ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2008 р. Справа № 56/01-08

вх. № 072/4-56

Суддя господарського суду Дюкарєва С.В.

при секретарі судового засідання Дородіна І.А.

за участю представників сторін:

прокурора - Бенденжук Л.О. - старший помічник військового прокурора-дор. від 03.04.08р №1354/1. позивача - не з"явився відповідача - 1-го не зявився, відповідача 2-го - Т.В. (довіреність б/н від 15.01.2008р.)

розглянувши справу за позовом Військового прокурора Харківського гарнізону, м. Харків в особі Міністерства оборони України, м. Київ

до 1). Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор - 5", м. Харків; 2). Східного управління капітального будівництва Міністерства оборони України, м. Харків;

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Харківського гарнізону звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про визнання недійсним договору про будівництво для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей шляхом пайової участі сторін № 42 від 18 лютого 2005 року , укладеного між Східним управлінням капітального будівництва України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фактор-5".

Ухвалою заступника голови господарського суду Харківської області від 31.03.2008 року в зв’язку з відпусткою судді Кухар Н.М. справу № 56/01-08 було передано до розгляду судді Дюкарєвій С.В.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог, посилається на порушення сторонами статей 843, 875 Цивільного кодексу України, вважає, що за договором будівельного підряду сторони повинні були точно узгодити предмет та ціну договору на час його укладання. Окрім того, прокурор вказує на те, що чинним законодавством не передбачено використання земель оборони для забудови, оскільки земельна ділянка є військовим майном і використовується лише за специфічним цільовим та функціональним призначенням.

Позивач (Міністерство оборони України) у судове засідання не з’явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Перший відповідач (Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор-5") надав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує, просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень перший відповідач посилається на те, що договір № 42 від 18.02.2005 року укладений у письмовій формі, підписаний належним чином уповноваженими сторонами, скріплений печатками, узгоджений та затверджений компетентними органами. Також перший відповідач посилається на ст. 17 Конституції України, якою передбачено, що Держава гарантувала соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей, то будівництво житла для військовослужбовців на земельній ділянці, якій буде змінено цільове призначення, відповідно до вимог Земельного кодексу України, не завдає шкоди інтересам Держави.

Другий відповідач (Східне управління капітального будівництва Міністерства оборони України) проти позовних вимог не заперечує.

Представник другого відповідача у судове засідання не з’явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Справа розглядається в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявним в ній матеріалами.

В судовому засіданні 03.04.2008 року оголошено перерву до 08.04.2008 року для виготовлення повного тексту рішення по даній справі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників учасників судового процесу, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Між Східним управління капітального будівництва Міністерства оборони України та ТОВ "Фактор-5" 18 лютого 2005 року укладений договір № 42 про будівництво житла для військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей шляхом пайової участі сторін, предметом якого є будівництво у порядку пайової участі Сторін "об’єктів", які буде розташовано на земельних ділянках орієнтовною загальною площею 0,4 га за адресою: м. Харків, вул. 50 років СРСР (військове містечко № 183), для забезпечення житлом військовослужбовців та членів їх сімей.

Посилаючись на те, що зазначений договір не відповідає вимогам закону, прокурор звернувся з даним позовом до суду.

Згідно з положеннями статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою – третьою, п’ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України при укладанні господарського договору сторони зобов'язані в будь-якому випадку погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Як вбачається зі змісту договору № 42 від 18 лютого 2005 року, а саме пп. 1.3; 2,1; 2,3; 2,4, його предметом є будівництво у порядку пайової участі житлового комплексу можливо з підземним паркінгом та вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-побутового, офісного призначення на земельних ділянках орієнтовною площею 0,4 га за адресою: м. Харків, вул. 50 років СРСР. Загальна площа житлових приміщень остаточно буде визначена на підставі проектно-кошторисної документації та документації, яка буде оформлена бюро технічної інвентаризації. Окрім того, відповідно до визначеної фактичної загальної площі житлових приміщень буде остаточно визначено розмір і частки "замовника", але у будь-якому випадку процентне співвідношення часток не підлягає зміні.

Згідно з вимогами ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Статтею 875 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об’єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об’єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Аналіз змісту договору № 42 від 18 лютого 2005 року дає змоги дійти висновку про те, що предмет договору на час його укладання не визначений конкретно, не встановлена ціна за один квадратний метр будівництва.

Відповідно ст. 77 Земельного кодексу України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно законодавства України. Землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності. Порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Статтею 4 Закону України “Про використання земель оборони” визначено вичерпним перелік використання земель оборони в господарських цілях.

Використання земель оборони для житлової забудови чинним законодавством не передбачено.

Згідно ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земель проводиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про надання цих земель у користування.

Як вбачається з матеріалів справи, будь-яке рішення щодо спірної земельної ділянки органами виконавчої влади або місцевого самоврядування не приймалось, згода безпосередньо Міністерством оборони України не надавалась.

Таким чином, матеріалами справи доведено, що зміст договору № 42 від 18 лютого 2005 року, укладеного між першим та другим відповідачем, суперечить вимогам чинного законодавства.

З урахуванням фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання недійсним договору про будівництво для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей шляхом пайової участі сторін № 42 від 18 лютого 2005 року , укладеного між Східним управлінням капітального будівництва України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фактор-5", обґрунтовані, законні, підтверджуються матеріалами справи, а тому суд вважає за можливе їх задовольнити.

У відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на відповідачів.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 202, 203, 215, 843, 875 Цивільного кодексу України, статтями 20, 77 Земельного кодексу України, статтею 180 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 21, 33, 43, 47-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним Договір № 42 від 18.02.2005 року про будівництво житла для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей шляхом пайової участі сторін, укладений між Східним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фактор - 5"..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Фактор-5'" (61045, м. Харків, вул. Шекспіра, 6, кв. 83, , п/р 135 у Дзержинському відділенні ХРУ ПІБ м. Харкова, МФО 351395) на користь Державного бюджету України (одержувач управління Державного казначейства у м. Харкові Головного управління Державного казначейства України у Харківській області, , рахунок № 0002, код бюдж. класифікації доходів 22090200, символ звітності банку 095, банк Головне управління Державного казначейства України у Харківській області, МФО 851011) - 42,50 грн. держмита.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Фактор-5” (61045, м. Харків, вул. Шекспіра, 6, кв. 83, , п/р 135 у Дзержинському відділенні ХРУ ПІБ м. Харкова, МФО 351395) на користь держбюджету України, одержувач коштів - УДК у м. Харкові. № рахунку 0002, , код бюджетної класифікації 22050000. символ звітності банку 259, банк одержувача - ГУДКУ у Харківській обл., МФО 851011) - 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути зі Східного управління капітального будівництва Міністерства оборони України (61045, м. Харків, вул. Клочківська, 228, код 24980204. п/р 2679 в УДК у Харківській області, МФО 851011) на користь Державного бюджету України (одержувач управління Державного казначейства у м. Харкові Головного управління Державного казначейства України у Харківській області, , рахунок № 0002, код бюдж. класифікації доходів 22090200, символ звітності банку 095, банк Головне управління Державного казначейства України у Харківській області, МФО 851011) -42,50 грн. держмита.

Стягнути зі Східного управління капітального будівництва Міністерства оборони України (61045, м. Харків, вул. Клочківська, 228, код 24980204, п/р 2679 в УДК у Харківській області, МФО 851011) на користь держбюджету України, одержувач коштів - УДК у м. Харкові, № рахунку 0002, . код бюджетної класифікації 22050000, символ звітності банку 259. банк одержувача - ГУДКУ у Харківській обл., МФО 851011) - 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення проголошено у судовому засіданні 08.04.2008 року.

Суддя Дюкарєва С.В.