СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

22 квітня 2008 року

Справа № 2-1/180-2008А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача:Абрамкіна Марія Вікторівна, довіреність № 3 від 09.01.2008;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Ковтун Л.О.) від 21.02.2008 у справі № 2-1/180-2008А

за позовом           Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим (вул. Гагаріна, 14а,Сімферополь,95026)

до           Підприємства Сімферопольської виправної колонії № 102 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Автономній Республіці Крим (пров. Елеваторний, 4,Сімферополь,95000)

про стягнення 4163,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2008 року Управління Пенсійного фонду в Залізничному районі міста Сімферополя звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до підприємства Сімферопольської виправної колонії №102 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Автономній Республіці Крим, просило стягнути суму 4163,73 грн, посилаючись на те, що за відповідачем склалася прострочена заборгованість по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за вересень 2007 у розмірі 4163,73грн., що підтверджується погодженою вимогою № Ю-1628С від 02.11.2007.

Відповідач, заперечуючи проти позову, надав відзив, у якому повідомляє, що заборгованість у сумі 4163,73 грн. погашена у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 12,№15 від 25.01.2008.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.02.2008 у справі № 2-1/180-2008А у задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим до Підприємства Сімферопольської виправної колонії № 102 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Автономній Республіці Крим про стягнення 4163,73 грн. відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим актом, Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати, позов задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

На підставі розпорядження заступника голови судової палати Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.04.2008 у зв’язку з зайнятістю в іншому судовому процесі судді Фенько Т.П. здійснено її заміну на суддю Антонову І.В.

У судове засідання, призначене на 22.04.2008 представник відповідача не з’явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив.

Враховуючи, що згідно з пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи, судова колегія вважає можливим розглянути скаргу за відсутності представника відповідача , оскільки явка сторін не визнана обов’язковою.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно підпунктом 6 пункту 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначаються перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Звертаючись з відповідним позовом, Управління Пенсійного фонду в Залізничному районі міста Сімферополя просило про стягнення саме суми 4163,73 грн. недоїмки за вересень 2007 року.

Як свідчать матеріали справи, відповідач суму, яка є предметом спору,сплатив, про що надав суду належні докази (а.с.17,18).

Отже, дії позивача по зарахуванню спірної суми у погашення недоїмки попереднього періоду виходять за межі спору і не можуть бути визнані такими, що відповідають нормам Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 та процесуальному законодавству.

Крім того, наполягаючи на стягненні суми позову, Управління Пенсійного фонду в Залізничному районі міста Сімферополя додатково надало довідку станом на 20.02.2008 на підтвердження суми боргу 4163,73 грн., заявленої у позовній заяві.

Таким чином, доказів про наявність будь-якої іншої заборгованості відповідача перед позивачем останнім під час розгляду справи суду не надано.

Згідно зі статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування прийнятого у справі судового акту та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими,невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відповідно до пункту 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Пунктом 2 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції може дослідити нові докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

Додавши до апеляційної скарги нові докази, позивач не обгрунтував неможливість надання їх у суд першої інстанції, що виключає їх прийняття у порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин оскаржена постанова відповідає вимогам закону і матеріалам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 195, пунктом 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206, частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.02.2008 у справі № 2-1/180-2008А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної сили цією ухвалою та в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді