ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.08 Справа № 8/25/08

Суддя Попова І.А.

Позивач

Відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” в особі Центру телекомунікаційних послуг м.Запоріжжя, м.Запоріжжя

Відповідач-1

Відповідач-2

Відповідач-3

Виконавчий комітет Запорізької міської ради, м.Запоріжжя

Запорізька міська рада, м.Запоріжжя

Українське державне підприємство поштового зв’язку “Укрпошта” в особі Запорізької дирекції Українського державного підприємства поштового зв’язку “Укрпошта”, м.Запоріжжя

Суддя І.А. Попова

Представники

Позивача:

Мисенко Д.Н., дов. ВКВ 040180 від 28.12.2007 р.

Ткаченко М.В., дов. ВКЕ 101210 від 10.01.2008 р.

Відповідача-1:

Відповідача-2:

Відповідача-3:

Хитрик М.В., дов. від 17.11.2006 р.

Хитрик М.В., дов. № 01-17/60 від 13.01.2006 р.

Буркут А.І., дов. № 130-143 від 26.12.2007 р.

Зуєва О.В., дов. від 29.02.2008 р.

Розглядаються позовні вимоги про визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 04.03.2002 р. № 76/3, визнання частково недійсними рішень від 30.10.2003 р. № 349/5, від 26.08.2004 р. № 315/6.

Розгляд справи відкладався, в засіданні оголошувалися перерви. Вступну та резолютивну частини рішенні оголошено в засіданні 04.03.2008 р.

Позивач підтримує позовні вимоги з підстав, викладених у позові, відповідно до ст. ст. 20, 147 ГК України, ст.ст. 16, 21, 393 ЦК України. В обґрунтування вимог зазначає, що рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів № 437/21 від 25.10.1990 року будівля по вулиці Свердлова, 21 була передана з балансу Виробничого об’єднання житлово-комунального господарства Жовтневого району на баланс Запорізькому поштамту. На виконання вказаного рішення Виконавчого комітету Ради народних депутатів Виробниче об'єднання житлово-комунального господарства Жовтневого району Авізо № 1 від січня 1991 року безоплатно передало будівлю по вул. Свердлова, 21 зі свого балансу на баланс Запорізького поштамту. Наказом Міністерства зв’язку України № 171 від 29.11.1994 р. “Про реформу організаційної структури Запорізького обласного підприємства зв’язку” Запорізьке обласне підприємство зв’язку з 01 січня 1995 року реорганізовано, на його базі створено два підприємства: Запорізьке обласне підприємство поштового зв’язку (ОППЗ “Запоріжпошта”) та Запорізьке обласне підприємство електрозв’язку (ОПЕЗ “Запоріжтелеком”). Відповідно, був проведений розподіл майна ОПЗ “Запоріжзв’язок”. При розподілі майна ОПЗ “Запоріжзв’язок” 09 січня 1995 року на підставі наказу Генерального директора ОПЗ “Запоріжзв’язок” № 231 від 12 грудня 1994 р. актом прийому –передачі основних засобів на баланс структурного підрозділу ОПЕЗ “Запоріжтелеком” –Центру технічної експлуатації міжміського телеграфно-телефонного зв’язку від Запорізького поштамту було передано частину будівлі 144,3 кв.м., займану телеграфом при 63-му міському відділенні зв’язку.

У процесі корпоратизації УДПЕЗ “Укртелеком”, наказом Державного комітету зв’язку та інформатизації України № 109 від 31.05.2002 р. нерухоме майно, що знаходилось на балансі УДПЕЗ “Укртелеком” станом на 01.07.1999 р., було передано у власність ВАТ “Укртелеком”. На виконання цього наказу, іншим наказом Державного комітету зв’язку та інформатизації України - № 214 від 14.11.2002 р. –був затверджений акт прийому –передачі нерухомого майна, що передається у власність відкритому акціонерному товариству “Укртелеком” по Запорізькій дирекції.

Згідно зі статтею 12 Закону України “Про господарські товариства” товариство є власником майна переданого йому засновниками і учасниками у власність. Відповідно до статті 21 Закону України “Про власність”, право колективної власності виникає на підставі перетворення державних підприємств в акціонерні та інші товариства. Відповідно до Акту прийому-передачі нерухомого майна у власність Відкритому акціонерному товариству “Укртелеком” від 14.12.2002 р. площа, яку займає міське відділення електрозв’язку (МВЕЗ) № 63 по вул.. Свердлова, 21 була передана у власність Відкритому акціонерному товариству “Укртелеком” по Запорізькій дирекції ВАТ “Укртелеком” (тобто, на баланс цієї дирекції), із одночасним зазначенням, що це майно знаходиться у віданні Центру обслуговування споживачів та продажу послуг (ЦОСПП) цієї дирекції. Тобто, право власності ВАТ “Укртелеком” на 7/50 часток приміщення літ. А-2 інв. № 9 за адресою: м.Запоріжжя, вул. Свердлова, 21, виникло з момент державної реєстрації ВАТ “Укртелеком”, а саме –з 05.01.2000 р.

Наказом Державного комітету зв’язку та інформатизації України № 223 від 25.11.2003 р. “Про внесення змін до наказу Держкомзв’язку від 14.11.2002 р.” у зв’язку з необхідністю уточнення Переліку нерухомого майна, що передано у власність Відкритому акціонерному товариству “Укртелеком” по Запорізькій дирекції, були внесені зміни та доповнення до згаданого наказу. Зокрема, зазначені зміни передбачають таке: відповідно до Акту приймання-передачі нерухомого майна від 25.11.2003 р. у власність Відкритому акціонерному товариству “Укртелеком” (додаток № 1 до наказу Держкомзв’язку України від 25.11.2003 р. № 223) передано 7/50 часток приміщення А-2, інвентарний номер № 9 Відкритому акціонерному товариству “Укртелеком” по Запорізькій дирекції ВАТ “Укртелеком”. Центр отримав від ОП ЗМБТІ рішення реєстратора ОП ЗМБТІ №143/ОТК від 12.02.2004 р. про відмову в реєстрації права власності на 7/50 часток приміщенні літ А-2 інв. № 9 за адресою: м.Запоріжжя, вул. Свердлова, 21. Це рішення про відмову Центру в реєстрації права власності на 7/50 часток приміщення літ. А інв. № 9 за адресою м.Запоріжжя, вул.. Свердлова, 21 було прийнято на тій підставі, що заявлене право вже зареєстровано за Територіальною громадою м. Запоріжжя в особі Запорізької міської радим та передано до комунальної власності згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 30.10.2003 р. за № 349/5.

У лютому 1991 р. стаття 31 Закону України “Про власність” законодавчо закріпила розмежування в Україні державної власності на загальнодержавну (республіканську) і власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальну власність). Постановою КМУ від 05.11.1991 р. № 311 “Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) і власністю адміністративних одиниць (комунальною власністю)” затверджено перелік державного майна України, яке передається у власність адміністративно-територіальних одиниць. Відповідно до пункту 1 зазначеної постанови Кабінет Міністрів України затвердив перелік державного майна України, що передається у власність адміністративно-територіальних одиниць. В переліку встановлено, що до комунальної власності у сфері зв’язку передано лише магазини і кіоски “Союздруку”. Також, пунктом 1 цієї постанови встановлено, що державне майно України, крім майна, яке належить до комунальної власності, є загальнодержавною (республіканською) власністю. Тобто, при передачі цієї будівлі на баланс Запорізькому поштамту не відбулося передачі майна з комунальної власності до загальнодержавної власності, тому що до видання зазначеного рішення № 437/21 від 25.10.1990 р. не відбувалося передавання цієї будівлі із загальнодержавної власності до комунальної власності. Іншими словами, комунальної власності в Україні на той час ще не існувало, тому що не існувало правової процедури виникнення комунальної власності на базі загальнодержавної власності. Вищезазначене приміщення, яке знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул.. Свердлова, 21, за своїм функціональним призначенням належить до приміщення, в якому знаходиться відділення зв’язку, а конкретніше: пошта та телеграф. Таке твердження про функціональне призначення зазначеного приміщення знаходить своє підтвердження в документах, які стосуються цього приміщення.

Отже, якщо керуватися постановою КМУ № 311 від 05.11.1991 р. та затвердженим нею Переліком державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць, вищевказане приміщення за адресою: м.Запоріжжя, вул.. Свердлова, 21 ні в якому випадку не могло бути передане у комунальну власність. Як передбачено другим абзацом пункту 1 постанови Кабінету Міністрів № 311 від 05.11.1991 р., державне майно України, крім майна, яке належить до комунальної власності, є загальнодержавною власністю. Позивач вважає, що вищевказане приміщення як таке, належало до загальнодержавної (республіканської) власності, аж до моменту, коли у Відритого акціонерного товариства “Укртелеком” виникло право колективної власності на частину цього приміщення внаслідок перетворення Українського державного підприємства електрозв’язку “Укртелеком” у Відкрите акціонерне товариство. Виходячи з викладеного, позивач вказує, що рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 04.03.2002 р. № 76/3, від 30.10.2003 р. № 394/5 та від 26.08.2004 р. № 315/6, оскільки вони передбачають оформити право комунальної власності на вищевказане приміщення, є такими, що суперечать положенням законодавства. Крім того, рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 04.03.2002 р. № 76/3 не відповідає положенням законодавства ще і тому, що воно передбачає дії по розпорядженню вищевказаним приміщенням, в той час як цей Виконавчий комітет не має право розпоряджатися майном, яке не є у комунальній власності.

На підставі зазначеного просить визнати недійсним рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 04.03.2002 р. № 76/3 та визнати частково недійсними рішення від 30.10.2003 р. № 349/5, від 26.08.2004 р. № 315/6.

Відповідачі –Виконавчий комітет Запорізької міської ради та Запорізька міська рада позовні вимоги вважають необґрунтованими.

У запереченнях на позов представник відповідача-1 та відповідача-2 зазначив: Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради є власником нерухомого майна - будівлі літера А-2, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Свердлова, буд. 21. Зазначене нерухоме майно з моменту вступу до законної сили Закону СРСР “Про право власності в СРСР”, тобто з 06.03.1990 р., належало до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя і знаходилось на балансі Виробничого об'єднання житлово-комунального господарства Жовтневого району м. Запоріжжя (на цей час - комунальне підприємство “Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 2”), як приміщення нежитлового фонду. 25 жовтня 1990 р. виконавчим комітетом Запорізької міської ради народних депутатів було винесено рішення № 437/21, згідно з яким нерухоме майно, яке в той час орендувалось Запорізьким поштамтом, було передано на баланс останньому з метою здійснення капітального ремонту.

19 листопада 1990 р. на підставі зазначеного рішення виконавчого комітету, міським управлінням житлово-комунального господарства був винесений наказ №171, згідно з яким Виробниче об'єднання житлово-комунального господарства Жовтневого району м. Запоріжжя повинно було зняти зі свого балансу нерухоме майно та передати його на баланс Запорізького поштамту. У січні 1991 р. між Виробничим об'єднанням житлово-комунального господарства Жовтневого району м. Запоріжжя та Запорізьким поштамтом був укладений акт приймання-передачі б/н та авізо № 1, згідно з якими нерухоме майно було передано на баланс Запорізького поштамту.

04 березня 2002 р. рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 76/3 скасовано власне рішення № 437/21 від 25.10.1990 р. Згідно з рішенням № 76/3 від 04.03.2002 р. нерухоме майно було повернуто на баланс комунального підприємства “Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 2” та було доручено провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за позивачем.

30 жовтня 2002 р. виконавчим комітетом Запорізької міської ради винесено рішення № 349/5 про оформлення права власності на нерухоме майно за

Запорізькою міською радою та 25.12.2003 р. право власності на нерухоме майно

зареєстровано за територіальною громадою м. Запоріжжя.

Ще до винесення рішення № 437/21 від 25.10.1990 р. і до теперішнього часу спірне нерухоме майно було, є і залишається власністю територіальної громади м. Запоріжжя з наступних підстав.

Нерухоме майно спочатку знаходилось на балансі Виробничого об'єднання житлово-комунального господарства Жовтневого району м. Запоріжжя, тобто, відповідно до ст. ст. 24, 26 Закону СРСР «Про право власності в СРСР»(набув чинності 06.03.1990 р.), ч. 2 ст. 10 Закону СРСР «Про підприємства в СРСР»(набув чинності 04.06.1990 р.), ст. 87-1 Цивільного кодексу УРСР було власністю територіальної громади м. Запоріжжя та знаходилось в оперативному управлінні Виробничого об'єднання житлово-комунального господарства Жовтневого району м. Запоріжжя (державне комунальне підприємство), відносилося до нежилого фонду Рад народних депутатів. Це підтверджується тим, що в рішенні виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів № 437/21 від 25.10.1990 р. зафіксований факт того, що до його винесення будівля знаходилася в оренді у Запорізького поштамту і передавалася з балансу Виробничого об'єднання житлово-комунального господарства Жовтневого району м. Запоріжжя на баланс Запорізького поштамту у зв'язку з необхідністю проведення капітального ремонту і переобладнання.

Це пов'язано з тим, що відповідно до п. 44 Положення про бухгалтерський облік основних засобів (фондів) державних, кооперативних (окрім колгоспів) і громадських підприємств і організацій, затвердженого листом Міністерства фінансів СРСР № 30 від 07.05.1976 р. (діяло на момент зміни балансоутримувача), основні засоби (фонди) здані в оренду відображаються в балансі орендодавця, а у орендаря —за балансом за первинною вартістю, яка указується в договорі оренди. Проте, передача спірного приміщення на баланс відбувалася для того, щоб орендар міг здійснювати бухгалтерський облік капітальних робіт по орендованих основних засобах у складі основних засобів (фондів) орендаря, відповідно до п. 50 вищезгаданого Положення.

Ст. 19 Закону СРСР “Про право власності в СРСР”, ст. 31 Закону України “Про власність”, ст. 327 Цивільного кодексу України, ст. ст. 24, 63, 78 Господарського кодексу України, передбачає під собою наявність комунальної власності як відособленого виду державної власності. Відповідно до ст. 19 Закону СРСР “Про право власності в СРСР”, ст. 33 Закону України “Про власність”, розпорядження і управління власністю адміністративно-територіальних одиниць здійснюють відповідні Ради народних депутатів або уповноважені ними органи. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону СРСР “Про право власності в СРСР”, чітко розмежовувалася власність загальнодержавна і власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальна).

Відповідно до ст. 21 Закону СРСР “Про право власності в СРСР”, в загальнодержавній (республіканської) власності знаходилися лише загальносоюзні системи зв'язку і інформатизації. Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України “Про власність”, до об'єктів права загальнодержавної (республіканської) власності віднесені системи зв'язку і інформатизації, що мають загальнодержавне (республіканське) значення.

Відповідно до ст. ст. 3, 23 Закону СРСР “Про право власності в СРСР”, ст. 35 Закону України “Про власність”, спірна будівля може бути об'єктом права комунальної власності. Через це, Постановою Кабінету Міністрів України № 311 від 05.11.1991р. “Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканської) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)” був зафіксований факт переходу в комунальну власність житлового і нежитлового фонду Рад народних депутатів, а також житлово-експлуатаційних, житлово-комунальних, ремонтно-будівельних і інших організацій, пов'язаних з обслуговуванням і експлуатацією цього житлового та нежитлового фонду.

Також відповідач-1 та відповідач-2 відмічають, що на підставі рішення № 7 від 29.04.1992 р. 12 сесії 21 скликання Запорізької міської ради народних депутатів, до комунальної власності м. Запоріжжя був включений житловий та нежитловий фонд міської ради народних депутатів.

Відповідно до ст. ст. 4, 51 Цивільного кодексу УРСР, ч. ч. 3, 4 ст. 10 Закону

СРСР “Про підприємства в СРСР”, Положенням про бухгалтерські обліки та

баланси, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР № 633 від 29.06.1979 р.,

Положенням по бухгалтерському обліку основних засобів (фондів) державних,

кооперативних (окрім колгоспів) і суспільних підприємств і організацій,

затвердженим листом Міністерства фінансів СРСР № 30 від 07.05.1976 р., ч. ч. 3, 4

ст. 10 Закону України “Про підприємства в СРСР” (набрав чинності 04.06.1990 р.),

ст. ст. 328, 346 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу

України, передача будівлі з балансу одного підприємства на баланс іншого

підприємства не спричиняє за собою зміну права власності (повного

господарського відання або оперативного управління), знаходження майна на

балансі не вирішує питання і не є підтвердженням права власності (повного

господарського відання або оперативного управління).

На момент винесення рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів № 437/21 від 25.10.1990 р. безпосередньо міська рада народних депутатів не приймала рішення про безвідплатну передачу спірного приміщення з комунальної власності в повне господарське відання (або оперативне управління) Запорізького поштамту і не надавала таких повноважень виконавчому комітету, а сам виконавчий комітет не був повноважний ухвалювати такі рішення самостійно.

Також, відповідачі зазначають, що в п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 311 від 05.11.1991 р. “Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)” вказано, що передача державного майна, яке перебуває у віданні міністерств і відомств України, інших органів, уповноважених управляти державним майном, до складу комунальної власності, здійснюється в порядку, передбаченому Постановою Ради Міністрів УРСР № 285 від 25.04.1980 р. “Про порядок передачі підприємств, об'єднань, організацій, установ, будівель і споруд”. Ця Постанова Ради міністрів УРСР була скасована Постановою Кабінету Міністрів України № 678 від 26.06.1996 р. “Про порядок передачі державного майна” і, відповідно, діяла на момент прийняття виконавчим комітетом Запорізької міської ради народних депутатів рішення № 437/21 від 25.10.1990 р. П/п “б” п. 5 зазначеної Постанови Ради міністрів УРСР передбачено, що передача будівель і споруд виконавчими комітетами місцевих рад народних депутатів міністерствам, державним комітетам і відомствам СРСР і УРСР здійснюється за рішенням виконавчих комітетів обласних, Київської і Севастопольської місцевих рад народних депутатів, заздалегідь погоджених із зацікавленими міністерствами, державними комітетами і відомствами СРСР і УРСР. Проте, виконавчий комітет Запорізької обласної ради народних депутатів не виносив такого роду рішень і, відповідно, не погоджував його із зацікавленою установою СРСР і УРСР, що здійснювала управління зв'язком в УРСР та СРСР.

Таким чином, на момент винесення Державним комітетом зв'язку та інформатизації наказів та актів приймання-передачі щодо передання частини нерухомого майна до статутного капіталу ВАТ “Укртелеком”, нерухоме майно, як частина нежилого фонду, в повному обсязі було власністю територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради та вона мала право реєструвати його як таке у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Представник УДППЗ “Укрпошта” щодо даного спору зазначив, що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів від 25.10.1990 року № 437/21 „Про передачу на баланс Запорізькому поштамту будівлі поштового відділення № 63 по вул. Свердлова, 21” будівля передана безоплатно з балансу виробничого об'єднання житлово-комунального господарства Жовтневого району м.Запоріжжя на баланс Запорізького поштамту.

Тобто, будівля фактично була передана до загальнодержавної

власності.

У вказаній будівлі більш, ніж 60 років розташовані та функціонують: до 1967 року - міський вузол зв'язку (поштамт), потім - поштове відділення №63.

Зазначена будівля на теперішній час перебуває на балансі Запорізької дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку „Укрпошта”, оскільки Запорізький поштамт є її відособленим виробничим підрозділом. В свою чергу Запорізька дирекція є філією УДППЗ „Укрпошта", яке згідно до статутних документів є державним унітарним підприємством і діє як державне комерційне підприємство, що засноване на державній власності.

Запорізький поштамт щомісячно сплачує земельний податок за користування земельною ділянкою, на якій розташована вказана будівля.

У зв'язку з реорганізацією Запорізького обласного підприємства поштового зв'язку, 09.01.1995р. відповідно з актом прийому - передачі основних засобів № 1 Запорізькій поштамт передав на баланс Центру технічної експлуатації міжміського телеграфного зв'язку частину спірної будівлі площею 144,3 кв. м.

30 жовтня 2003 р. виконавчий комітет Запорізької міської ради прийняв рішення № 349/5 “Про оформлення права комунальної власності на об'єкти нерухомості”. На підставі цього рішення орендне підприємство "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації” 24.11.2003 р. оформило свідоцтво про право комунальної власності та провело реєстрацію права власності на будівлю, розташовану в м. Запоріжжі по вул. Свердлова, 21 за територіальною громадою м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Але при цьому рішення про зняття з балансу та передачі будівлі на баланс комунальної власності до сих пір не оформлено.

Крім того, відповідно до вищезазначеного свідоцтва, об'єктом на яке оформлюється право власності у т.ч. є пошта, телеграф, А-2, 1005,1 кв.м.

Ст. 34 Закону України “Про власність” від 07.02.1991р. передбачає, що загальнодержавну власність складають системи зв'язку, що мають загальнодержавне значення.

Постановою Кабінету Міністрів України № 311 від 05.11.1991р. “Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)” був затверджений перелік державного майна, що передається до комунальної власності та встановлено, що державне майно України, крім майна, яке належить до комунальної власності, є загальнодержавною (республіканською) власністю. Відповідно до переліку до комунальної власності у галузі зв'язку передано лише магазини і кіоски “Союз друку”.

Передача будівлі по вул.Свердлова,21 згідно до діючого законодавства щодо процедури передачі майна з однієї форми власності у іншу - з державної до комунальної (Закон України „Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" від 03.03.1998 р. № 147/98-ВР та Постанова Кабінету Міністрів України „ Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності” від 21.09.1998 р. № 1482) - не відбувалась.

Заслухавши представників сторін, дослідивши додані матеріали, суд знаходить позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню внаслідок наступного:

Згідно до рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007 р. № 04-5/120 господарські суди на загальних підставах вирішують спори, пов’язані, зокрема з захистом права власності, в тому числі з визнанням цього права.

Позов, що розглядається, заявлений відповідно до ст. 393 ЦК України, ст. 147 ГК України. В обґрунтування заявлених вимог ВАТ “Укртелеком” в особі Центру телекомунікаційних послуг м. Запоріжжя зазначає про порушення оспорюваними рішеннями органу місцевого самоврядування його права власності на нерухоме майно –приміщення по вул.. Свердлова, 21 в м.Запоріжжя.

Згідно ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Позивач стверджує, що спірне приміщення, в якому впродовж багатьох десятиріч розташовується відділення ВАТ “Укртелеком” (незважаючи на проведені реорганізації), при розмежуванні майна державної та комунальної власності залишилось у загальнодержавній власності за функціональним призначенням майна.

Доводи позивача суд вважає хибними: як передбачено ст.. 21 ЦК України, визнання незаконним (недійсним) правового акту органу державної влади або місцевого самоврядування є одним із способів захисту порушеного права або охоронюваного законом інтересу.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушає цивільні права та інтереси. Підставами для визнання акту недійсним (незаконним) є невідповідність його вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов’язковою умовою визнання акту недійсним є порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації –позивача у справі. Позивачем за вказаним позовом може бути і титульний володілець, права якого порушені прийняттям відповідного правового акта. Титульний володілець –особа, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, довічного успадковуваного володіння або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором.

Як свідчать вивчені матеріали, будівля по вул..Свердлова, 21 зареєстрована 25.12.1951р. за Б/у № 6 на підставі рішення виконкому Сталінської райради № 736 від 27.11.1951 р. (довідка ОП ЗМБТІ № 2766 від 12.09.2001 р.). Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.10.1990 р. № 437/21 у зв’язку з необхідністю проведення капітального ремонту та переобладнання будівля по вул.. Свердлова, 21 передана з балансу ВОЖКГ Жовтневого району на баланс Запорізького поштамту, про що складено акт приймання-передачі в січні 1991 р.

5 листопада 1991 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 311 у зв’язку із введенням в дію Закону Української РСР “Про місцеві ради народних депутатів”, Закону України “Про власність”, якою визначено: затвердити перелік державного майна України, яке передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності), що додається; установити, що державне майно України, крім майна, яке належить до комунальної власності, є загальнодержавною (республіканською) власністю; Міністерствам і відомствам України, органам, уповноваженим управляти державним майном, здійснити до 1 січня 1992 р. передачу державного майна, яке перебуває у їх віданні, до комунальної власності згідно із затвердженим цією постановою переліком. В п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 311 від 05.11.1991 р. “Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)” вказано, що передача державного майна, яке перебуває у віданні міністерств і відомств України, інших органів, уповноважених управляти державним майном, до складу комунальної власності, здійснюється в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів УРСР №285 від 28.04.1980 р. “Про порядок передачі підприємств, об’єднань, організацій, установ, будівель і споруд”. Ця постанова Ради Міністрів УРСР була скасована Постановою Кабінету Міністрів України № 678 від 26.06.1996 р. “Про порядок передачі державного майна” і, відповідно, діяла на момент винесення рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів № 437/21 від 25.10.1990 р. П/п “б” п. 5 вказаної постанови Ради міністрів України УРСР передбачено, що передача будівель і споруд виконавчими комітетами місцевих рад народних депутатів міністерствам, державним комітетам і відомствам СРСР і УРСР здійснюється за рішенням виконавчих комітетів обласних, Київської і Севастопольської місцевих рад народних депутатів, заздалегідь погоджених із зацікавленими міністерствами, державними комітетами і відомствами СРСР і УРСР.

Позивач обґрунтовує свої вимоги з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України № 311 та зазначає, що лише магазини та кіоски Союздруку передавалися до комунальної власності. Відповідач, з посиланням на цю ж постанову, вказує, що нежитловий фонд Рад народних депутатів, житлово-експлуатаційні, житлово-комунальні, ремонтно-будівельні та інші організації, пов'язані з обслуговуванням та експлуатацією цього житлового фонду, залишилися у комунальній власності.

Баланс підприємства (організації) є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та обсягу фінансових зобов'язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства. Одним з основних критеріїв визначення законності володіння державним майном і відображення його на балансі підприємства є джерела фінансування (централізоване або власні кошти підприємства), передача підприємству у володіння майна безпосередньо власником (уповноваженим ним органом) чи підприємством, яке володіє майном на праві повного господарського відання.

Рішенням № 76/3 від 04.03.2002 р. виконкому Запорізької міськради рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.10.1990 р. № 437/21 “Про передачу на баланс Запорізького поштамту будівлі поштового відділення № 63 по вул. Свердлова, 21” визнано таким, що втратило чинність. Будівлю передано в повне господарське відання КП “ВРЕЖО № 2.

Рішенням № 7 від 29.04.1992 р. Запорізької міської ради народних депутатів “Про уточнення складу майна комунальної власності м.Запоріжжя” за результатами роботи узгоджувальної комісії при облвиконкомі житловий та нежитловий фонд міської ради народних депутатів віднесений до комунальної власності міста.

Виконавчим комітетом Запорізької обласної ради народних депутатів рішення про передачу спірної будівлі державному підприємству “Укртелеком” або “Укрпошта” (які є користувачами цього приміщення) не виносилось.

Таким чином, суд вважає, що вивчені матеріали свідчать, що внаслідок розмежування державного майна України між загальнодержавною власністю та комунальною власністю спірне приміщення по вул.. Свердлова, 21 залишилося у комунальній власності міста Запоріжжя.

Внаслідок встановленого, суд не вбачає підстав вважати порушеним право власності ВАТ “Укртелеком” та відмовляє в задоволенні позову про визнання недійсними, як таких, що порушують право власності позивача, актів органу місцевого самоврядування –рішень № 76/3 від 04.03.2002 р., № 349/5 від 30.10.2003 р., № 315/6 від 26.08.2004 р. виконкому Запорізької міської ради.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя І.А. Попова

Рішення підписано 18 березня 2008 року.