ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.04.08 Справа №11/641/07-8/440/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Зубкова Т.П. судді Зубкова Т.П. , Коробка Н.Д. , Шевченко Т. М.

при секретарі: Шерник О.В.

За участю представників сторін:

від позивача – Тьо-Льовіна Г.В. (довіреність № 03 від 02.01.2008 р.)

від відповідача – Ващенко В.О. (довіреність № 1-10/62 від 26.01.2005 р.)

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи та апеляційну скаргу Мелітопольського орендного підприємства теплових мереж (м. Мелітополь Запорізької області)

на рішення господарського суду Запорізької області від 20.11.2007 р. у справі № 11/641/07-8/440/07

за позовом Мелітопольського орендного підприємства теплових мереж

(м. Мелітополь Запорізької області)

до відповідача Мелітопольського державного промислово-економічного технікуму

(м. Мелітополь Запорізької області)

про стягнення суми,

Мелітопольське орендне підприємство теплових мереж звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Мелітопольського державного промислово-економічного технікуму про стягнення 129042,40 грн. заборгованості за договором № 59 від 13.01.2006 р.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 20.11.2007 р. у справі № 11/641/07-8/440/07 (суддя Попова І.А.) в позові відмовлено.

Рішення суду мотивовано приписами ст. 651 Цивільного кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України № 955 від 10.07.2006 р. «Про затвердження Порядку Нормування витрат на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води», наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики № 191 від 08.09.2000 р. «Про затвердження Правил розрахунків двоставкового тарифу на теплову енергію та гарячу воду», додатком № 1 до рішення виконкому Мелітопольської міської ради № 172 від 28.08. 2006 р. та фактичними обставинами справи.

Не погоджуючись з прийнятим судовим актом, Мелітопольське орендне підприємство теплових мереж (позивач у справі) звернулося до Запорізького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Просить скасувати рішення господарського суду від 20.11.2007 р. у справі № 11/641/07-8/440/07 та прийняти нове, яким задовольнити позов повністю.

З підстав, викладених в апеляційній скарзі, заявник вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права. Посилається, зокрема, на те, що пунктом 5.1 договору № 59 від 13.01.2006 р. не передбачено припинення або зміну договірних правовідносин з відповідачем, якщо відбуваються зміни у законодавстві та інших нормативних актах, тому нарахування двоставкового тарифу на послуги теплопостачання, який складається з абонентської плати та плати за спожиту теплову енергію, було здійснено на підставі рішення виконкому Мелітопольської міської ради № 172 від 28.08. 2006 р. Стверджує, що Мелітопольський державний промислово-економічний технікум користувався послугами, але, порушуючи умови договору, свої обов’язки по сплаті послуг належним чином не виконував. Також зазначає, що місцевим судом не взято до уваги те, що заявлена до стягнення сума заборгованості включає в себе не лише абонентську плату, а й борг за фактично спожиту теплову енергію на суму 22984,84 грн.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 04.01.2008 р. апеляційна скарга Мелітопольського орендного підприємства теплових мереж прийнята до провадження та призначена до розгляду на 07.02.2008 р.

У зв’язку з неподанням сторонами витребуваних доказів розгляд справи відкладався на 14.03.2008 р., на 03.04.2008 р.

Розпорядженням Першого заступника Голови Запорізького апеляційного господарського суду № 626 від 02.04.2008 р. справу № 11/641/07-8/440/07 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Зубкова Т.П. (доповідач), судді Коробка Н.Д., Шевченко Т.М.

Відповідач у справі – Мелітопольський державний промислово-економічний технікум апеляційну скаргу відповідача не визнає. Свою позицію виклав у письмовому відзиві та в письмових поясненнях до нього. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до норм матеріального і процесуального права, з урахуванням всіх обставин справи та наданих доказів. Зазначає, що згідно умов договору № 59 від 13.01.2006 р. вартість спожитої теплової енергії за 2006 рік та за 1-й і 2-й квартали 2007 року технікумом сплачена в повному обсязі і станом на момент пред’явлення позову існує навіть переплата за спожиту теплову енергію.

Відповідач стверджує, що умовами договору № 59 розрахунок плати за спожиту теплову енергію за двоставковим тарифом, а також випадки і умови збільшення тарифу за спожиту теплову енергію не врегульовані. Посилається на те, що відповідно до п. 7.1 договору № 59 всі зміни та доповнення до нього повинні оформлюватись письмово та узгоджуватись сторонами. Акцентує увагу суду на тому, що всупереч умов Договору введення в дію розрахунку плати за спожиту теплову енергію за двоставковим тарифом здійснено Мелітопольським орендним підприємством теплових мереж в односторонньому порядку. Відповідач звертає увагу суду на те, що з моменту прийому в експлуатацію будівель і споруд технікуму приєднане теплове навантаження опалювальних об’єктів технікуму позивачем не визначалося. В поясненнях до відзиву також відповідач зазначає, що розрахунок абонентської плати за одиницю приєднаного теплового навантаження в місяць протягом календарного року з розрахунку на 1 м2, як це вказано позивачем в Розрахунках-актах виконаних робіт, Правилами розрахунку двоставкового тарифу не передбачено.

На підставі викладеного, відповідач просить апеляційну інстанцію оскаржуване рішення залишити без змін, а скаргу – без задоволення.

В судових засіданнях представники сторін підтримали у повному обсязі вищевикладені доводи в обґрунтування своїх вимог і заперечень.

За заявою представників сторін апеляційний розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

По закінченні судового засідання 03.04.2008 р., за згодою представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі статтею 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до приписів статті 101 Господарського процесуального кодексу України в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення місцевого господарського суду, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

13.01.2006 р. між Мелітопольським орендним підприємством теплових мереж (Енергопостачальна організація, позивач у справі) та Мелітопольським державним промислово-економічним технікумом (Споживач, відповідач у справі) було укладено договір про постачання теплової енергії № 59 (надалі – Договір).

За умовами Договору Енергопостачальна організація зобов’язалася здійснювати безперебійне постачання теплової енергії Споживачу, а споживач мав оплачувати вартість прийнятої теплової енергії у вигляді гарячої води та дотримуватись передбаченого цим Договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію теплової мережі.

Відповідно до п. 1.3 Договору Енергопостачальна організація постачає Споживачу теплову енергію у вигляді гарячої води за період з січня 2006 року Гкал з максимум теплового навантаження 0,771383 Гкал/г, з них на опалення житла - 0,238501 Гкал/г, на опалення організації - 0,532882 Гкал/г. Кількість теплової енергії, відпущеної Енергопостачальною організацією Споживачу для опалення і вентиляції, встановлюється згідно до температури зовнішнього повітря, згідно зі СНіП 2.01.01-82. Орієнтовно відпуск складатиме: І кв. – 875,7 Гкал, ІІ кв. – 52,5 Гкал, ІV кв. – 586,0 Гкал при максимальному годинному відпуску 0,771383 Гкал, всього за вказаний час 1514,2 Гкал, орієнтована вартість – 160707,05 грн.

Згідно з п. 2.2.5 Договору облік відпущеної теплової енергії проводиться по приладах обліку, встановлених на тепловому вводі Споживача. Щомісячно, не пізніше 22-го числа Споживач надає показання приладів Енергопостачальній організації. При відсутності або знятті приладів обліку на ремонт та повірку кількість відпущеної теплової енергії Споживачу нараховується Енергопостачальною організацією, виходячи з теплового навантаження Споживача розрахунковим способом.

Споживач проводить оплату за спожиту теплову енергію згідно з тарифами, затвердженими виконавчим органом влади (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 2.2.1 Договору Споживач зобов’язується проводити оплату за теплову енергію у вигляді грошових коштів шляхом перерахування на рахунок Енергопостачальної організації 100 % вартості теплової енергії.

Рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 28.08.2006 р. № 172 «Про затвердження тарифів на виробництво теплової енергії» (зі змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 08.02.2007 р. № 19/2) було затверджено нові базові тарифи, при цьому фактично було додатково введено абонплату за одиницю приєднаного теплового навантаження.

На виконання умов Договору позивач за період з вересня 2006 р. по червень 2007 р. включно надав відповідачу послуги з теплопостачання і виставив відповідачу до сплати рахунки-акти виконаних робіт на загальну суму 278146,04 грн. (з них 150364,97 грн. – за опалення, 127781,07 грн. – абонплата), а саме: № 1836057/200609 від 13.10.2006 р. на суму 4219,60 грн. (абонплата); № 1837977/200610 від 08.11.2006 р. на загальну суму 20844,04 грн. (з них 744, 56 грн. – опалення, 20099,48 грн. – абонплата); № 1838784/200611 від 07.12.2006 р. на загальну суму 43380,32 грн. (з них 23280,84 грн. – опалення, 20099,48 грн. – абонплата); № 1839593/200612 від 09.01.2007 р. на загальну суму 52209,25 грн. (з них 32109,77 грн. – опалення, 20099,48 грн. – абонплата); № 533 від 06.02.2007 р. на загальну суму 52126,63 грн. (з них 32027,15 грн. – опалення, 20099,48 грн. – абонплата); № 1141 від 06.03.2007 р. на загальну суму 55244,86 грн. (з них 36431,55 грн. – опалення, 18813,31 грн. – абонплата); № 1741 від 31.03.2007 р. на загальну суму 44900,74 грн. (з них 25771,10 грн. – опалення, 19129,64 грн. – абонплата); № 2346 від 23.04.2007 р. на суму 2610,30 грн. – абонплата; № 2949 від 07.06.2007 р. на суму 2610,30 грн. – абонплата. Крім того, станом на 28.09.2006 р. за відповідачем рахувалася заборгованість за Договором в сумі 295,95 грн.

Виставлені акти-рахунки відповідач оплатив частково – на суму 153336,09 грн.

Стягнення з Мелітопольського державного промислово-економічного технікуму 129042,40 грн. заборгованості за договором № 59 від 13.01.2006 р. стало предметом судового розгляду у даній справі.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню в силу наступного.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від виконання зобов’язань або одностороння зміна його умов, крім випадків, передбачених законом або договором, не допускається (ст.193 ГК України та ст. 525 ЦК України).

Як зазначалося вище, Споживач – відповідач у справі прийняв на себе зобов’язання з оплати поставленої позивачем теплової енергії відповідно до умов Договору. Платіжними дорученнями відповідач у повному обсязі оплатив вартість поставленої теплової енергії, що підтверджується долученими до справи копіями платіжних документів на загальну суму 153336,09 грн., а саме: п/д № 1583093 від 25.10.2006 р. (на суму 4219,60 грн.), № 1757564 від 24.11.2006 р. (на суму 17280,40 грн.), № 1962660 від 21.12.2006 р. (на суму 3563,64 грн.), № 1992292 від 22.12.2006 р. (на суму 295,95 грн.), № 2022072 від 26.12.2006 р. (на суму 5640,41 грн.), № 38455 від 25.01.2007 р. (на суму 14359,59 грн.), № 369668 від 23.03.2007 р. (на суму 42630 грн.), № 631946 від 28.04.2007 р. (на суму 12614,86 грн.), № 620498 від 27.04.2007 р. (на суму 9255, 14 грн.), № 678054 від 14.05.2007 р. (на суму 27870 грн.), № 826037 від 06.06.2007 р. (на суму 7775,60 грн.), № 826036 від 06.06.2007 р. (на суму 2610,30 грн.), № 903303 від 20.06.2007 р. (на суму 1284,10 грн.), № 989450 від 02.07.2007 р. (на суму 1326, 20 грн.), №1451444 від 09.07.2007 р. (на суму 2610,30 грн.).

Таким чином, твердження заявника про існування у відповідача заборгованості за Договором за спожиту теплову енергію є безпідставним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у позивача відсутні правові підстави для стягнення з відповідача абонплати по Договору № 59 від 13.01.2006 р., оскільки оплата інших послуг (в т.ч. абонплати), зазначеним Договором не передбачена.

Колегія суддів зауважує, що порядок встановлення, введення в дію тарифів на послуги теплопостачання та господарські взаємовідносини теплопостачальної організації із споживачами теплової енергії регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», «Про місцеве самоврядування», а також Правилами розрахунку двоставкового тарифу на теплову енергію та гарячу воду (затв. Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 08.09.2000 р. № 191). Правилами встановлено, що їх дія поширюється на всі теплопостачальні організації комунальної енергетики незалежно від їх відомчої належності та форми власності, а також на споживачів. Рішення про перехід до розрахунків між споживачами та теплопостачальними організаціями за двоставковими тарифами приймається місцевими органами виконавчої влади та самоврядування. Двоставковий тариф - це тариф на послуги теплопостачання, який складається з річної вартості обслуговування одиниці приєднаного теплового навантаження та вартості одиниці спожитої теплової енергії. Приєднане теплове навантаження визначається технічними умовами на приєднання споживача та обумовлюється договором між теплопостачальною організацією та споживачем про використання теплової енергії та гарячої води, а кількість спожитої теплової енергії обчислюється теплолічильником або при його відсутності, - за розрахунком згідно з Правилами користування тепловою енергією.

Як слідує з приписів Правил розрахунку двоставкового тарифу, його складовою є річна вартість обслуговування одиниці приєднаного теплового навантаження. Приєднане теплове навантаження визначається технічними умовами на приєднання споживача та обумовлюються договором між теплопостачальною організацією та споживачем про використання теплової енергії та гарячої води (п.1.5 Правил).

При укладенні Договору № 59 проектна документація, за якою мало бути визначене максимальне теплове навантаження приміщень, не надавалася теплопостачальній організації і взагалі, як така, не виготовлялася. Розміри житлових приміщень, на які подається опалення, також не узгоджувалися.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем, всупереч положень ст. 33 ГПК України, проектна документація щодо визначення максимального теплового навантаження та докази узгодження сторонами у Договорі розміру житлових приміщень, у які постачається тепло, не надана.

Як встановлено п. 5.1 Договору, зміни у законодавстві та інших нормативних актах, а також зміна понять, термінів, абревіатури не спричиняють припинення або зміну договірних правовідношень сторін, якщо це прямо не передбачено умовами Договору або самими нормативними актами та законами України.

Усі зміни та доповнення до Договору повинні бути оформлені письмово, узгоджені та підписані обома сторонами (п. 7.1 Договору).

Будь-яких додаткових угод до Договору щодо встановлення обов’язку Мелітопольського державного промислово-економічного технікуму сплачувати абонплату сторони не укладали.

Отже, нарахування позивачем абонплати за Договором № 59 від 13.01.2006 р. є односторонньою зміною умов Договору, що є неприпустимим.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про те, що позовні вимоги про стягнення 129042,40 грн. заборгованості з заявлених позивачем підстав задоволенню не підлягають.

Оскільки доводи заявника апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах права, не підтверджені відповідними доказами та спростовані дослідженими обставинами справи, апеляційна скарга залишається судом без задоволення.

Колегія суддів дійшла висновку про відповідність рішення господарського суду Запорізької області нормам чинного законодавства. Підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Судові витрати по розгляду апеляційної скарги, відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Мелітопольського орендного підприємства теплових мереж (м. Мелітополь Запорізької області) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 20.11.2007 р. у справі № 11/641/07-8/440/07 залишити без змін.

Головуючий суддя Зубкова Т.П.

судді Зубкова Т.П.

Коробка Н.Д. Шевченко Т. М.