СУД
Ухвала

Іменем України

11
березня 2008 року

Справа
№ 2-22/14972-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді
Волкова К.В.,

суддів
Черткової І.В.,

Щепанської О.А.,

секретар
судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю:

позивача:
ОСОБА_1, паспорт
НОМЕР_1від 18.04.1997;

представника
відповідача:
Придатько Олена Олександрівна, довіреність
№1393/10/10-0 від 29.01.2008;

розглянувши
апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1на постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя  Яковлєв
С.В.) від 19.12.2007 року у справі № 2-22/14972-2007А

за
позовом  суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до          Державної податкової інспекції в
місті Євпаторії Автономної Республіки Крим (вул. Дм. Ульянова,
2/40,Євпаторія,97416)

про
визнання незаконними дій та недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом
про визнання незаконними дій робітників податкового органу по проведенню
перевірки 07.07.2005 року, а також про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в місті Євпаторії
Автономної Республіки Крим №/0 від 12.07.2005 року.

Постановою господарського
суду Автономної Республіки Крим (суддя Яковлєв С.В.) від 19.12.2007 року у
справі №2-19/14972-2007А позов задоволено частково. Податкове
повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в місті Євпаторії
Автономної Республіки Крим №/0 від 12.07.2005 року визнано нечинним в
частині визначення штрафних санкцій у розмірі 868,35 грн. сумою податкового
зобов'язання суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1. В решті у позові
відмовлено.

Не погодившись з постановою
господарського суду першої інстанції, суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати у частині відмови
у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
законних підстав для проведення перевірки у податкового органу не було, тому
дії відповідача по проведенню перевірки 07.07.2005 року є незаконними.

Розпорядженням заступника
голови Севастопольського апеляційного господарського суду Сотула В.В. від
11.03.2008 року у зв'язку з хворобою у складі колегії було замінено суддю
Голика В.С. на суддю Щепанську О.А.

У судовому засіданні
11.03.2008 року позивач підтримала вимоги апеляційної скарги, представник
податкової інспекції проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив
залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Переглянувши постанову суду
першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства
України, судова колегія встановила наступне.

Як
вбачається з матеріалів справи представниками Євпаторійської об'єднаної
державної податкової інспекції, правонаступником якої є відповідач, 07.07.2005
року була проведена перевірка по контролю за здійсненням розрахункових операцій
позивачем у магазині, розташованому у АДРЕСА_2, який належить позивачеві. За
результатами вказаної перевірки був складений акт №002001 від 07.07.2005 року.

З
акту перевірки вбачається, що було встановлено порушення позивачем вимог
пунктів 1, 2, 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг".

На
підставі акту перевірки відповідачем 12.07.2005 року було прийнято податкове
повідомлення - рішення №/0 про застосування до суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1фінансових санкції в сумі 868,35 грн.

Позивачем
в апеляційній скарзі наведені доводи щодо неправомірності відмови у задоволенні
позовних вимог про визнання дій податкового органу незаконними, а оскільки
відповідно до вимог статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції здійснює перегляд постанови суду першої інстанції у
межах апеляційної скарги, тому судова колегія вважає за доцільне переглянути
постанову суду у зазначеній частині.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
сторін,  обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду
обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної
постанови суду першої інстанції у зв'язку з наступним.

До
прав органів державної податкової служби відноситься згідно з пунктом 1 статті
11 Закону України "Про державну податкову службу в України"
здійснення документальних невиїзних перевірок, а також планових та позапланових
виїзних перевірок своєчасності , достовірності повноти нарахування і сплати
податків та зборів ( обов'язкових платежів ), додержання валютного
законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями іншими
відокремленими підрозділами, що не мають статус юридичної особи а також
фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності.

У
статті 11-1 вказаного закону визначені підстави та порядок проведення органами
державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок. Плановою
виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків , яка передбачена у
плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за
місцезнаходженням платника податків . Право на проведення планової виїзної
перевірки платника податків надається лише у тому випадку , коли йому не
пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано
письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.
Позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в
планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності
хоча б однієї з обставин, визначених у вказаній статті Закону України "Про
державну податкову службу в України". Позапланова виїзна перевірка може
здійснюватися лише на підставі рішення суду , а у разі виникнення обставин,
викладених у ст. 11-1 Закону, за рішенням керівника податкового органу , яке
оформляється наказом.

Відповідно
до ст. 11-2 Закону України "Про державну податкову службу в України"
посадові особи органу держаної податкової служби вправі приступати до
проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявністю підстав для
їх проведення та за умови надання платнику податків під розписку направлення на
перевірку

Правові
засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг визначені у Законі України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг".

Статтею
2 вказаного Закону встановлено, що місцем проведення розрахунків є місце, де
здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та
зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а
також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів ( послуг) із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Згідно
з пунктами 1, 2, 13 статті З Закону України "Про застосування реєстраторі
розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг" суб'єкти підприємницької діяльності , які здійснюють розрахункові
операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів( наданні
послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних розрахункових документів , що підтверджують
виконання розрахункових операцій; видавати особі, яка отримує товар,
розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції”
забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій.

Згідно
з пунктом 1 статті 17 вказаного Закону за порушення його вимог до суб'єктів
підприємницької діяльності за рішенням відповідних органів державної податкової
служби України застосовуються штрафні санкції у розмірі п'ятикратного розміру
вартості продих товарів, на яки виявлено невідповідність у разі проведення
розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів, у разі не
проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у
разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує ї
виконання.

Статтею
22 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операції у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено , що у разі
невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті до суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено
невідповідність.

Відповідно
до акту перевірки працівниками податкового органу був зроблений запис про те,
що з боку позивачу у проведенні перевірки брала участь продавець ОСОБА_2

До
матеріалів справи залучена копія розписки до акту перевірки №002001 від 07.07.2005
року, в якому зазначено, що ОСОБА_2, працюючи продавцем в магазині позивача,
розташованому у АДРЕСА_2, підтвердила, що на місці проведення розрахунків
знаходилась сума 264,04 грн.

Згідно
з актом перевірки №002001 від 07.07.2005 року в звіті реєстратора розрахункових
операцій була зазначена сума 90,37 грн. Вказаний акт з боку позивача підписаний
ОСОБА_2

Таким
чином судова колегія дійшла до висновку про те, що перевірка 07.07.2005 року
проводилась на підставі календарного плану, затвердженого наказом керівника
Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції, правонаступником якої
є відповідач, з наданням працівниками останньої направлень №922 та №1003, за
участю з боку позивача уповноваженої особи. Про факт проведення зазначеної
перевірки представниками податкового орган зроблений запис в Журналі реєстрації
перевірок. За таких обставин судова колегія вважає доводи позивача щодо
визнання неправомірними дій відповідача по проведенню вказаної перевірки
необґрунтованими.

Стосовно
відсутності порушень вимог Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг" позивачем належних доказів відповідно до вимог статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України надано не було.

Враховуючи
викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, оскільки постанову суду першої
інстанції прийнято відповідно до вимог норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1
статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 19.12.2007 року у справі № 2-22/14972-2007А
залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено
протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                            К.В. Волков

Судді
І.В. Черткова

О.А. Щепанська