті 8 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Указана ухвала оскаржена ДПІ у Печерському районі м. Києва в апеляційному порядку і постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2008 (судді: Дзюбко П.О. –головуючий, Дикунська С.Я., Сотніков С.В.) залишена без змін.

Апеляційним господарським судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні: докази отримання боржником –ТОВ "Уніком ЛТД" податкових повідомлень-рішень, розрахункові документи, платіжні вимоги заявника тощо.

Не погоджуючись із прийнятими у справі судовими актами, ДПІ у Печерському районі м. Києва звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про їх скасування, мотивуючи свої доводи тим, що:

- позиція суду апеляційної інстанції щодо ненадання доказів вжиття заходів по примусовому стягненню податкового боргу не ґрунтується на нормах чинного законодавства, зокрема, статті 1071 Цивільного кодексу України;

- інспекцією дотримані всі вимоги, які пред'являються до заяви щодо порушення справи про банкрутство і які визначені у статті 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

- повернення заяви на підставі статті 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" здійснено неправомірно.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника кредитора, обговоривши доводи касаційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлені особливості банкрутства відсутнього боржника, відповідно до частини 1 якої у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Наявність наведених у цій статті ознак повинна міститися у заяві про порушення справи про банкрутство.

У разі їх відсутності заява підлягає поверненню без розгляду на підставі статті 63 Господарського процесуального кодексу України та статті 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". При цьому, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених недоліків.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Печерському районі м. Києва подала заяву про порушення справи про банкрутство ТОВ "Уніком ЛТД" у порядку статті 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", посилаючись на те, що боржник є неплатоспроможним, не звітує перед органами податкової служби з 2004 року та є відсутнім за його місцезнаходженням.

До вказаної заяви ДПІ у Печерському районі м. Києва надані, зокрема, довідка про суми податкового боргу платника податків від 17.10.2007; акт перевірки відповідності юридичної адреси фактичному місцезнаходженню суб'єкта підприємницької діяльності від 12.10.2007, згідно з яким встановлено, що підприємство за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 12, договір оренди з власником будинку (приміщення) не укладало; копія свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності –юридичної особи; копія акта про результати невиїзної документальної перевірки своєчасності подання податкової звітності від 06.02.2007 №342, згідно з яким інспекцією встановлено, що платником податку на прибуток –ТОВ "Уніком ЛТД" не подані декларації з податку на прибуток за податковий період – з І кварталу 2004 до 11 місяців 2006 року; копії корінців податкових повідомлень-рішень; копія акта від 19.01.2006 №122/15-10 про затримку в поверненні свідоцтва платника ПДВ; податкові вимоги.

Відповідно до приписів частини 1 статті 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заява про порушення справи про банкрутство повинна містити, зокрема, виклад обставин, які підтверджують неплатоспроможність боржника, з зазначенням суми боргових вимог кредиторів, а також строку їх виконання, розміру неустойки (штрафів, пені), реквізитів розрахункового документа про списання коштів з банківського або кореспондентського рахунку боржника та дату його прийняття банківською установою боржника до виконання.

Отже, заява ДПІ у Печерському районі м. Києва не містить усіх необхідних відомостей, передбачених цією статтею з урахуванням приписів статті 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", та в порушення вимог вказаного Закону ініціюючий кредитор не надав до суду доказів вжиття заходів по отриманню зазначеної у заяві заборгованості у встановленому порядку, доказів фактичного припинення боржником своєї діяльності (оскільки неподання звітності не свідчить про припинення підприємницької діяльності боржника) та доказів неможливості встановити місцезнаходження керівних органів боржника, довідки реєструючого органу про відсутність боржника за його місцезнаходженням.

Відповідно до статті 93 Цивільного кодексу України та положень абзацу 6 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців" місцезнаходження юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців" Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (надалі –Єдиний державний реєстр) створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України (частина 1 статті 17 вказаного Закону).

В Єдиному державному реєстрі містяться також відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб (частина 5 цієї статті).

За приписами частин 1, 3 статті 18 цього Закону якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Названий Закон також визначає порядок внесення до Єдиного державного реєстру записів про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, які здійснюються державним реєстратором (стаття 19 Закону).

Виходячи з вимог частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що кредитор, звертаючись до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника на підставі статті 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", повинен до заяви додати відповідну довідку з Єдиного державного реєстру про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

ДПІ у Печерському районі м. Києва не надано до суду доказів щодо наявності чи відсутності в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи –боржника за її місцезнаходженням відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців".

Згідно з частиною 10 статті 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до заяви кредитора - органу державної податкової служби чи інших державних органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів), додаються докази вжиття заходів до отримання заборгованості по обов'язкових платежах у встановленому законодавством порядку.

Ініціюючим кредитором не надано до суду доказів того, що всі передбачені законом заходи по стягненню заборгованості з боржника ТОВ "Уніком ЛТД" перед бюджетом вичерпано.

Відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суддя не пізніше п'яти днів з дня надходження повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, про що виносить ухвалу, якщо, зокрема, у заяві не вказано повне найменування сторін, їх поштову адресу та інші відомості, перелічені в статті 7 цього Закону; з інших підстав, передбачених статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону.

Зважаючи на вищенаведене, господарські суди попередніх інстанцій дійшли до обґрунтованого висновку, що підстав для прийняття заяви про порушення справи про банкрутство ТОВ "Уніком ЛТД" у порядку статті 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не вбачається, правомірно повернули заяву ДПІ у Печерському районі м. Києва без розгляду.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та не є підставами для скасування або зміни оскаржуваних судових актів.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва –залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду м. Києва від 20.11.2007 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2008 у справі №05-5-23/15423 –залишити без змін.

Головуючий:                                                             І.Панова

Судді:                                                                                           А. Заріцька

Л. Продаєвич