ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
Справа
№ 28/272-07-8616
Одеський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  Савицького Я.Ф.,
суддів
Гладишевої Т.Я., Лавренюк О.Т.,
при секретарі судового
засідання Іоффе С.Б.
участю представників сторін в судовому засіданні від 19.02.2008 р.
ОСОБА_2., довіреність №34
ОСОБА_4, довіреність
№218 від 25.10.2007р.;
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1
рішення
господарського суду Одеської області

від
18 січня 2008р.

по
справі №
8/272-07-8616

за
позовом: Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_3

про стягнення 69900 грн.

Сторони
належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

Згідно
зі ст. 129 Конституції України та ст. 4-4 Господарського процесуального Кодексу
здійснювалась повна фіксація судового процесу.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Одеської
області від 18.01.2008р. по справі №8/272-07-8616 (суддя Атанова Т.О.)
відмовлено у задоволенні позову ФО-П ОСОБА_1. до ФО-П ОСОБА_3 про стягнення
69900 грн., з посиланням на те, що: 1)строк дії договору оренди торгового
об'єкту №3756 від 04.02.2007р., укладеного між ФО-П ОСОБА_1. та ОСОБА_3,
повинен був закінчитися 30.12.2007р., а дострокове розірвання згідно з п. 8.6
договору можливе за взаємною згодою сторін, або за рішенням господарського
суду, ксерокопію листа-попередження №1 щодо дострокового розірвання договору
оренди торгового об'єкту, на який посилається позивач, суд до уваги не приймає,
так як лист датований 08.05.2007р., а на ксерокопії поштового чеку стоять дати
06.05.2007р. та 07.05.2007р. з виправленням, що суд вважає суперечливим, з
огляду на наведене, ствердження представника позивача про стягнення з ФО-П
ОСОБА_3 неустойки в сумі 60000 грн. за червень-листопад 2007 року на підставі
ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, не ґрунтується на умовах договору,
чинному законодавстві та є непереконливими, а обставини, на які він
посилається, недоведеними певними засобами доказування відповідно до вимог ст.
36 Господарського процесуального кодексу України; 2) посилання позивача на ст.
35 Господарського процесуального кодексу України є необґрунтованими, оскільки
рішення господарського суду Одеської області від 18.07.2007р. було скасовано у
встановленому законом порядку та не має преюдиціальної сили для даного процесу;
3) позивач підтверджує позовні вимоги про стягнення з ФО-П ОСОБА_3.
матеріальної шкоди у розмірі 9900,00 грн. ксерокопіями чеків від 08.05.2007р.,
02.06.2007р., 03.07.2007р., 02.08.2007р. та ксерокопіями квитанцій до
прибуткового касового ордеру від 05.09.2007р. за № 1103, від 04.10.2007р. за №
1952, від 03.11.2007р. за № 2781 про сплату 1650 грн. щомісячно за період з
червня по листопад 2007 року, в порушення ст. 36 Господарського процесуального
кодексу України вищезазначені ксерокопії чеків та квитанцій, доданих позивачем
до позову, не засвідчені ним, тому не можуть вважатись належними доказами по
справі, крім того, з довідки ДП „Південь” від 10.11.2007р. за № 562 вбачається,
що ФО-П ОСОБА_1. сплачував 1650 грн. щомісячно за користування місцем під
контейнер за № 3756, а не орендні платежі, як стверджує позивач, на думку суду,
наведені обставини не свідчать про противоправну поведінку Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3. та наявність причинного
зв'язку між його поведінкою та матеріальною шкодою, завданою Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1..

Не
погоджуючись з оскаржуваним рішенням місцевого господарського суду до Одеського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 21.01.2008р.
звернувся ФО-П ОСОБА_1., в якій просить скасувати рішення господарського суду
Одеської області від 18.01.2008р. і прийняти нове рішення, яким задовольнити
позов у повному обсязі та відшкодувати судові витрати, мотивуючи це тим, що: 1)
господарським судом першої інстанції не прийнято до уваги постанови Одеського
апеляційного господарського суду від 01.11.2007р. по справі №28-9/167-07-4428,
за якою ФО-П ОСОБА_3. зобов'язано повернути ФО-П ОСОБА_1. об'єкт оренди по
договору №3756 від 04.02.2007р. у зв'язку з його розірванням в порядку ч. 1 ст.
782 Цивільного кодексу України, а також копію акту державного виконавця від
19.11.2007р., за яким об'єкт оренди на виконання зазначеної постанови
господарського суду апеляційної інстанції було повернуто позивачеві лише у
примусовому порядку; 2) не можуть вважатися переконливими та правомірними
висновки господарського суду Одеської області щодо необґрунтованості позовних
вимог ФО-П ОСОБА_1. в частині стягнення з відповідача 9900 грн. майнової шкоди,
оскільки поза увагою суду залишились положення ст. ст. 759, 760, 762 Цивільного
кодексу України, ч. 1 ст. 2 Закону України „Про оренду державного та комунального
майна”, заявлені до стягнення позивачем 9900 грн. є реальними збитками,
понесеними позивачем внаслідок неправомірного усунення від можливості
користуватися належним йому торговим місцем шляхом передачі в оренду торгового
об'єкту, що знаходиться на вказаному торговому місці, покривати фактичні
витрати; 3) у ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України міститься пряма вказівка
на протиправність поведінки заподіювача шкоди як на обов'язкову підставу
деліктної відповідальності, протиправність поведінки відповідача полягає у
самовільному ігноруванні вимог ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України щодо
негайного повернення об'єкту оренди у разі припинення з 09.05.2007р. договору
оренди, який в силу положень ч. 2 ст. 782 Цивільного кодексу України вважається
розірваним орендодавцем з моменту одержання орендарем 08.05.2007р. відповідного
повідомлення; 4) в порушення процесуальних прав позивача, положень ст. ст. 22,
66, 67, 86 Господарського кодексу України господарським судом першої інстанції
взагалі без правового оформлення було залишено заяву позивача про вжиття
заходів забезпечення позову по даній справі шляхом накладення арешту на майно
відповідача.

Розглянувши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги ФО -П ОСОБА_1., заслухавши
представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених
фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія
суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що рішення
господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення, з огляду на таке.

Дослідивши
матеріали справи, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду
встановила, що 04.10.2005р. між Міністерством оборони України, від імені якого
діє ДП Міністерства оборони України „Південь” та ОСОБА_1. укладено договір №792
про надання права на платне користування місцем для розміщення торговельного
контейнеру на території ТОВ „Промтоварний ринок”, відповідно до умов якого
Міністерство оборони України надає ОСОБА_1. право на платне користування місцем
№3756 для встановлення, належного ОСОБА_1., торговельного контейнера на
території ТОВ „Промтоварний ринок” по вул. Рожева, вартість місця під контейнер
встановлюється у розмірі 1000 грн. в місяць та може бути змінена Міністерством
оборони України.

04.02.2007р.
між ФО-П ОСОБА_1. (орендодавець) та ФО-П ОСОБА_3 (орендар) укладено договір
оренди торгового об'єкта, згідно з яким орендодавець передає, а орендар приймає
в строкове платне користування 2 двадцяти футових контейнера, розташованих на
торговому місці №3756 на ІІ контейнерному майданчику вул. Рожева №3756
Промринку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард,
вул. Базова, 20, з щомісячною орендною платою 5000 грн., до якої входять :
користування орендованим об'єктом, послуги ринку по благоустрою, прибиранню,
освітленню території та підтримка громадської безпеки, забезпечення в період в
період від кінця роботи до початку наступного дня цілісності зовнішніх стін,
дверей або ролетів для запирання об'єкту, замків, даху.

Пунктом
8.5 договору оренди встановлено, що строк дії договору до 30.12.2007р..

Рішенням
господарського суду Одеської області від 18.07.2007р. по справі №
28-9/167-07-4428 зобов'язано ФО-П ОСОБА_3. повернути ФО-П ОСОБА_1. об'єкт
оренди -два двадцяти футових контейнери, які розташовані на торговому місці
№АДРЕСА_1 контейнерного майданчику на території Промринку 7-й кілометр, та
стягнуто з ФО-П ОСОБА_3. на користь ФО-П ОСОБА_1. заборгованість по орендній
платі в сумі 20000,00 грн. та неустойку в розмірі 20000,00 грн..

Постановою
Одеського апеляційного господарського суду від 01.11.2007р. по справі
№28-9/167-07-4428 рішення господарського суду Одеської області від 18.07.2007р.
по справі №28-9/167-07-4428 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов ФО-П
ОСОБА_1. до ФО-П ОСОБА_3 задоволено частково, а саме: зобов'язано відповідача
повернути позивачу об'єкт оренди -два двадцяти футових контейнери, які
розташовані на торговому місці № АДРЕСА_1 другого контейнерного майданчика на
території Промринку 7-й кілометр, стягнуто з відповідача ОСОБА_3. на користь
ФО-П ОСОБА_1. заборгованість по орендній платі в сумі 20000,00 грн. та судові
витрати, в решті позову відмовлено.

19.11.2007р.
відповідно до акту державного виконавця від 19.11.2007р. ФО-П ОСОБА_3 передав,
а ФО-П ОСОБА_1. прийняв два двадцяти футових контейнера, які розташовані на
торговому місці № АДРЕСА_1 другого контейнерного майданчика на території
Промринку 7-й кілометр.

16.11.2007р.
до господарського суду Одеської області звернувся ФО-П ОСОБА_1. з позовною
заявою до ФО-П ОСОБА_3. про стягнення 69900 грн., а саме: 60000 грн. -
неустойки, 9900 -матеріальної шкоди та судових витрат, з посиланням на ч. 1 ст.
785, ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Згідно
ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно
до ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму, наймач
зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була
одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в
договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець
має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час прострочення.

Строк
дії договору оренди торгового об'єкту повинен був закінчитись 30.12.2007р., а
дострокове його розірвання згідно п.8.6 договору можливе за взаємною згодою
сторін, або за рішенням господарського суду.

Матеріали
справи свідчать про те, що між сторонами не було взаємної згоди щодо розірвання
договору, а ксерокопії листа-попередження №1, на який посилається позивач, щодо
дострокового розірвання договору оренди торгового об'єкту № 3756 від
04.02.2007р., господарським судом першої інстанції правомірно не взято до
уваги, оскільки лист датований 08.05.2007р., а на ксерокопії поштового чеку
стоять дати 06.05.2007р. та 07.05.2007р. (з виправленням), що на думку колегії
суддів господарського суду апеляційної інстанції є суперечливим.

Постанова
Одеського апеляційного господарського суду від 01.11.2007р. по справі
№28-9/167-07-4428, якою було скасовано рішення господарського суду Одеської
області від 18.07.2007р. по справі №28-9/167-07-4428 та прийнято нове рішення,
яким позов ФО-П ОСОБА_1. до ФО-П ОСОБА_3 задоволено частково, а саме:
зобов'язано відповідача повернути позивачу об'єкт оренди -два двадцяти футових
контейнери, які розташовані на торговому місці № АДРЕСА_1 другого контейнерного
майданчика на території Промринку 7-й кілометр, стягнуто з відповідача ОСОБА_3.
на користь ФО-П ОСОБА_1. заборгованість по орендній платі в сумі 20000,00 грн.
та судові витрати, набрала законної сили з моменту її проголошення, а отже з
01.11.2007р., а тому і відповідач повинен був повернути орендоване майно після
01.11.2007р..

За
таких обставин, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду
приходить до висновку, що господарським судом першої інстанції цілком вірно
встановлено, що вимоги позивача про стягнення з ФО-П ОСОБА_3. неустойки у сумі
60000,00 грн. за червень-листопад 2007р.,
на підставі ч. 2 ст. 785
Цивільного кодексу України, не ґрунтуються на умовах договору, чинному
законодавстві та є непереконливими.

Згідно
з п.п.1.1., 3.1. договору від 04.10.2005р. про надання права користування
місцем для встановлення торгового контейнера ОСОБА_1. зобов'язався оплачувати
ДП „Південь” вартість місця під контейнер на території „Промтоварний ринок”.

В
період з червня по листопад 2007 року ФО-П ОСОБА_1. оплатив відповідно до
вказаного договору 9900 грн..

Відповідно
до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Згідно
з ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на
підставах і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та
договором.

У
сфері господарювання застосовуються наступні господарські санкції:
відшкодування збитків, штрафні санкції, оперативно господарські санкції (ч. 2
ст. 217 Господарського кодексу України).

Статтею
218 Господарського кодексу України передбачено, що підставою
господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є
вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення
господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або
договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе
господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання
зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто
надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської
діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання
зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно
до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту,
права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати,
зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Враховуючи
вищенаведене, а саме те, що відсутня протиправна поведінка ФО-П ОСОБА_3. в
тому, що передача орендованого об'єкту відбулася лише після винесення Одеським
апеляційним господарським судом 01.11.2007р. постанови по справі №
28-9/167-07-4428, відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги
ФО-П ОСОБА_1. щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 9900 грн.

Крім того, слід відмітити, що
постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.11.2007р. по
справі №28-9/167-07-4428 відмовлено у задоволенні позовної вимоги ФО-П ОСОБА_1.
до ФО-П ОСОБА_3. щодо стягнення неустойки (ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу
України) у розмірі 20000 грн. з тих підстав, що строк дії договору оренди
торгового об'єкту повинен закінчитися 30.12.2007р., а дострокове його
розірвання згідно з п. 8.6 договору можливе лише за взаємною згодою сторін, або
за рішенням господарського суду, тобто Одеський апеляційний  господарський суд вже встановив, той факт що
договір оренди між сторонами був дійсний до 30.12.2007 р., що, згідно ст. 35
ГПК України має преюдиціальне значення для розгляду цієї справи.

Наведене є ще однією підставою для
відмови у задоволенні позову, оскільки вказані позовні вимоги вже розглядалися
господарським судом.

З вищенаведених підстав не підлягає
задоволенню й клопотання позивача про забезпечення позову шляхом накладення
арешту на житлове приміщення, належне ФО-П ОСОБА_3. на праві приватної
власності, розташоване за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_2

Таким
чином, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду приходить до
висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без
змін, оскільки воно відповідає нормам чинного законодавства та обставинам
справи, а апеляційну скаргу -без задоволення.

Керуючись
ст. ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П
О С Т А Н О В И В:

Рішення
господарського суду Одеської області від 18.01.2008р. по справі №8/272-07-8616
залишити без змін, апеляційну скаргу -без задоволення.

Постанова
набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий
суддя:
Я.Ф. Савицький                                   Суддя:
Т.Я. Гладишева

Суддя:
О.Т. Лавренюк