ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" березня 2008 р.

Справа № 5/351-07-8686

За позовом: Відкритого акціонерного товариства «Металіст»

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго»

про визнання недійсним рішення

Суддя Могил С. К.

Представники:

від позивача: Білих О.В. за довіреністю.

від відповідача: не з’явився.

В судовому засіданні 15.02.2008 року було оголошено перерву до 25.02.2008 року, в судовому засіданні 25.02.2008 року було оголошено перерву до 11.03.2008 року у відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Суть спору: відкрите акціонерне товариство «Металіст» звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго»про визнання недійсним рішення засідання комісії з розгляду актів порушень.

Відповідачем було надано до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив суд у задоволенні позовної заяви відмовити, з підстав та доводів викладених у відзиві на позов.

З боку позивача до суду надійшли заперечення на відзив, у яких позивачем було наведено додаткові аргументи на обґрунтування своєї позиції.

До суду також надійшли письмові пояснення щодо позову з боку відкритого акціонерного товариства «Металіст»у яких викладено міркування позивача щодо позовних вимог.

В процесі розгляду справи представниками сторін по справі до суду були надані додаткові документи, які у судових засіданнях були розглянуті судом та залучені до матеріалів справи у якості документальних доказів.

Розглянув матеріали справи, суд встановив:

Як видно з матеріалів справи 01.06.2005 року між відкритим акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» та відкритим акціонерним товариством «Металіст»було укладено договір № 16 про постачання електричної енергії, у відповідності до умов якого відповідач зобов’язався постачати електричну енергію позивачу, а позивач в свою чергу оплачувати її вартість та здійснювати інші платежі згідно умов укладеного договору.

У відповідності з пунктом 9.4 укладеного договору, договір набрав чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не надійде заява від однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляд. У матеріалах справи відсутні будь-які заяви або листи однієї з сторін по договору про відмову від договору або припинення його дії, таким чином станом на дату подання позову договір є дійсним і обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 4.2.3 договору у якості відповідальності за договором відповідача зобов’язано сплачувати позивачу вартість недоврахованої електроенергії розраховану виходячи з приєднаної потужності струмоприймачів та кількості їх використання (згідно з методикою, затвердженою НКРЕ) у разі самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених методикою. Пунктом 4.2.4 встановлено, що відповідач несе відповідальність за технічний стан розрахункових приладів обліку та пломб на них, які знаходяться на його території, забезпечує їх охорону та збереження.

Також слід зазначити, що п. 4.4 укладеного договору передбачено, що у разі виявлення однією з сторін за договором порушення умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачено застосування санкцій та які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін за договором у двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акту, має право внести до акта свої зауваження.

Згідно п. 6.41 Правил користування електричною енергією (надалі –ПКЕЕ) в редакції що діяла в момент складання акту, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Як видно з матеріалів справи, під час проведення перевірки відповідача представниками ВАТ “ЕК Одесаобленерго” при обстеженні об’єктів відповідача були виявлені факти порушення п. п. 3.19, 6.40 Правил користування електроенергією, а саме: перестановка проводів И1 И2 за фазою „А” трансформатору .

На підставі виявленого порушення відповідно до вимог ПКЕЕ в присутності представника відповідача був складений акт №015027 від 06.11.2007 року про порушення ПКЕЕ. Одночасно зі складанням акту відповідача було повідомлено про час та місце розгляду акту про порушення ПКЕЕ. З відомостей зазначених у акті видно, що при його складанні був присутній представник відповідача, який підписав акт про порушення без зауважень та заперечень.

У відповідності з п. 6.40 ПКЕЕ, у разі виявлення у споживача пошкоджень пломб електропередавальної організації та/або пломб держповірки або за умови збереження цілісності пломб держповірки та електропередавальної організації пошкодження розрахункових приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу приладу обліку тощо), встановлення перемички, шунтуючої коло струму лічильника, використання різного роду пристроїв з метою зменшення показів приладу обліку, несанкціонованого втручання у параметри багатофункціональних лічильників, порушення цілісності ізоляції вторинних кіл трансформаторів струму чи напруги, знеструмлення кіл струму або кіл напруги приладу обліку, самовільного встановлення споживачем трансформаторів струму чи напруги, коефіцієнти трансформації яких не відповідають указаним на паспорті (табличці) трансформатора та/або вказаним у договорі про постачання, інших дій або бездіяльності споживача з метою зниження значення показів засобу обліку, покази розрахункового засобу обліку не враховуються, а електропередавальна організація здійснює перерахунок обсягу фактично спожитої електричної енергії за період від дня останнього контрольного зняття представником електропередавальної організації показів розрахункового засобу обліку чи фактично проведеної і підтвердженої актом технічної перевірки роботи схеми комерційного обліку, що мала передувати виявленню порушень, але цей період має не перебільшувати шести місяців. Перерахунок обсягу фактично спожитої електричної енергії та його вартості здійснюється відповідно до Методики обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої внаслідок порушення споживачем –юридичною особою ПКЕЕ за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням.

Крім того, п 6.42 ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України. Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності через 10 робочих днів після вручення протоколу споживачу, за винятком випадків оскарження цього рішення в судовому порядку.

Матеріалами справи підтверджено, що складений акт був розглянутий на засіданні комісії, якою було вирішено (протокол №191 від 08.11.2007 року) стягнути з споживача електроенергії за вчинене порушення 27 666, 40 грн. та виписано рахунок для сплати (№ 16/66 від 08.11.2007 року).

Позивач вважає, що прийнятий протокол комісії є необґрунтованим, оскільки прийнятий з порушеннями та без урахування обставин наявності вини позивача, щодо виявленого порушення, а таким чином має бути скасований судом. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачем було наведено численні доводи, щодо обґрунтування його позовних вимог.

Виходячи з заявлених позовних вимог позивача про визнання недійсним рішення комісії ВАТ „ЕК Одесаобленерго” оформленого протоколом №191 від 08.11.2007 року слід звернути увагу на те, що акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин.

За змістом ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Засоби захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ст. 16 Цивільного кодексу України. Одним із таких способів, як зазначено у п. 10 ч. 1 згаданої вище статті, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України серед актів, можливість визнання незаконними яких передбачена статтею 16 Цивільного кодексу України, як спосіб захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів встановлює, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживача.

Тобто за змістом вказаної норми господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

На думку суду, оскаржене рішення комісії ВАТ "ЕК "Одесаобленерго" та протокол, яким воно оформлено за своїми ознаками до таких актів не може бути віднесено, оскільки не несе характеру обов'язкових до виконання ненормативних актів, а є лише фіксацією порушення, яке було виявлено при проведенні перевірки дотримання Правил користування електричною енергією. Тобто, оскаржений протокол може бути використаний в якості доказу у разі звернення з позовом до суду ВАТ "ЕК "Одесаобленерго" про стягнення нарахованої суми за актом про порушення і підлягає оцінці судом у відповідності з вимогами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, вирішуючи спір про визнання недійсним рішення комісії ВАТ „ЕК Одесаобленерго” оформленого протоколом комісії по розгляду актів з у рахуванням норм матеріального права суд вважає що спори такої категорії не підлягають вирішенню в господарських судах України.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи надані документальні докази та доводи сторін викладені у судових засіданнях в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати віднести на рахунок позивача, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 77, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення підписано 25.03.2008 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                     Могил С. К.