ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.04.2008                                                              Справа №15/31

За позовом відкритого акціонерного товариства „Закарпатавтотранс”, м. Ужгород

до комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода”, м. Ужгород

про визнання права власності на самовільно побудоване приміщення пл. 61,3 кв. м. на території автостанції „Ужгород-2” по вул. Фединця, 61 в м. Ужгород,

Суддя –Ващиліна Н.М.

Представники сторін:

від позивача – Готра В. Ю., юрисконсульт, представник по довіреності №07/02-58 від 23.01.08;

від відповідача –не з’явився;

СУТЬ СПОРУ: відкритим акціонерним товариством „Закарпатавтотранс” заявлено позов до комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода” про визнання права власності на самовільно побудоване приміщення пл. 61,3 кв. м. на території автостанції „Ужгород-2” по вул. Фединця, 61 в м. Ужгород.

Представник позивача просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі по мотивах, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість матеріалами справи. Зокрема, у підставу своїх доводів вказує на те, що предмет спору - приміщення в м. Ужгород по вул. Фединця, 61, позивач набув шляхом його отримання в якості внеску до статутного фонду від Фонду державного майна України, а оскільки позивач являється постійним користувачем земельної ділянки, на якій розміщений самовільно побудований об’єкт, заявив вимогу про визнання право власності на це нерухоме майно.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, вимоги ухвал суду від 13.03.08 та від 26.03.08 щодо подання витребуваних документів не виконав, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи (повідомлення про вручення поштових відправлень отримані відповідачем 18.03.08 та 03.04.08).

З огляду на викладене, справа розглядається у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши

пояснення представника позивача,

СУД ВСТАНОВИВ:

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА №117629 від 09.09.04, виданим виконавчим комітетом Ужгородської міської ради на підставі наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, перелік майна до статутного фонду відкритого акціонерного товариства „Закарпатавтотранс” на праві власності були передані об’єкти нерухомого майна, серед яких і автостанція „Ужгород-2” за адресою: вул. Фединця, 61 в м. Ужгород.

Право власності на вказаний об’єкт позивач набув шляхом отримання його в якості внеску до статутного фонду від Фонду державного майна України.

Водночас, разом з будівлями та спорудами, право власності на які було зареєстровано за відкритим акціонерним товариством „Закарпатавтотранс” у визначеному законодавством порядку, останнє самовільно добудувало приміщення площею 61,3 кв. м. (технічний паспорт, виданий комунальним підприємством „Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода” №61 від 24.01.08).

На підставі державного акту на право постійного користування землею I-ЗК №001642 від 05.11.01 земельну ділянку, на якій знаходиться в тому числі і збудоване приміщення, передано позивачу Ужгородською міською Радою народних депутатів Закарпатської області у постійне користування 0,17 га.

Як встановлено матеріалами справи, будівництво вищевказаного приміщення було здійснено без належно затвердженого проекту і відповідних дозволів.

Згідно вимог пункту 1 та 5 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідачем не заперечується факт перебування у користуванні позивача нерухомого майна – самовільне побудоване приміщення пл. 61,3 кв. до автостанції „Ужгород-2” та право власності на нього.

З огляду на вищевикладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, а судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Визнати право власності відкритого акціонерного товариства „Закарпатавтотранс” на самовільно побудоване приміщення пл. 61,3 кв. м. на території автостанції „Ужгород-2” по вул. Фединця, 61 в м. Ужгород.

3. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя Н.М. Ващиліна