ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.08 Справа № 11/92

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Легуцькому І.А.

За позовом: Заступника військового прокурора Тернопільського гарнізону в інтересах держави: Міністерства оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м.Тернопіль

До відповідача: Дочірнього підприємства „Львівський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України”, м.Львів

Про стягнення заборгованості в розмірі 3000,00грн.

Представники:

Від позивача –Сисак –пр-р посвідчення № 47

Від відповідача - не з’явився

Сторонам, які беруть участь у справі, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть спору: Позов заявлено Заступником військового прокурора Тернопільського гарнізону в інтересах держави: Міністерства оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м.Тернопіль про стягнення із Дочірнього підприємства „Львівський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України” 3000,00грн. боргу.

Від здійснення технічного запису судового процесу сторона відмовилась.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча у встановленому порядку був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідно до статті 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

В процесі розгляду справи суд встановив наступне:

В ході прокурорської перевірки встановлено, що 25 вересня 2007року між квартирно-експлуатаційним відділом м.Тернопіль та філією „Бродівська ДЕД” Дочірнього підприємства „Львівський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України” укладено договір зберігання № 96 відповідно до якого зберігач (позивач у справі) приймає на зберігання майно від поклажодавця (відповідача по справі) на обумовлений договором строк за певну плату.

Приймання майна зберігачем на зберігання здійснюється згідно акту прийому-передачі майна на зберігання підписаного обома сторонами п.2.1. договору).

01.10.2007року позивач згідно акту приймання-передачі прийняв на зберігання технічну сіль в кількості 350тон.

Пунктом 3.1 договору сторони встановили розмір плати за 1 місяць зберігання, що становить 1000,00грн., яка підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування на розрахунковий рахунок зберігача до 10 числа наступного місяця.

Із врахуванням того, що станом на 20 березня 2008 року відповідач заборгував 3000,00грн. за період з грудня 2008року по лютий 2008року, позивач звернувся до суду із вимогою про примусове стягнення заборгованої суми.

Факт заборгованості підтверджений:

- рахунками на оплату послуг № 144 від 19.11.2007року, № 169 від 10.12.2007року, № б/н від 14.02.2008року;

- банківськими виписками ГУДКУ в тернопільській області від 23.11.2007року, від 21.02.2008року;

- довідкою КЕВ м.Тернополя від 20.03.2008року № 14/373.

Таким чином, сума позову складає 3000,00грн.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника сторони, суд вважає позовні вимоги підтвердженими матеріалами справи та такими що підлягають до задоволення повністю з огляду на наступне:

Статтею 936 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов’язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодацем) і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

У більшості випадків договір зберігання є реальним, тобто вважається укладеним з моменту передачі речі зберігачу.

Ч.2 ст.180 ГКУ визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Сторони уклали договір зберігання № 96 від 25 вересня 2007року серед істотних умов якого є строк зберігання (з 01.10.2006року по 01.04.2008року) та плата за зберігання у сумі 1000,00грн. за місяць.

Договір зберігання може бути як оплатним так і безоплатним. В даному випадку сторони узгодили порядок та строки оплати шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок зберігача до 10 числа наступного місяця.

Статтею 946 ЦК України визначено, що плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 525 ЦК України не допускає односторонньої відмови від виконання договору чи зміни умов його виконання.

Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та порядку встановлені договором.

Відповідач при наданих йому правах та можливостях позов не заперечив, доказів оплати не подав.

Ст. 33 ГПК України, зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК)

Судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 116 ГПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства „Львівський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України”, м.Львів, вул. Володимира Великого, 54 () на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м.Тернопіль, м.Тернопіль, вулю Галицька, 1 () 3000,00грн. боргу.

Стягнути з Дочірнього підприємства „Львівський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України”, м.Львів, вул. Володимира Великого, 54 () в доход державного бюджету 102,00грн. держмита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Сало І.А.