СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.08                                                                                 Справа № 16/26пд.

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали справи за позовом Прокурора Перевальського району Луганської області в інтересах держави в особі Ящиковської селищної ради Перевальського району Луганської області, с. Ящикове Перевальського району Луганської області

до Приватного виробничо - комерційного підприємства фірма “Укрінвест”, м. Алчевськ Луганська область

про розірвання договору оренди

при секретарі судового засідання Михайлевич М.Ю.

за участю представників сторін:

від заявника –Кострицька М.В., прокурор відділу прокуратури Луганської області, посвідчення від 20.12.06. №167,

від позивача –не прибув,

від відповідача –не прибув,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: заявлена вимога про розірвання договору оренди землі, укладений між сторонами по справі 09.12.05., на підставі якого відповідач користується на умовах оренди двома земельними ділянками.

Відповідач відзивом від 18.02.08. проти позову заперечує у зв’язку з безпідставністю заявлених вимог і відсутністю доказів в підтвердження викладених прокурором доводів. У судове засідання представник відповідача не з’явився, надіслав до канцелярії суду письмові (додаткові) пояснення, в яких висловився про порушення заявником вимог ст.188 ГК України і про невідповідність тексту позовної заяви суті спору. Також на адресу суду відповідач надіслав заяву про неможливість прибути у судове засідання у зв’язку з хворобою.

Суд, враховуючи доводи заявника та позивача, викладені в клопотанні про залишення позову без розгляду від 06.03.08., та строк, протягом якого спір розглядається в суді, дійшов висновку про прийняття рішення по спору на підставі документів, які маються в матеріалах справи, згідно вимог ст.75 ГПК України.

Ухвалою від 06.03.08. явка представників сторін не була судом визнана обов’язковою.

Між сторонами по справі 09.12.05. укладено договір оренди земельних ділянок, посвідченого за №236577/06, на підставі якого позивач зобов’язаний надати відповідачу у тимчасове платне користування –на сім років (до 06.12.2012р.) –сім земельних ділянок загальною площею 3,98га з земель промисловості, транспорту, зв’язку, оборони, енергетики та іншого призначення для розміщення нетипової шахти для видобутку вугілля, на території селища Ящикове Перевальського району Луганської області, в районі вулиці «Сєвєрна». Умовами договору встановлена грошова оцінка земельної ділянки –167762,97грн. –та орендна плата у сумі 1677,63грн., яку відповідач зобов’язаний сплачувати щорічно, терміном кожного місяця, у строк до 30 числа кожного місяця року по 1/12 частині.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу земельні ділянки площею 3,98га за щорічну орендну плату, обумовлену вказаним договором.

Прокурор звернувся з даним позовом до суду і просить розірвати договір оренди земельних ділянок від 09.12.05., посвідченого за №236577/06 у зв’язку з тим, що позивач своїми рішеннями –від 04.08.06. №4/2 та від 08.09.06. №5/1 –затвердив базову вартість земель с. Ящикове на рівні 10,76грн. за кв.м. і, відповідно, ввів в дію з 08.10.06. грошову оцінку земель, згідно до якої слід збільшити земельний податок та орендну плату за тимчасове використання землі.

По твердженню заявника в позовній заяві відповідач не відреагував на неодноразові пропозиції позивача внести зміни в договір щодо завищення орендної плати за користування земельними ділянками, чим порушив право позивача отримувати до місцевого бюджету більшу плату за землю та законні інтереси держави, які полягають в отриманні більш високої плати за користування землею і надходженні більшої грошової суми до місцевого бюджету.

Представник позивача при розгляді спору по суті вимоги прокурора не підтримав.

Представник відповідача заперечив проти позову у зв’язку з відсутністю доказів, вказаних у позові обставин, і у зв’язку з порушенням прокурором вимог закону, а саме: ст.188 ГК України.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представників сторін, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до норми ст.19 Основного закону держави –Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Глава 20 Господарського кодексу України (ст.ст.179-188) визначає загальні умови укладання договорів, що породжують господарські зобов’язання для суб’єктів господарювання і не господарюючих суб’єктів (сторони по справі).

З огляду на вимоги ч.6ст.179 ГК України між сторонами по справі укладено письмовий договір від 09.12.05., посвідчений за №236577/06 на тимчасове використання орендарем (відповідачем) наданих орендодавцем (позивачем) земельних ділянок, яким встановлено обов’язкові умови для сторін договору у відповідності до передбачених діючим законодавством вимог, у тому числі і орендну плату.

Згідно вимог ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, вказаний договір, укладений сторонами по справі, є чинним.

Статтею 188 ГК України врегульовано правовідносини сторін з розірвання та внесення змін у господарські договори. А саме: відповідно до частини 1 статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарського договору в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. При цьому, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити чи розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Частина 3 даної норми права вказує, що у разі одержання однією стороною пропозиції про зміну чи розірвання договору від другої сторони по договору, то у 20-денний термін сторона одержувач пропозиції зобов’язана повідомити другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання договору чи внесення змін у договір, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду –частина 4 ст.188 ГК України.

Приписами статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Спеціальною нормою права –Законом України «Про оренду землі»- врегульовано порядок внесення змін у договір оренди землі, у тому числі зміни стосовно розміру орендної плати. А саме:

Відповідно до статті 23 вказаного Закону орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності, які передані в оренду для сільськогосподарського використання, переглядається один раз на три роки в порядку, встановленому законом або договором оренди. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Стаття 30 встановлює порядок внесення змін в умови договору оренди землі, в якій зазначено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку, тобто, в порядку правил ст.188 ГК України.

Також слід вказати, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання

сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України ( 2768-14 ) та іншими законами України (стаття 32 Законом України «Про оренду землі»).

З урахуванням вимог вказаних норм права, суд вважає, що зазначені у позові обставини не можуть бути підставою для розірвання договору оренди земельних ділянок від 09.12.05., посвідченого за №236577/06, укладеного між сторонами по справі. Про наявність обставин, передбачених чинним законодавством як підставу для розірвання договору землі, матеріали справи не свідчать.

Відповідно до правил ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень до суті спору. Згідно з вимогами ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказами.

Таким чином, заявник та позивач повинні були довести суду факт надіслання відповідачеві пропозиції щодо внесення змін у договір від 09.12.05., посвідченого за №236577/06, або факт невиконання відповідачем умов укладеного договору, що призвело до звернення з даним позовом до суду.

Суд, у відповідності до ст.43 ГПК України і з урахуванням вимог вищевказаних норм права оцінив докази, визначені заявником та позивачем і додані до матеріалів справи, якими вони підтверджують надіслання відповідачеві пропозиції по внесенню змін у договір, а саме: листування позивача з відповідачем (а.с.9 –з обох сторінок та з виправленням номеру договору в ксерокопії вручну, а.с.26 –з обох сторінок, а.с.27 –другий примірник листа на а.с.9 також з виправленням). У судовому засіданні оглянуто оригінал листа від 05.11.07. №57, в якому вказано, що пропонується внести зміни в договір від 09.12.05., посвідченого за №236577/01. Жодна ксерокопія фіскальних чеків не містить дати відправлення кореспонденції і не містить назви (навіть скороченої) підприємства, на яке надсилалась інформація.

Оцінивши надані заявником та позивачем докази, суд дійшов висновку, що належні докази надіслання пропозиції по внесенню змін у договір оренди земельних ділянок від 09.12.05., посвідченого за №236577/06, з приводу збільшення орендної плати - в матеріалах справи відсутні.

Докази невиконання відповідачем умов укладеного договору оренди земельних ділянок від 09.12.05., посвідченого за №236577/06, - у справі відсутні.

Викладені обставини свідчать про відсутність підстав для розірвання договору оренди земельних ділянок від 09.12.05., посвідченого за №236577/06.

За таких підстав у позові слід відмовити і згідно з вимогами ст.49 ГПК України судові витрати не слід покладати на відповідача, оскільки прокурор звільнений від сплати державного мита при зверненні з позовом до суду.

На підставі викладеного, ст.19 Конституції України, Закону України «Про оренду землі», ст.ст.173,188 ГК України, ст.ст.204,651 ЦК України, керуючись ст.ст.33,34,43,44-49,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          Відмовити у позові.

Рішення підписане 01.04.08.

Суддя                                                    Р.М.Шеліхіна