КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2008                                                                                           № 3/431

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Губенко Н.М.

суддів:           Барицької Т.Л.

Ропій Л.М.

при секретарі:           Дегтярюк Л.О.

За участю представників:

від позивача - Небесійчук С.М. - представник (дов.б/н від 05.06.2007)

від відповідачів: 1. Розумяк Г.М. - головний спеціаліст (дов. №1250 від 24.05.2007);

від відповідачів: 2. Розумяк Г.М. - головний спеціаліст (дов. №7/8-247-028/58 від 04.09.2007);

від третьої особи: повідомлений, але не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради

на рішення Господарського суду м.Києва від 25.10.2007

у справі № 3/431 (Сівакова В.В.)

за позовом                               Закрите акціонерне товариство "Український сувенір"

до                                                   1. Шевченківської районної у місті Києві ради в особі Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва;

2. Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради

третя особа відповідача           Товариство з обмеженою відповідальнітю "4 Сайд Ук"

третя особа позивача

про                                                  визнання незаконними рішення та дії з проведення конкурсу по оренді, про визнання незаконними рішення та дії по затвердженню та опублікуванню результатів конкурсу по оренді та визнання незаконними рішення про відмову у продовженні договору оренди

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2007 доучасті у даній справі в якості другого відповідача залучено Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.10.2007 у справі №3/431 задоволено клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Управлінню з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у місті Києві ради (м. Київ, б-р Шевченка, 26/4, ) вчиняти дії щодо підвального приміщення, загальною площею 195 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 33 літ А, а саме: надання у користування іншим особам, здачу в оренду.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, відповідач 2 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 25.10.2007 у справі № 3/431 з підстав неправильного застосування норм процесуального права та неповного з’ясування господарським судом обставин справи.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Заявник наголошує на тому, що місцевий господарський суд в порушення вимог чинного законодавства, задовольнивши клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо підвального приміщення відповідача, а саме: надавання у користування іншим особам, здачу в оренду, не здійснив належним чином оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, не витребував доказів наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу до забезпечення позову. При цьому, відповідач посилається на роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України від 28.03.2002р. №04-5/36 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України”, а також на інформаційний лист Вищого арбітражного суду України від 22.09.2000 № 01-8/516.

Крім того, заявник стверджує, що позивач продовжує фактично користуватися спірним приміщенням після закінчення договору оренди, а тому відсутні підстави вважати, що орендоване майно може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення господарського суду.

При розгляді апеляційної скарги колегією суддів були заслухані пояснення представників сторін, досліджені наявні матеріали справи та встановлено наступне.

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про визнання незаконним рішення та дії з проведення конкурсу по оренді, про визнання незаконним рішення та дії по затвердженню та опублікуванню результатів конкурсу по оренді та визнання незаконним рішення про відмову у продовженні договору оренди.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.10.2007 у справі № 3/431 порушено провадження у справі, справу призначено до розгляду.

Одночасно із поданням позову, позивач звернувся до місцевого господарського суду із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.10.2007 задоволено заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо підвального приміщення, загальною площею 195 кв. м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 33 літ А, а саме: надання у користування іншим особам, здачу в оренду на підставі ст.ст. 66, 67 ГПК України.

Ухвала мотивована тим, що позивачем наведено достатньо обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів до забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Апеляційний господарський суд, розглянувши апеляційну скаргу, прийшов до висновку, що оскаржувана ухвала не підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Статтею 67 ГПК України передбачено, що позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, за змістом зазначених статей заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв’язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв’язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В інформаційному листі Вищого господарського суду України від 12.12.2006 № 01-8/2776 „Про деякі питання практики забезпечення позову” зазначається, що у випадку подання позивачем заяви про вжиття заходів до забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов’язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо доцільності застосування заходів до забезпечення позову, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, адже обставини, зазначені у заяві, переконливо обґрунтовують (доводять) необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, оскільки у позивача є достатні підстави вважати, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, з огляду на таке.

Як вбачається із доводів, наведених позивачем у позовній заяві, підставою для звернення до суду стало те, що незважаючи на наявне у позивача переважене право на оренду приміщення загальною площею 195 кв. м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 33-А, оскільки позивач був належним орендарем вказаного приміщення за договором оренди № 1596/2, укладеного між позивачем та відповідачем 2, останній, після закінчення терміну вказаного договору, провів конкурс на право оренди цього приміщення, без повідомлення про це позивача і, відповідно, переможцем конкурсу стала інша юридична особа, ніж позивач.

Враховуючи проведення конкурсу по оренді підвального приміщення за адресою м. Київ, вул. Пушкінська, 33-А та визначення переможця конкурсу іншого ніж позивач, відповідач 2 може видати розпорядження чи/ або підписати договір оренди з новим орендарем в порушення прав позивача, що може утруднити в подальшому виконання можливого позитивного для позивача судового рішення.

Крім того, місцевий господарський суд при винесенні оскаржуваної ухвали, врахував п. 8 роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України від 23.08.1994 № 02-5/611 „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову”, і точно визначив, які саме дії забороняється вчиняти щодо підвального приміщення за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 33-А, а саме: надання у користування іншим особам, здачу в оренду.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд першої інстанції, оцінивши матеріали справи та доводи, викладені у заяві позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, з метою забезпечення виконання можливого позитивного для позивача рішення суду, виніс ухвалу про забезпечення позову у повній відповідності матеріалам справи, з дотриманням вимог процесуального та матеріального права; доводи ж відповідача 2, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для її скасування, адже не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 25.10.2007 у справі № 3/431 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.          Матеріали справи № 3/431 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Губенко Н.М.

Судді                                                                                          Барицька Т.Л.

Ропій Л.М.

14.03.08 (відправлено)