СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.08                                                                                 Справа № 16/6.

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь Донецької області

до Закритого акціонерного товариства "Горнозбагачувальна фабрика "Краснолуцька", м. Красний Луч Луганської області

про стягнення 14 008,76 грн.

при секретарі судового засідання Михайлевич М.Ю.

в присутності представників сторін:

від позивача –повноважний представник не прибув;

від відповідача –Грекова Г.В., дов. від 01.02.08.

В судовому засіданні приймав участь юрисконсульт ВАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" Бугай В.М. (без повноважень представника позивача.

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи: позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача витрат у сумі 14008 грн. 76 коп., пов’язаних з поставкою неякісної продукції за договором від 28.10.05 №09-ОСиТ/167.

Доповненням до позову від 11.02.08. №09-05/64 позивач змінив підстави заявленого позову і заявив до стягнення збитки в сумі 14008,76грн., пов’язані з поставкою відповідачем неякісної продукції за договором поставки 28.10.05 №09-ОСиТ/167.

Відзивом на позов від 07.02.08. №22 повідомив суд про проведення 21.08.08. (під час розгляду даної справи судом) взаємозаліку зустрічних вимог з позивачем на суму 13649,18грн., яку відповідач визнав при направленні позивачем претензії від 11.05.07. №09-24/06-14: відповіддю від 25.06.07. №464 на претензію відповідач визнав понесені позивачем витратив сумі 13649,18грн., пов’язані з поставкою відповідачем неякісної продукції за договором поставки 28.10.05 №09-ОСиТ/167.

Таким чином, відповідач вчинив дії по визнанню свого зобов’язання перед позивачем на суму 13649,18грн., що є частиною позовних вимог по даній справі. Позивач прийняв та задовольнив заяву відповідача про зарахування зустрічних вимог на суму 13649,18грн., про що надіслав до матеріалів справи акт звірки взаємних розрахунків (з додатком), в якому вказав, що борг відповідача на користь позивача по даним бухгалтерського обліку дорівнює 359,58грн.

Відзивом на позов від 07.02.08. №22, доповненням до відзиву від 27.03.08. і заявою від 27.03.08., зданою у судовому засіданні, відповідач вказує, що його борг перед позивачем по витратам, пов’язаним з поставкою неякісної продукції по договору від 28.10.05 №09-ОСиТ/167, складає 359,58грн. В зв'язку з тим, що в ч.8 ст. 269 ГК України встановлено скорочений строк позовної давності - шість місяців –для позовів, пов’язаних з поставкою неякісної продукції, і позивачем цей строк пропущено, то відповідач просить застосувати позовну давність до частини позову в сумі 359,58грн., керуючись ч.3 ст.267 ЦК України.

Представник позивача у судовому засіданні 11.02.08. підтримав позовні вимоги, мотивуючи їх ст.ст.224,225 ГК України, і заперечив проти застосування спеціальних строків позовної давності, оскільки даний спір, на думку представника позивача, не є спором, що випливає з поставки неякісної продукції, адже договором поставки від 28.10.05 №09-ОСиТ/167, укладеним сторонами по справі з протоколом розбіжностей, встановлено обов’язок відповідача нести витрати у повному обсязі, пов’язані з поверненням неякісної продукції.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представників сторін, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Між сторонами у справі укладено договір від 28.10.05. №06-ОСиТ/167, на підставі якого постачальник (відповідач) зобов’язався поставляти покупцю (позивачу) вугільну продукцію, а покупець зобов’язався приймати та оплачувати продукцію на умовах, вказаних у договорі та у специфікаціях до договору, які є невід’ємною частиною договору. Вказаний договір укладено сторонами з протоколом розбіжностей.

Позивач звернувся з даним позовом до суду у зв’язку з невиплатою відповідачем витрат в сумі 14008,76грн. відповідно до умов договору –п.п.7.3; 7.4 (з урахуванням вимог протоколу розбіжностей), укладеного сторонами по справі від 28.10.05. №06-ОСиТ/167, які поніс позивач при поверненні неякісної продукції відповідачу залізничним транспортом.

Факт повернення відповідачу неякісної продукції залізничним транспортом і факт прийняття відповідачем неякісної продукції встановлено у судовому засіданні, підтверджено повноважними представниками сторін при розгляді справи та матеріалами справи –квитанціями про приймання вантажу та відомостями залізниці про відправлення вантажу і плати за користування вагонами (а.с.22-25).

Відповідач відповіддю на претензію від 25.06.07. №464 (а.с.30) та діями, направленими на проведення взаємозаліку в сумі 13649,18грн. під час розгляду справи, фактично визнав позовні вимоги в сумі взаємозаліку – на 13649,18грн.

За таких підстав суд дійшов висновку, що відсутній предмет спору між сторонами у справі по витратам позивача у сумі 13649,18грн., пов’язаним з поверненням неякісної продукції відповідачу, адже позивач визнав заявлену відповідачем вимогу про проведення заліку зустрічних вимог на вказану суму і у листі від 03.03.08. №09-5/64, надісланому на адресу суду, позивач повідомив, що залишок боргу відповідача складає 359,58грн.

Таким чином, провадження у справі в частині позову на суму 13649,18грн. слід припинити на підставі правил п.1.1 ст.80 ГПК України з віднесенням в цій частині судових витрат на відповідача, адже відповідач не звернувся до позивача з заявою про залік зустрічних вимог і не виплатив визнану суму боргу у розмірі 13649,18грн., у зв’язку з чим позивач змушений був звернутися з даним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Позов в частині 359,58грн., що є, по твердженню позивача у позовній заяві, витратами, які позивач поніс у зв’язку зі сплатою залізниці вартості роботи маневрового тепловозу, слід залишити без задоволення з підстав необґрунтованості та недоведеності позивачем даної вимоги.

Так, матеріалами справи не підтверджено належним чином факт виплати позивачем залізниці 359,58грн. за роботу маневрового тепловозу при поверненні відповідачу неякісної продукції відповідно до договору від 28.10.05. №06-ОСиТ/167.

Відповідно до правил ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень до суті спору. Згідно з вимогами ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказами.

Суд, у відповідності до ст.43 ГПК України і з урахуванням вимог ст.ст.224,225 ГК України, ст.22 ЦК України оцінив докази, визначені позивачем і додані до матеріалів справи, якими він підтверджує факт виплати позивачем залізниці 359,58грн. за роботу маневрового тепловозу при поверненні відповідачу неякісної продукції відповідно до договору від 28.10.05. №06-ОСиТ/167, а саме: довідка заступника начальника станції (без печатки, та номеру, а.с.27) про витрачений час на маневрову роботу тепловозу, в якій не зазначено навіть ціну послуги; ксерокопія додаткового прейскуранту №7, в якому вказано тариф на послуги залізниці по роботі тепловозів у розмірі 156грн. за годину (а.с.28).

Жоден документ не містить інформації про витрати в сумі 359,58грн., понесені позивачем по справі у зв’язку з поверненням відповідачеві неякісної продукції у відповідності договору від 28.10.05. №06-ОСиТ/167.

Оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що належні докази факту виплати позивачем залізниці 359,58грн. за роботу маневрового тепловозу при поверненні відповідачу неякісної продукції відповідно до договору від 28.10.05. №06-ОСиТ/167 - в матеріалах справи відсутні.

Викладені обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення позову в частині відшкодування відповідачем витрат в сумі 359,58грн. на користь позивача. Факт того, що позивач сам поніс ці витрати перед залізницею при поверненні вантажу з неякісною продукцією на адресу відповідача, позивачем належним чином не доведено суду.

Доводи відповідача про застосування строків скороченої позовної давності у відповідності до вимог ч.8ст.269 ГК України спростовуються умовами п.п. 7.3; 7.4 укладеного договору від 28.10.05. №06-ОСиТ/167 (з урахуванням протоколу розбіжностей) і вимогами ст.ст.224,225 ГК України, оскільки правова природа заявлених до стягнення вимог кваліфікується як збитки і до даних правовідносин слід застосовувати загальну позовну давність у три роки.

Таким чином, у позові в частині 359,58грн. слід відмовити з віднесенням судових витрат на позивача у відповідності до вимог ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного, 224,225 ГК України, ст.ст.22 ЦК України, керуючись ст.ст.22,33,34,43,44-49,п.1.1ст.80,ст.ст.82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          Провадження у справі в частині позову на суму 13649,18грн. припинити.

2.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Горнозбагачувальна фабрика "Краснолуцька", м. Красний Луч Луганської області, вул. ім. Анрі Барбюса, 1, ід. код 32163608 на користь Відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь Донецької області, вул. «Леп орського», 1, ід. код 00191158 держмито в сумі 136,50грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 115 грн. Видати наказ.

3.          В решті вимог відмовити.

Рішення підписане 01.04.08.

Суддя                                                                                Р. Шеліхіна