ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2008 р. Справа № 44/45-08 (н.р. 40/136-07)

вх. № 945/4-44 (н.р. 3464/4-40)

Суддя господарського суду Ільїн О.В.

при секретарі судового засідання Макаренко К.М.

за участю представників сторін:

позивача - Киося А.Г., директор відповідача - Тарасов А.Г., дов. від 10.12.2007 р., , юрисконсульт;

розглянувши справу за позовом ТОВ "Камелія" ЛТД, м. Х-в

до Харківська міська рада, м. Х-в

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач (ТОВ "Камелія" ЛТД) звернувся до господарського суду із позовною заявою, в якій просить суд визнати право власності на самочинно побудовані споруди майданчику літнього кафе по провулку Мира, 3 та зобов’язати відповідача (Харківську міську раду) видати свідоцтво на право власності на ці будівлі.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15 травня 2007 року по справі № 40/136-07 у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09 жовтня 2007 року апеляційну скаргу позивача було залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 16 січня 2008 року касаційну скаргу позивача задоволено, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09 жовтня 2007 року та рішення господарського суду Харківської області від 15 травня 2007 року у справі № 40/136-07 скасовано, а справу № 40/136-07 передано до господарського суду Харківської області на новий розгляд.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08 лютого 2008 року призначено розгляд справи.

Представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд визнати право власності за позивачем (ТОВ "Камелія" ЛТД) на нежитлову споруду майданчик літнього кафе літ. "В" (нежитлову будівлю літ. "В-1" площею 9,7 кв.м., площадку літ. "В-1" площею 98,1 кв.м.) разом загальною площею 107,8 кв.м., розташовану за адресою: м. Харків, провулок Миру, 3. Ухвалою господарського суду Харківської області від 19 березня 2008 року вищезазначені уточнення прийняті до розгляду.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи у призначене судове засідання не з’явився, про причину неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Камелія" ЛТД у 1997 році самочинно побудовано майданчик літнього кафе по пров Миру, 3.

Управлінням земельних ресурсів виконавчого комітету Харківської міської ради та інспекцією ДАБК у 1999 році до позивача було застосовані фінансові санкції, посадові особи були притягнуті до адміністративної відповідальності.

19 листопада 2003 року рішенням XVII сесії XXIV скликання Харківської міської ради № 226/03 позивачу вирішено надати дозволи на розміщення самовільно побутованого майданчику літнього кафе.

Рішенням XLIV сесії IV скликання Харківської міської ради № 252/05 від 23 грудня 2005 року вирішено надати позивачу дозвіл на збереження самочинно побутованого майданчику літнього кафе по пров. Миру, 3 та надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки, а рішенням XLIV сесії IV скликання Харківської міської ради від 06 березня 2006 року № 57/06 вирішено надати земельну ділянку по пров Миру, 3 площею 0,0259 га. для експлуатації самочинно побудованого майданчика літнього кафе до 01 березня 2011 року.

На самовільно побудованому майданчику літнього кафе є позитивний технічний висновок про стан будівельних конструкцій і затверджений УМА генплан. Виконавча зйомка об’єкту і меж земельної ділянки погоджені з усіма зацікавленими службами міста, а також з Міським відділом реєстрації актів громадського положення № 2 Харківського управління юстиції, що є власниками близько розташованого будинку - Палацу одруження.

Окрім того, на виконання рішення XLIV сесії IV скликання Харківської міської ради від 06 березня 2006 року № 57/06, між позивачем та відповідачем 29 грудня 2006 року укладено договір оренди, який зареєстровано 12 лютого 2007 року за № 15, згідно з яким позивачу передано в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення – землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: м. Харків, пров. Миру, 3, загальною площею 0,0259 га на якій знаходиться самочинно побудований майданчик літнього кафе для експлуатації самочинно побудованого майданчику літнього кафе.

На самочинно побудований майданчик літнього кафе за адресою: м. Харків, пров. Миру, 3. Комунальним підприємством "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" видано технічний паспорт № 19990208, виконаний станом на 28 листопада 2006 року.

Згідно частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Згідно із частиною 2 статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а відповідно до ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права є його визнання.

Статтею 4 Закону України "Про власність" передбачено, що власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом, діяльності, зокрема, передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава безпосередньо не втручається в господарську діяльність суб'єктів права власності.

Згідно із статтею 48 зазначеного Закону передбачено, що Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом, господарським судом або третейським судом.

Відповідно до ст. ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. ст. 319, 320 Цивільного кодексу України власники самостійно здійснюють право власності, виконують будь-які дії по відношенню до свого майна, що не суперечать закону. Визнання права власності на нежитлові приміщення необхідне для подальшого здійснення позивачем підприємницької діяльності та не порушує права інших осіб.

Рішенням XLIV сесії IV скликання Харківської міської ради від 06 березня 2006 року № 57/06 на підставі якого укладено між сторонами договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Харків, провулок Миру, 3 зазначено про необхідність оформити право власності на самочинно збудований об’єкт.

У відповідності до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом приймають рішення, які є обов’язковими до виконання на відповідній території.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що нежитлова споруда, яка розташована за адресою м. Харків, провулок Миру, 3 знаходиться в користуванні позивача з підстав, не заборонених законом, відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України особа може набути право власності з правомірних підстав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 41, 144 , Конституції України, ст. 4, 48 Закону України "Про власність" ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 321, 328, 331, 392 Цивільного кодексу України суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати за Товариствомз обмеженою відповідальністю „Камелія” ЛТД, код 21220697 право власності на нежитлову споруду майданчик літнього кафе літ. "В" (нежитлову будівлю літ. "В-1" площею 9,7 кв.м., площадку літ. "В-1" площею 98,1 кв.м.) разом загальною площею 107,8 кв.м., розташовану за адресою: м. Харків, провулок Миру, 3

Повний текст рішення підписано 04 квітня 2008 року.

Суддя Ільїн О.В.