ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.04.2008 року                                                            Справа № 8/1

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Семендяєвої І.В.

суддів                                                   Баннової Т.М.

Парамонової Т.Ф.

за присутністю секретаря

судового засідання                                        Антонової І.В.

та представників сторін:

від позивача                                        - Болотова Е.І., довіреність № 555 від 06.04.07, начальник юридичного сектору Харьківської дирекції залізничних перевезень Південної залізниці,

від відповідача                                        - повноважний представник не прибув,

розглянув у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                                          Товариства з обмеженою відповідальністю

„УКРТОРГ”, м. Антрацит Луганської області

на рішення

господарського суду                              Луганської області

від                                                            29.02.08 (підписано 03.03.08)

по справі                                                  № 8/1 (суддя Середа А.П.)

за позовом                                                  Статутного територіально – галузевого

об’єднання„Південна залізниця”

в особі Відокремленого структурного

підрозділу Харківської дирекції

залізничних перевезень, м. Харків

до відповідача                                        Товариства з обмеженою відповідальністю

„УКРТОРГ”, м. Антрацит Луганської області

про                                                             стягнення 14 520 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

Статутне територіально –галузеве об’єднання „Південна залізниця” в особі Відокремленого структурного підрозділу Харківської дирекції залізничних перевезень, м. Харків (далі за текстом –позивач по справі) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „УКРТОРГ”, м. Антрацит Луганської області (далі за текстом –ТОВ „УКРТОРГ”, відповідач по справі) про стягнення штрафних санкцій у розмірі 14 520 грн. 00 коп. за неправильне зазначення маси вантажу у накладній.

Рішенням господарського суду Луганської області від 29.02.08 по справі № 8/1 позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Дане рішення мотивовано тим, що позивачем при складанні двох комерційних актів, які є предметом дослідження по справі, не було порушено чинне законодавство, що матеріалами справи було доведено, що при контрольному переважуванні отриманого вантажу вугільної продукції величина розходження між масою вантажу, вказаної у супровідній накладній з фактичною його масою перевищила 0, 5%, що є порушенням п. 27 Правил видачі вантажу, затвердженими Наказом Мінтрансу України № 644 від 21.11.00, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України за номером 862/5083 24.11.00; що термін позовної давності для стягнення штрафу станом на час звернення позивача з позовом до суду першої інстанції (03.01.08) не закінчився.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 12.03.08 № 18/03, якою просить скасувати рішення господарського суду Луганської області повністю та прийняти нове.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник посилається на те, що місцевий господарський суд не перевірив дотримання порядку складання комерційного акту відповідно до вимог законодавства, визнаючи його допустимим доказом; що комерційний акт АР № 086648/68 складений з порушеннями діючого законодавства, а саме: і форма ГУ –22 і текст акту складений російською мовою, що суперечить ст. 27 Закону України „Про залізничний транспорт”, крім того, вказаний комерційний акт не відповідає формі ГУ –22, затвердженою Правилами складання актів.

Відповідно до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України Луганський апеляційний господарський суд ухвалою від 17.03.08 у справі № 8/1 прийняв апеляційну скаргу відповідача до апеляційного провадження.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду по справі для розгляду вказаної вище апеляційної скарги на рішення господарського суду Луганської області від 29.02.08 призначено судову колегію у складі: головуючий суддя –Семендяєва І.В., суддя –Баннова Т.М., суддя – Парамонова Т.Ф.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного та компетентного представника у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням.

Відзивом від 25.03.08 позивач вважає судове рішення законним та обґрунтованим, оскільки судом дотримано норми процесуального та матеріального права.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідач –ТОВ „УКРТОРГ”, не погоджується з рішення суду першої інстанції, яким, за його твердженням у апеляційній скарзі, зроблений висновок про те, що підставою для відповідальності товариства став тільки факт виявлення невідповідності між даними супровідних документів на вантаж та даними, отриманими при фактичному переважуванні цього вантажу на станції призначення; крім того, місцевий господарський суд не врахував, що комерційний акт АР № 086648/68 був складений з порушеннями діючого законодавства, всупереч Конституції України комерційний акт складений російською мовою, розділи „А” і „Д” заповнені всупереч затвердженій Правилами складання актів формі ГУ –22.

Викладене спростовується нормами того ж самого законодавства, на яке посилається відповідач –ст. ст. 24, 37, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, Правила складання актів, які затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.02 № 334.

При цьому судом першої інстанції надана належна оцінка обставинам справи та зроблено обґрунтований висновок про доведеність позивачем факту невірного зазначення відповідачем маси вантажу у накладній № 49317245.

Згідно із статтею 3 Закону України „Про залізничний транспорт” законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України „Про транспорт”, цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Стаття 5 Статуту залізниць України відносить до компетенції Міністерства транспорту України затвердження нормативних документів на підставі цього Статуту, які є обов’язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 № 457 (далі – Статут залізниць) накладна –основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту залізниць та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони –одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 37 Статуту залізниць передбачено, що під час здавання вантажів для перевезення відправник повинен зазначити їх масу у накладній –основному перевізному документі, який підтверджує укладення договору перевезення вантажу. За правилами ст. 24 Статуту залізниць залізниці надано право періодично перевіряти кількість та масу вантажу, зазначених вантажовідправником у накладній, а ст. 122 Статуту залізниць встановлено відповідальність вантажовідправника у вигляді штрафу за неправильне зазначення в накладній маси вантажу.

Частиною першою ст. 26 Закону України „Про залізничний транспорт” передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами.

За змістом ст. 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов’язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Статтею 129 Статуту залізниць передбачено, що порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами. Правила складання актів затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.02 № 334.

За пунктом 4 Правил складання актів комерційні акти на вантаж, що перебуває в дорозі, складаються у день виявлення обставин, які підлягають оформленню комерційним актом. Згідно з п. 8 цих Правил, якщо комерційний акт складається на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів, а на зворотному боці накладної робиться відмітка про складений комерційний акт. Така ж вимога до заповнення перевізних документів під час перевезення міститься у Правилах оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644. Пунктом 4.3 цих Правил передбачено, що при складанні акта в графі 5 накладної зазначаються його номер і коротко причина його складання („про недостачу_______ місць”, „про недостачу маси _________ кг”, „про відсутність пломб” тощо).

Відповідно до п. 2.1 розділу 2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.00, у графі комплекту перевізних документів „Маса вантажу в кг, визначена відправником” –вказується маса вантажу у кілограмах, дана графа заповнюється вантажовідправником.

Згідно п. 52 Статуту залізниць на станціях призначення залізниця зобов’язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку –граничного розходження визначення маси нетто.

Як встановлено місцевим господарським судом і свідчать матеріали справи, 19.07.07 ТОВ “УКРТОРГ” з залізничної станції Антрацит Донецької залізниці за накладною № 49317245 у вагонах №№ 67354860, 67869958, 65283608, 67856211 та 66046947, навалом, відправило вугільну продукцію на адресу отримувача –Зміївської ТЕС ВАТ „Центренерго”; у вищезазначеній накладній вантажовідправник вказав, що у кожному із вагонів завантажено по 69,0 тонн названої продукції.

21.07.07 вищезгадані 5 вагонів прибули на залізничну станцію Лиман Південної залізниці. Вантажоотримувач –Зміївська ТЕС ВАТ „Центренерго”, 21.07.07 надіслав позивачу письмову заявку про здійснення контрольного 10-відсоткового переваження вищезгаданих 5-ти вагонів та у разі наявності недовантаження видати комерційні акти на ці вагони.

У контрольному переважуванні вагонів приймав участь представник Зміївської ТЕС - Хвостиченко К.М. (довіреність № 20/3 від 01.07.07).

За результатами контрольного переважування у вагонах №№ 66046947 та 67856211 виявлено розбіжності між масою вантажу, вказаної у супровідній накладній, та фактичною його масою. Так, у вагоні № 66046947 замість 69,0 тонн виявлено вугільну продукцію масою 64,65 тонни, а у вагоні № 67856211 –замість 69,0 тонн –64,80 тонни.

У зв’язку з вищезазначеною обставиною позивач за участю представника вантажоотримувача 21.07.07 склав комерційний акт форми ГУ-22 АР № 086648/68, який був підписаний усіма учасниками контрольного зважування. Крім того, того ж дня, тими ж представниками за цим фактом було складено акт загальної форми № 2073.

Стосовно доводів апеляційної скарги про невідповідність граф комерційного акту АР № 086648/68 формі ГУ-22 (відсутнє місце підпису у розділі „Д” –„начальник вантажного району”) слід зазначити наступне.

Розділ „Д” дійсно містить місце підпису начальника вантажного району у формі ГУ - 22, але п. 10 Правил складання актів передбачає, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи, старший прийомоздавальник) і прийомоздавальник станції, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Отже за вказаним пунктом Правил підпис начальника вантажного району може бути замінено на підпис завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, старшого прийомоздавальника. У комерційному акті АР № 086648/68 від 21.07.07 відповідно до п. 10 Правил складання актів маються місця для підпису начальника станції, завідувача вантажним двором, старшого прийомоздавальника; вказаний акт підписаний зазначеними особами.

Порушень при складанні комерційного акту АР № 086648/68 від 21.07.07 не встановлено.

Комерційний акт АР № 086648/68 слід вважати належним доказом поряд з іншими доказами у справі.

Крім того, необхідно прийняти до уваги те, що п. 6 Правил складання актів передбачено, що при видачі однорідного вантажу, який перевозиться навалом або насипом і прибув від одного відправника на адресу одного одержувача, недостачі, що перевищують норму природної втрати маси вантажу і граничне розходження визначення маси нетто, а також надлишки, що перевищують граничне розходження визначення маси нетто, виявлені в окремих відправках під час перевірки протягом однієї календарної доби, оформляються одним комерційним актом. В акт включаються тільки відправки, які прибули в справних вагонах з непошкодженими пломбами відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або в критих та інших без пломб (якщо такі перевезення передбачені Правилами), у яких виявлено недостачу або надлишок.

У застосуванні ст. 118 та ст. 122 Статуту залізниць України слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень незалежно від того, чи завдано залізниці у зв’язку з цим збитки.

Збитки (додаткові витрати) завдані залізниці через допущені відправником порушення, зазначені у ст. 118 та ст. 122 Статуту залізниць, підлягають відшкодуванню відправником незалежно від сплати ним штрафу, оскільки у відповідності до ст. 24 Статуту залізниць вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Стаття 12 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (скорочено - УМВС) містить перелік випадків, за порушення яких також стягується штраф у п’ятикратному розмірі, але склад порушень, при яких відправник несе відповідальність за правильність відомостей та заяв, внесених ним у накладну УМВС, відрізняється від умов ст. 118 та ст. 122 Статуту залізниць, тому такі справи слід вирішувати на підставі ст. 12 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення УМВС.

Така правова позиція викладена в Роз’ясненнях Президії Вищого господарського суду України від 29 травня 2002 року № 04-5/601 „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею”, згідно якої при застосуванні ст. 118 Статуту залізниць України слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених у цій статті порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення, так і на станції відправлення після пред’явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв’язку з цим збитки.

Стосовно доводів апеляційної скарги про застосування у комерційному акті російської, а не державної - української мови, слід зазначити наступне.

Частина 1 ст. 10 Конституції України передбачає, що державною мовою в Україні є українська мова.

В той же час, відповідно до ч. ч. 3-5 вказаної статті Конституції в Україні гарантується вільний розвиток, використання і захист російської, інших мов національних меншин України. Держава сприяє вивченню мов міжнародного спілкування. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Ніяким законодавчим актом не передбачено, що застосування в документах російської мови робить цей документ недійсним.

При розгляді апеляційної скарги порушень норм процесуального та матеріального права не виявлено.

Таким чином, відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Луганської області від 29.02.08 у справі № 8/1 ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні за згодою позивача оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито за подання скарги покладається на заявника скарги.

Оскільки розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України не передбачено сплату витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу при поданні апеляційної скарги на судове рішення, то сплачені відповідачем при зверненні до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. згідно платіжного доручення № 81 від 12.03.08 слід повернути заявнику.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 85, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „УКРТОРГ”, м. Антрацит Луганської області від 12.03.08 № 18/03 на рішення господарського суду Луганської області від 29.02.08 по справі № 8/1 залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Луганської області від 29.02.08 по справі № 8/1 залишити без змін.

3.          Повернути товариству з обмеженою відповідальністю „УКРТОРГ”, ідентифікаційний код 30008040, вул. Леніна, 12, м. Антрацит Луганської області, 94613, із Державного бюджету України, рахунок 0006, банк одержувача –ГУ ДКУ у Луганській області, МФО 804013, код бюджетної класифікації –22090200, помилково сплачені витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. 00 коп., на підставі даної постанови, яка скріплена гербовою печаткою суду.

Відповідно ч. 3, ч. 4 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та надсилається сторонам у справі в п’ятиденний строк з дня її прийняття.

Головуючий суддя                                                   І. В. Семендяєва

Суддя                                                                       Т.М. Баннова

Суддя                                                                                 Т.Ф. Парамонова