ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2008 р.

№
3/58

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Головуючого:

Михайлюка
М.В.,

Суддів
:

Дунаєвської  Н.Г., Самусенко С.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу

ОСОБА_1

на  постанову

Львівського
апеляційного господарського суду від 26.11.2007 року

у
справі

№ 3/58 господарського
суду Закарпатської області

за
позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про  та за зустрічним позовом до про

визначення
часток  ОСОБА_2 ОСОБА_1 визнання
недійсним рішення загальних зборів та статуту ТОВ "Комісійний"

за  участю представників  сторін:

позивача

ОСОБА_3,

відповідача

не
з'явились,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням
господарського суду Закарпатської області від 21.08.2007 року у справі № 3/58
(суддя: Мокану В.В.) в задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний
позов задоволено: визнано недійсним рішення загальних зборів ТОВ
"Комісійний", оформлене протоколом загальних зборів № 1 від
07.07.2006 року та нову редакцію Статуту ТОВ "Комісійний" зі змінами,
внесеними на підставі цього протоколу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 85
грн. витрат на оплату державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу, 2000 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Постановою
Львівського апеляційного господарського суду від 26.11.2007 року у даній справі
(судді: Мирутенко О.Л., Гнатюк Г.М., Кравчук Н.М.) зазначене рішення скасовано
в частині задоволення зустрічного позову та прийнято нове рішення, яким у
задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не
погоджуючись з вказаною постановою, позивач за первісним позовом звернувся до
Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій посилаючись на
порушення господарськими судами норм матеріального та процесуального права,
просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про
задоволення первісного позову.

Перевіривши
матеріали справи, доводи касаційної скарги, правильність застосування
господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія
суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як
встановив апеляційний господарський суд, ТОВ "Комісійний" створено в
1994 р. в процесі приватизації майна Державного торгівельного підприємства
"Комісійний".

Відповідно
до Статуту та установчого договору ТОВ "Комісійний" в редакції від
10.05.1999 року, зареєстрованих на підставі розпорядження голови Берегівської
райдержадміністрації № 284 учасниками товариства були: ОСОБА_4 (розмір частки у
статутному фонді товариства -50 %, що відповідає 187,50 грн.), ОСОБА_1 (розмір
частки у статутному фонді товариства -25%, що відповідає 93,75 грн.), ОСОБА_2
(розмір частки у статутному фонді товариства -25%, що відповідає 93,75 грн.).

05.07.2006
року учасник ТОВ "Комісійний" ОСОБА_4 нотаріально засвідчила заяву
про свій вихід зі складу засновників товариства і про передачу своєї частки 50
% ОСОБА_1

06.10.2006
р. ОСОБА_4 померла.

Позивач
за первісним позовом -ОСОБА_1 стверджує, що 07.07.2006 р. відбулися загальні
збори ТОВ "Комісійний" на яких були розглянуті питання про відмову
ОСОБА_4 від своєї частки в статутному фонді та про передачу цієї частки
ОСОБА_1, а також про внесення в зв'язку з цим змін до статуту ТОВ
"Комісійний". На підставі вказаних обставин, позивач за первісним
позовом просив суд визнати, що ОСОБА_4 вийшла зі складу засновників ТОВ
"Комісійний" з передачею своєї частки в розмірі 50% статутного фонду
ОСОБА_1 Визнати, що розмір часток у статутному фонді ТОВ "Комісійний"
ОСОБА_1 -75 %, ОСОБА_2 -25 %. Визнати, що вказані зміни про склад учасників ТОВ
"Комісійний" і розмір їх часток у статутному фонді підлягають
внесенню до діючого статуту ТОВ "Комісійний" та державній реєстрації.

Господарські
суди попередніх інстанцій з'ясували, що відповідач просив суд відмовити у
задоволенні первісного позову та заперечував факт проведення загальних зборів
учасників ТОВ "Комісійний" 07.07.2006 року. Окрім того, відповідач
звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним рішення
загальних зборів ТОВ "Комісійний", оформленого протоколом № 1 від
07.07.2006 року та статуту ТОВ "Комісійний" із змінами, внесеними на
підставі цього протоколу.

Відповідно
до вимог ч. 1 ст. 53 Закону України "Про господарські товариства"
учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати або іншим
чином відступити свою частку ( її частину) у статутному капіталі одному або
кільком учасникам цього товариства.

Окрім
цього, ст. 11 установчого договору ТОВ "Комісійний" передбачено, що
учасник товариства може за згодою інших учасників уступити свою частку або її
частину одному або кільком учасникам.

Господарські
суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про те, що на даний час
неможливо довести факт проведення загальних зборів учасників ТОВ
"Комісійний" 07.07.2006 р., оскільки вищезазначений протокол
підписано тільки позивачем за первісним позовом, інший учасник -відповідач
заперечує факт проведення загальних зборів учасників ТОВ
"Комісійний", а третій учасник товариства -ОСОБА_4 померла 06.10.2006
р.

За
таких обставин, господарські суди зазначили, що збори учасників ТОВ "Комісійний"
07.07.2006 р. не відбулись, а відтак і не приймалось рішення про зміну часток
учасників ТОВ "Комісійний", яке оформлене протоколом № 1 від
07.07.2006 року.

Господарський
суд апеляційної інстанції також встановив, що відповідно до вимог Закону України
"Про господарські товариства" вирішення питання про зміну часток
учасників товариства відноситься до виключної компетенції  загальних зборів учасників товариства і суд
не вправі втручатись у внутрішню діяльність господарського товариства.

Апеляційний
господарський суд наголосив, що господарський суд не вправі встановлювати факт
передачі частки в статутному фонді від одного учасника іншому поза межами
загальних зборів учасників товариства, лише на підставі нотаріально посвідченої
заяви. Таким чином, господарські суди прийшли до висновку про те, що первісний
позов не підлягає задоволенню.

Разом
з тим, апеляційний господарський суд не погодився з висновками місцевого
господарського суду про задоволення зустрічного позову з огляду на те, що
загальні збори учасників ТОВ "Комісійний" 07.07.2006 року не
відбулися, а відтак неможливо визнати недійсними рішення, які нібито прийняті
на цих зборах.

За
таких обставин, апеляційний господарський суд відмовив у задоволенні зустрічної
позовної заяви, скасувавши в цій частині рішення господарського суду першої
інстанції.

Разом
з тим,  згідно постанови Пленуму
Верховного суду України "Про судове рішення ” від 29.12.1976 року №11 із
змінами, внесеними постановами Пленуму від 24.04.1981 року № 4, від 25.12.1992
року № 13, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює
подібні відносини, або виходячи з загальних засад і змісту законодавства
України.

Мотивувальна
частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, а також оцінку
всіх доказів. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.

Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для
даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Резолютивна
частина рішення повинна містити чіткі та безумовні

висновки,
що ґрунтуються на аналізі та оцінці фактичних обставин викладених у його
мотивувальній частині, та відповідати застосованим до спірних відносин нормам
права.

Однак,
рішення та постанова господарських судів у даній справі зазначеним вимогам
не  відповідають, з наступних підстав.

Господарські
суди не звернули увагу на те, що розглядаючи первісну та зустрічну позовні
заяви, необхідно було перевірити коло осіб на права та обов'язки яких може
вплинути рішення у даній справі.

Так,
предметом первісного позову було визначення розміру часток у статутному фонді
ТОВ "Комісійний" ОСОБА_1 -75 %, ОСОБА_2 -25 % та визнання, що вказані
зміни про склад учасників ТОВ "Комісійний" і розмір їх часток у
статутному фонді підлягають внесенню до діючого статуту ТОВ
"Комісійний" та державній реєстрації, а зустрічного -визнання
недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Комісійний" від 07.07.2006 р.

Статтею
4 Закону України "Про господарські товариства" ( далі - Закон)
передбачено, що  акціонерне товариство,
товариство з обмеженою і товариство з додатковою відповідальністю створюються і
діють на підставі установчого договору і статуту, повне і командитне товариство
- установчого договору. Установчі документи повинні містити відомості про
вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та
учасників, найменування та місцезнаходження, тощо. Відповідно до вимог ст.
51 Закону Установчі документи товариства з обмеженою відповідальністю, крім
відомостей, зазначених у статті 4 цього Закону, повинні містити відомості про
розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними
вкладів.

З
аналізу вимог ст.ст. 41, 58, 59 Закону вбачається, що вищим органом товариства
з обмеженою відповідальністю є збори учасників. Вони складаються з учасників
товариства або призначених ними представників. До компетенції загальних зборів,
зокрема, належить внесення змін до статуту товариства.

Відтак,
питання внесення змін до статуту товариства чи визнання недійсним рішення
загальних зборів учасників товариства зачіпає права та законні інтереси,
насамперед, товариства.

З
викладеного вбачається, що при вирішенні цього господарського спору зачіпаються
інтереси ТОВ "Комісійний", який не був стороною у даній справі.

Окрім
того, господарські суди не перевірили чи відповідає предмет первісного позову
встановленим законом способам захисту прав. Так, ст. 16 ЦК України передбачено,
що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права;
визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення
становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі;
зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової)
шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Водночас, господарські суди не звернули увагу
на те, що вимоги первісного позову про встановлення розміру часток учасників
ТОВ "Комісійний" є вимогами про встановлення факту. Разом з тим,
вимоги про встановленню юридичних фактів господарським судам не підвідомчі з
огляду на приписи ст. 12 ГПК України.

Відповідно
до вимог ст. 1117 Господарського
процесуального  кодексу  України
касаційна  інстанція  не має
права  встановлювати  або
вважати  доведеними  обставини, які не були  встановлені
у рішенні або  постанові  господарського суду або відхилені ним,
вирішувати питання про
достовірність  того чи іншого
доказу,  про перевагу  одних
доказів  над  іншими,
збирати  нові  докази
або додатково  перевіряти  докази.

Враховуючи
вищенаведене, рішення господарського суду Закарпатської області від 21.08.2007
р. та постанова Львівського апеляційного господарського суду від 26.11.2007 р.
у справі № 3/58 підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд.

Враховуючи
наведене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119,
11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ  :

Касаційну  скаргу задовольнити частково.

Рішення
господарського суду Закарпатської області від 21.08.2007 року та постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 26.11.2007 року у справі №
3/58 скасувати, а справу передати на новий розгляд.

Головуючий,
суддя
М. Михайлюк

Судді          :
Н.
Дунаєвська

С. Самусенко