донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

09.04.2008 р.                                                              справа №40/356пн

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Стойка О.В.

суддів

Діброви Г.І.

за участю представників сторін:

від позивача:

Вихристюк О.О. за довіреністю,

від відповідача1:

від відповідача 2:

Амельченко С.В. за довіреністю

Вихристюк О.О. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Закритого акціонерного товариства "Фарлеп-Телеком-Холдінг" м.Донецьк

на рішення (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від

21.02.2008 року

по справі

№40/356пн (Підченко Ю.О.)

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальний комерційний банк "Камбіо" м.Донецьк

до

1.Науково-виробничого об'єднання "Енергосоюз" м.Донецьк

2.Закритогоакціонерного товариства "Фарлеп-Телеком-Холдінг" м.Донецьк

про

за зустрічним позовом

до

про

усунення перешкод у користуванні майном

Науково-виробничого об'єднання "Енергосоюз" м.Донецьк

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальний комерційний банк "Камбіо" м.Донецьк

2. Закритого акціонерного товариства "Фарлеп-Телеком-Холдінг" м.Донецьк

усунення перешкод з боку позивача у здійсненні ним господарської діяльності

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2005 року до господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальний комерційний банк "Камбіо" м.Донецьк (далі-Позивач) до Науково-виробничого об'єднання "Енергосоюз" м.Донецьк (Відповідач 1) про усунення перешкод у користуванні приміщенням, розташованим у будівлі за адресою: м.Донецьк, вул.проф. Богословських 5 з боку відповідача шляхом звільнення від майна вищевказаних приміщень.

В процесі розгляду справи відповідач звернувся з зустрічним позовом до позивача про усунення перешкод з боку позивача у здійсненні НВО “Енергосоюз” господарської діяльності за адресою: м.Донецьк, вул. Професорів Богословських,5 та зобов»язати співробітників ТОВ УКБ «Камбіо», співробітників філії «Донецької дирекції ТОВ УКБ «Камбіо», і співробітників служби охорони ПП «Адамант», а у випадку заміни даного охоронного підприємства, іншій охоронній структурі забезпечити вільний допуск співробітників НВО «Енергосоюз»до місця роботи цілодобово до дозволу всіх спірних питань відносно майнових прав і права оренди з боку НВО «Енергосоюз».

Рішенням господарського суду Донецької області від 06.12.2005 року у справі № 40/356 пн первісний позов задоволено та зобов'язано відповідача усунути перешкоди у користуванні приміщенням, розташованим у будівлі за адресою: м.Донецьк, вул. Богословьских Профессорів, 5 шляхом звільнення приміщень від майна. У задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.01.2006 року зазначене рішення господарського суду Донецької області від 06.12.2005 року залишено в силі.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2006 року рішення господарського суду та постанову Донецького апеляційного господарського суду по справі скасовано та справу передано на новий розгляд.

При новому розгляді справи позивач звернувся до суду з клопотаннями про припинення провадження по справі за первісним та зустрічним позовами на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України, посилаючись, що на цей час він вже не є власником будівлі, в якій розташовані спірні приміщення.

Ухвалою господарського суду від 12.03.2007 року до справи було залучено Закрите акціонерне товариство “Фарлеп-Телеком-Холдінг” в якості другого відповідача за зустрічним позовом .

Відповідач за первісним позовом в процесі розгляду справи надав заяву від 19.08.06р. №19-08 (а.с.198 т.2 ), в якій уточнив позовні вимоги та просив відмовити у задоволенні первісного позову ТОВ ЦКБ «Камбіо», задовольнити зустрічний позов та усунути перешкоди з боку ТОВ УКБ «Камбіо»у здійсненні господарської діяльності НВО «Енергосоюз»в наступних приміщеннях: в нежитловому приміщенні площею 70 кв.м. –1 поверх (ліве крило), в нежитловому приміщенні площею 20 м.кв.- бокс в напівпідвальному приміщенні, в нежитловому приміщенні бокс №4 в гаражі загальною площею 60 м.кв. та прилеглої до нього території площею 259 м.кв., в нежитловому приміщенні площею 136 м.кв. (п»ять кімнат, санвузол, два коридори –4 поверх) за адресою: м.Донецьк вул. пр. Богословських 5 шляхом зобов»язання ТОВ УКБ «Камбіо» забезпечити вільний допуск співробітників та клієнтів НВО «Енергосоюз»до вищезазначених приміщень цілодобово та не перешкоджання виконання прав та обов»язків орендаря за Договором оренди №1 від 22.03.99р. з додатками на весь строк його дії, тобто до 22.03.09р.

Також відповідачем була подана ще одна заява від 06.03.07р. №06-03 (а.с.81 т.8), якою він уточнив свої позовні вимоги та просив усунути перешкоди з боку ЗАТ “Фарлеп-Телеком- Холдинг”у здійсненні господарської діяльності НВО “Енергосоюз”за адресою: м. Донецьк, вул. Профессоров Богословських, 5 шляхом виконання умов договору оренди № 1 від 22.03.1999 року та зобов'язання співробітників ЗАТ “Фарлеп - Телеком - Холдінг” у випадку заміни даного власника адміністративної будівлі та гаражного боксу, розташованих за адресою м. Донецьк, вул. проф. Богословьских, 5, інших власників даного майна забезпечити вільний допуск співробітників та клієнтів НВО “Енергосоюз”до місця роботи в орендовані приміщення за адресою: м.Донецьк, вул. Професоров Богословських, 5 згідно договору оренди № 1 від 22.03.1999 року цілодобово.

Рішенням господарського суду Донецької області від 21.02.2008р. провадження по справі за первісними позовними вимогами про усунення перешкод в користуванні майном та за зустрічним позовом Науково-виробничого об'єднання «Енергосоюз” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Універсальний комерційний банк “Камбіо” припинено через відсутність спора на час винесення рішення по справі.

В задоволенні зустрічного позову до ЗАТ “Фарлеп-Телеком-Холдинг” –відмовлено.

Відповідач 2, не погодившись із встановленими судом першої інстанції фактичними обставинами, подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення в мотивувальній частині.

В обґрунтування своїх вимог заявник скарги посилається на те, що рішенням суду встановлені факти, які не відповідають обставинам справи, зокрема, встановлення судом факту про те, що договір оренди від 22.03.99р. продовжував виконуватися сторонами після закінчення строку його дії.

Позивач в судовому заданні апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги, надав пояснення, аналогічні викладеним.

Відповідач 1 вважає рішення господарського суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між відповідачем 1 та Донецьким обласним спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України м.Донецьк 01.03.1997 року укладено договір оренди нежитлового приміщення та прилеглої території за адресою: м.Донецьк, вул. Професорів Богословських, 5.

Також між сторонами 22.03.1999 року був укладений новий договір оренди на вищезазначений об»єкт (далі-договір оренди), відповідно до п.6.3. якого він визначений сторонами як єдиний документ, що регламентує взаємовідносини сторін щодо оренди спірних приміщень та діє протягом 5 років.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що у разі згоди на продовження договору орендодавець та орендар складають письмову угоду, яка додається до цього договору, в якій вказуються нові строки початку та закінчення дії договору, розміри та строки платежів та зміни в наданих послугах та зобов'язаннях сторін.

Вбачається, позивач став власником спірної адміністративної будівлі (літ. А-4, загальною площею 1512,4 кв.м), на підставі договору купівлі-продажу від 03.06.2005р між ним та фізичною особою Тарадайко Н.А.

Позивач за договором купівлі-продажу адміністративної будівлі від 29.06.06р. продав відповідачу 2 спірну будівлю, яка складається з літ.А-4 адміністративної будівлі шлакоблочної загальною площею 1512, 4 кв.м. та літ. Б-1 гаражного боксу шалокоблочного загальною площею 264, 2 кв.м.

Отже, на теперішній час, власником будівлі, в якій розташовані спірні приміщення, є ЗАТ “Фарлеп-Телеком-Холдинг”.

За приписами ст.764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Судом першої інстанції встановлено, що після спливу строку дії Договору оренди 22.03.2004 року, спірне приміщення знаходилося в користуванні відповідача 1, доказів наявності заперечень орендодавця - Донецького обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України щодо цього протягом місяця не встановлено.

Вимогами 5.2 Договору прямо встановлений обов»язок сторін оформлювати продовження строку дії договору тільки в письмовій формі. Разом з тим, суд першої інстанції вірно встановив факт продовження дії договору саме на підставі вищезазначених вимог закону, але на невизначений строк, оскільки доказів додержання вимог п.5.2 Договору сторонами не надано.

Відповідно до ст.770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Сторони можуть встановити у договорі найму, що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється.

На теперішній час спір між сторонами –позивачем та відповідачем 1 щодо заявлених позовних вимог один одному відсутній, оскільки фактично позивач власником спірного приміщення не являється. Крім того, сторони стверджують, що перешкод у користуванні приміщенням на час розгляду спору немає, а спірним приміщенням відповідач взагалі не володіє та не користується.

Отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку припинивши провадження по справі в зазначеній частині позовних вимог на підставі п. 1 ст. 80ГПК України у зв»язку з відсутністю спору.

Поданий відповідачем 1 до відповідача 2 позов про усунення перешкоди з боку ЗАТ “Фарлеп-Телеком- Холдинг” у здійсненні господарської діяльності НВО “Енергосоюз” за адресою: м. Донецьк, вул. Профессоров Богословських, 5 шляхом виконання умов договору оренди № 1 від 22.03.1999 року та зобов'язання співробітників ЗАТ “Фарлеп - Телеком - Холдінг” у випадку заміни даного власника адміністративної будівлі та гаражного боксу, розташованих за адресою: м. Донецьк, вул. проф. Богословьских, 5, інших власників даного майна забезпечити вільний допуск співробітників та клієнтів НВО “Енергосоюз”до місця роботи в орендовані приміщення за адресою м.Донецьк, вул. Професоров Богословьских, 5 згідно договору оренди № 1 від 22.03.1999 року цілодобово, взагалі не є зустрічними позовними вимогами, оскільки вони не відповідають вимогам ст.60 ГПК України, за приписами якої відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним.

Зі змісту поданої зустрічної позовної заяви не вбачається правових підстав ії подання. Предмет заявлених позовних вимог не містить підстав для об»єднання позовних вимог, що передбачені ст. 58 ГПК України, оскільки вони мають різний суб»єктний склад та позовні вимоги, які не пов»язані між собою.

Отже, приймаючи зустрічний позов господарський суд припустився помилки та не обґрунтував своє рішення щодо прийняття позову до провадження.

Відповідно до вимог ст.ст.101,104 ГПК України апеляційна інстанція позбавлена можливості не прийняти до розгляду зустрічний позов, оскільки він по суті був розглянутий судом першої інстанції, тому судова колегія розглядає зустрічні позовні вимоги.

За приписами до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оскільки в заявлених до відповідача 2 зустрічних позовних вимогах відсутнє мотивування та підстави позовних вимог, які в суді апеляційної інстанції змінити або доповнити вже неможливо, доказів, що підтверджують його позовні вимоги до відповідача 2 не надано, отже є вірним висновок господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог відповідача 1 до відповідача 2 у зв»язку з недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо необхідності зміни рішення суду через встановлення судом першої інстанції фактів належного виконання відповідачем 1 обов»язків щодо оплати за оренду спірного приміщення, відповідність сум, сплачених відповідачем 1 на користь колишнього орендодавця, рахункам останього, наявність або відсутність письмової відмови наступних орендодавців від договору, оскільки це, виходячи із змісту рішення, не є встановленням фактів у розумінні ст.35 ГПК України, а є лише оцінкою суду обставин при розгляді тільки даної справи.

Взагалі зазначене не може бути розцінено у якості преюдиціальних фактів, оскільки провадження по основному позову та зустрічному первісному позову (до позивача) припинено, по суті вони не розглядалися, а мотивами відмови у задоволенні начебто зустрічних вимог до ЗАТ “Фарлеп-Телеком- Холдинг” дослідження цих обставин не охоплюється, підстави цих вимог взагалі відповідачем 1 не визначено. Отже ці порушення судом першої інстанції норм процесуального права не призвели до прийняття неправильного рішення по справі, що відповідно до вимог ст.104 ГПК України не має наслідком задоволення вимог апеляційної скарги.

Наведені доводи апеляційної скарги висновок господарського суду не спростовують та до уваги судовою колегією не приймаються.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 21.02.2008р.у справі №40/356пн ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому рішення господарського суду Донецької області слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судові витрати по апеляційній скарзі покласти на Закрите акціонерне товариство "Фарлеп-Телеком-Холдінг" м.Донецьк.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Фарлеп-Телеком-Холдінг" м.Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 21.02.2008р.у справі №40/356пн залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 21.02.2008р.у справі №40/356пн залишити без змін.

Головуючий          О.В. Стойка

Судді:          Г.І. Діброва

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС