ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"26" червня 2008 р.

Справа № 16/129

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді КоротченкоЛ.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 16/129

за позовом: Фонду комунального майна Олександрійської міської ради, м. Олександрія Кіровоградської області

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Метида", м. Олександрія Кіровоградської області

про розірвання договору оренди та зобов'язання звільнити приміщення,

за участю представників:

від позивача - участі не брав;

від відповідача - участі не брали.

Фонд комунального майна Олександрійської міської ради звернувся до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, яка містить вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю "Метида" наступного змісту:

- достроково розірвати договір оренди нерухомого майна № 315 від 10.02.2000 р., укладений між Фондом комунального майна Олександрівської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю "Метида" щодо нежитлового підвального приміщення, що розташоване за адресою: 28000, м. Олександрія, вул. Червоноармійська, 44, загальна площа, якого становить 40,0 кв.м.;

- зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю "Метида" звільнити нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: 28000, м. Олександрія, вул. Червоноармійська, 44, загальна площа, якого становить 40,0 кв.м.

Свої вимоги позивач обґрунтував з посиланням на невиконання відповідачем умов укладеного договору оренди на підставі ст.ст. 526, 782 Цивільного кодексу України.

Позивач в судове засідання 26.06.08 р. не з'явився, вимоги ухвали суду від 24.04.2008 р. не виконав, не подав суду витребуванні матеріали, однак направив до суду факсограму, в якій просить розгляд даної справи відкласти у зв'язку з неможливістю присутності при розгляді зазначеної справи представника Фонду комунального майна, який 26.06.08 р. задіяний у розгляді касаційної скарги Вищим господарським судом України.

Господарський суд вважає, що заявлене позивачем клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, враховуючи те, що по-перше, у господарського суду відсутня об'єктивна можливість відкладення розгляду справи враховуючи закінчення строку вирішення спору, передбаченого ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, а клопотання про продовження розгляду справи, передбачене ч. 4 ст. 69 ГПК України до суду не подавалось.

Крім того, відповідно до положень Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України № 75 від 10.12.2002 р. (далі - Інструкція), інформація, одержана каналами факсимільного зв'язку, не належить до офіційних документів (п. 15.1 розділу 15 Інструкції).

Відповідач в судове засідання не з'явився, поштові конверти з ухвалами господарського суду про порушення провадження у справі від 31.03.08 р. та про відкладення розгляду справи від 24.04.08 р., направлені господарським судом на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, а також в довідці Головного управління статистики у Кіровоградській області № 14-2751 від 03.04.08 р. (а.с. 28), а саме: м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, 141/4, повернулися до суду з позначками: "Причина повернення (досилання): за зазначеною адресою не значиться", "вже не має" (а.с. 27, 38).

Таким чином, господарський суд вжив всіх заходів для повідомлення відповідача про дату, час і місце проведення судового засідання, направляючи ухвали суду у даній справі за місцем реєстрації відповідача.

Відповідач несе відповідальність за всі можливі наслідки неподання відомостей стосовно змін свого місцезнаходження, оскільки згідно правил статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" юридичні особи зобов'язані подавати відомості стосовно змін свого місцезнаходження державному реєстратору.

Отже, в зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання та неподання відзиву на позовну заяву, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

10.02.2000 року між Фондом комунального майна Олександрійської міської ради (далі - Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Метида" (далі - ТОВ "Метида" або Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна (далі - Договір оренди, а.с. 12, 13), за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду підвальне приміщення п'ятиповерхового будинку, що розташоване за адресою: вул. Червоноармійська, 44, загальна площа якого становить 40 кв.м. та знаходиться на балансі житлово-експлуатаційної контори № 4 для розміщення магазину по продажу продуктів харчування.

Згідно акту передачі приміщення в оренду від 04.01.2000 року орендоване приміщення прийнято в оренду ТОВ "Метида" (а.с. 14).

За умовами Договору оренди (п. 4.1), розмір орендної плати встановлюється згідно розрахунку, що додається до договору та є його невід'ємною частиною; орендна плата перераховується щомісячно до 10 числа місяця, за який проводиться розрахунок.

Згідно розрахунку - додатку № 2 до Договору оренди, щомісячна орендна плата становить 31,15 грн.

Відповідно до п.п. 2.1, 10.2, 10.3, 10.4, 10.7 Договору оренди, договір укладений на термін з 26.10.99 р. по 26.10.04 р.; зміна або розірвання Договору можуть мати місце за погодженням сторін; Договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням арбітражного суду у випадках, передбачених чинним законодавством; у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну Договору після закінчення його строку протягом 1 місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Пунктом 9.1. Договору оренди сторони узгодили, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань згідно з Договором оренди сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Позивач в позові стверджує, що у зв'язку з відсутністю заяви від сторін про припинення або зміну умов Договору протягом одного місяця після закінчення терміну дії Договору, на підставі п. 10.7. він вважався продовженим на той самий термін і на тих самих умовах. Так термін дії договору продовжено до 26.10.2009 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору оренди, а саме п.п. 5.2 та 5.12 Договору оренди, за змістом яких Орендар зобов'язався своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату, а також застрахувати орендоване приміщення (будівлю) протягом 1 місяця з дня підписання договору та повідомити про це Орендодавця.

В позові позивач вказує також на те, що відповідач не застрахував орендоване приміщення і відповідно не подав копії договору Фонду комунального майна.

Крім того, позивач вказує, що станом на 27.03.2008 р. на протязі останнього року відповідач жодного разу не вніс орендної плати, у зв'язку з чим 09.01.2008 р. на адресу відповідача направлена позивачем претензія № 6/14 про дострокове розірвання договору оренди та повернення приміщення за двостороннім актом передачі приміщення на користь Фонду комунального майна. При цьому єдиною підставою для дострокового розірвання договору позивачем вказано невиконання Орендарем зобов'язання щодо своєчасного і в повному обсязі внесення орендної плати (а.с. 20).

Однак відповіді на претензію Орендодавця відповідач не надав, заборгованість не сплатив, орендоване приміщення не звільнив, у зв'язку з чим між сторонами виник даний спір.

Згідно наданої позивачем картки рахунку заборгованість відповідача станом на 31.03.2008 р. становить 1 212,80 грн.

Правовою підставою своїх вимог про дострокове розірвання договору оренди та зобов'язання звільнити орендоване приміщення позивач зазначає ст. ст. 526 та 782 Цивільного кодексу України.

Однак, господарський суд вважає безпідставним посилання позивача на застосування вказаних норм, як на правову підставу своїх вимог, оскільки положення даних норм не стосуються порядку та підстав дострокового розірвання договору оренди та звільнення орендованого приміщення.

Згідно змісту ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Що ж стосується змісту ст. 782 Цивільного кодексу України, дана норма передбачає право наймодавця відмовитись від договору найму, згідно якої у разі якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд наймодавець має право відмовитись від договору найму і вимагати повернення речі.

У відповідності до приписів п. 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон) договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Підстави розірвання договору визначені ст. 651 Цивільного кодексу України, однак посилання позивача в позові на вказані норми відсутні, будь-які інші уточнення позовних вимог, передбачені ст. 22 ГПК України позивачем не подані.

Відповідно до вимог ст. п. 2 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України право виходу за межі позовних вимог належить господарському суду лише за умови необхідності захисту прав і законних інтересів позивача, а також при наявності відповідного клопотання заінтересованої сторони.

У зв'язку з відсутністю посилання позивача в позові на відповідні норми Цивільного кодексу України (ст. 651 ЦК України) та Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (п. 3 ст. 26 Закону) як на матеріально-правову підставу позовних вимог, у господарського суду відсутні правові підстави застосування при вирішенні даного спору вказаних положень чинного законодавства.

Отже, позовні вимоги про дострокове розірвання договору оренди з підстав зазначених в позові є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що у господарського суду відсутні правові підстави для дострокового розірвання договору оренди, відповідно й позовні вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача звільнити орендоване приміщення у зв'язку з достроковим розірванням договору оренди також не підлягають задоволенню.

Ухвалою господарського суду про відкладення розгляду справи від 24.04.2008 р. позивачу за його усним клопотанням надана можливість уточнити позовні вимоги, в частині правового обґрунтування вимог з посиланням на норми матеріального права, однак позивач будь-яких заяв про уточнення вимог в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України не подав, при цьому господарський суд враховує, що позивач об'єктивно мав таку можливість з огляду на те, що розгляд справи згідно ухвали суду від 24.04.08 р. відкладено на тривалий час. Однак позивач своїм правом не скористався.

Враховуючи наведене, господарський суд відмовляє в задоволені позову повністю.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача і не стягуються.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

До набрання рішенням законної сили, воно може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку та строк, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Копію рішення направити сторонам.

Суддя Л.С. Коротченко