СУД
Постанова

Іменем України

18 лютого 2008 року

м.
Севастополь
Справа № 20-9/155

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Черткової
І.В.,

суддів                                                                      Волкова
К.В.,

Горошко Н.П.,

секретар судового
засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю
представників сторін:

позивача:
ОСОБА_1,
паспорт  НОМЕР_1,

ОСОБА_2,
довіреність №  02   від 02.08.07;

відповідача:
Павленко Роман
Григорович, довіреність №  10-004/260 від
25.05.07;

розглянувши
апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя  Рибіна С.А.) від 17.11.2006 у справі №
20-9/155

за
позовом суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 АДРЕСА_1, місто Севастополь, 99055)

до
Державної податкової
інспекції у Ленінському районі міста Севастополя (вул. Кулакова, 37, місто
Севастополь, 99011)

про
визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою
господарського суду міста Севастополя від 17.11.2006 у справі № 20-9/155 (суддя
Рибіна С.А.) у позові суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1  відмовлено.

Постанова
мотивована тим, що позивачем не надано доказів правомочності підпису осіб у
податкових накладних, на підставі яких сформований податковий кредит.

Не
погодившись з постановою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить постанову господарського суду скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна
скарга мотивована тим, що на дату здійснення господарських операцій та видачі
податкових накладних товариство з обмеженою відповідальністю „Дінал” було
зареєстровано належним чином як платник податку на додану вартість. Крім того,
відповідач не має повноважень приймати спірне податкове повідомлення-рішення,
оскільки перевірка була здійснена Державною податковою адміністрацією у місті
Севастополі.

У
судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги.

Відповідач
подав суду заперечення на апеляційну скаргу, які мотивовані тим, що надані
позивачем податкові накладні підписані декількома невідомими особами, прізвище
та посадове становище, яких не визначено, а тому вони не мають юридичної сили і
не можуть бути підставою для включення ціни придбання товару до податкового
кредиту.

У
судовому засіданні представник відповідача просив апеляційну скаргу залишити
без задоволення, постанову суду - без змін.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від
18.02.2008 суддю Фенько Т.П. замінено на суддю Горошко Н.П.

У
судовому засіданні оголошувалась перерва з 12.02.2007 до 14.02.2007.

Переглянувши
постанову суду відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства
України, судова колегія встановила наступне.

Державною
податковою адміністрацією у місті Севастополі проведено перевірку суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 з питань фінансово-господарських
взаємовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю „Дінал” за період з
01.03.2003 по 31.12.2003, за результатами якої складено акт №
485/10/35-004/ від 24.03.2006 (т.1, а. с. 41).

Перевіркою
встановлено порушення підпунктів 7.2.1, 7.2.3, 7.2.4 пункту 7.2, підпункту
7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

На
підставі зазначеного акту Державна податкова інспекція у Ленінському районі
міста Севастополя 03.04.2006 прийняла та надіслала на адресу позивача податкове
повідомлення-рішення № /0 про донарахування податку на додану
вартість у сумі 31 557, 45 грн та застосування фінансових санкцій у сумі 15
778, 73 грн підставі підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними
цільовими фондами” (т. 1, а. с. 5).

Підставою
для донарахування податку на додану вартість та застосування фінансових санкцій
у зазначених сумах стали наступні обставини.

Між
позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю „Дінал” був укладений
договір купівлі-продажу № 20 від 15.04.2003 (т. 1, а. с. 157). Зі сторони
товариства з обмеженою відповідальністю „Дінал” договір був укладений його
директором Дементьєвим В.О.

На
підставі зазначеного договору позивач придбав товар на загальну суму 189 344,
71 грн, у тому числі податок на додану вартість у сумі 31 557, 45 грн, що
підтверджується наявними у матеріалах справи рахунками, накладними (т. 1, а. с.
96-70, 72-73, 75-76, 78-79, 81-82, 84-85, 87-88, 90-91, 93-94, 96-97, 99-100,
101-102). При проведенні перевірки встановлено, що позивач перерахував на
розрахунковий рахунок товариства з обмеженою відповідальністю „Дінал” грошові
кошти в сумі 176 410, 00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями (т. 1,
а. с. 161-170, 178-179), реєстрами проведених документів (т. 1, а. с. 171-178).
Зазначені обставини сторонами не оспорюються.

На
суму 189 344, 71 грн товариство з обмеженою відповідальністю „Дінал” виписало
позивачу податкові накладні (т. 1, а. с. 71, 74, 77, 80, 83, 86, 89, 92, 95,
98, 101, 103).

В
акті перевірки зазначено, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва
від 26.04.2005 визнано недійсними установчі документи товариства з обмеженою
відповідальністю „Дінал” з моменту реєстрації (з 05.12.2002) та свідоцтво
платника податку на додану вартість з моменту його внесення до реєстру
платників податку (з 25.12.2002). За даних обставинах відповідачем зроблено
висновок про неправомірність включення позивачем до складу податкового кредиту
податок на додану вартість у квітні -грудні 2003 року на загальну суму 31 557,
45 грн на підставі податкових накладних, отриманих від товариства з обмеженою
відповідальністю „Дінал”, оскільки це товариство не є платником податку на
додану вартість.

Інших
порушень актом перевірки не встановлено.

Відповідно
до пункту 1.7 статті 1 Закону  України
"Про податок на додану вартість", в редакції Закону України на момент
виникнення спору, податковий кредит - сума, на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим
Законом. Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 того ж Закону
податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених
(нарахованих) платником податків у звітному періоді у зв'язку  з придбанням товарів (робіт, послуг),
вартість яких відноситься  до складу
валових витрат виробництва (звернення) і основних фондів або нематеріальних
активів, які підлягають амортизації.

Відповідно
до підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України „Про податок на додану
вартість” датою виникнення права платника
податку  на  податковий кредит вважається дата здійснення
першої з подій: або дата  списання  коштів
з  банківського  рахунку платника податку  в
оплату   товарів   (робіт,
послуг),   дата   виписки відповідного  рахунку
(товарного  чека)  -
в  разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата  отримання
податкової накладної,  що
засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Підпунктом
7.4.5 пункту 7.4 статті 7 зазначеного Закону передбачено, що не дозволяється
включення у податковий  кредит будь-яких
витрат  зі сплати  податку, які не підтверджені  податковими накладними  або
митними деклараціями, а при
імпорті робіт (послуг) - актом робіт (послуг) або банківським
документом, який підтверджує перерахування коштів в оплату вартості  таких робіт (послуг).

Із
матеріалів справи вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю
„Дінал” було зареєстровано як платник податку на додану вартість з 25.12.2002
(т. 1, а. с. 143). Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від
26.04.2005 визнано недійсними установчі документи товариства з обмеженою
відповідальністю „Дінал” з моменту реєстрації (з 05.12.2002) та свідоцтво
платника податку на додану вартість з моменту його внесення до реєстру
платників податку (з 25.12.2002) (т.1, а. с. 13). Ухвалою апеляційного суду
міста Києва від 16.11.2006 рішення Святошинського районного суду міста Києва
від 26.04.2005 скасовано, справа направлена на новий розгляд (т. 1, а. с. 140).
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 24.04.2007 у справі №
2-490-2007 р. провадження у справі закрито, оскільки діяльність  товариства з обмеженою відповідальністю
„Дінал”  припинена (т. 2, а. с. 4).
Свідоцтво про реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю „Дінал” як
платника податку на додану вартість анульовано актом Державної податкової
інспекції у Святошинському районі міста Києва № 43 від 14.01.2006 (т. 1, а. с.
144).

Таким
чином, на дату здійснення господарських операцій та видачі податкових накладних
товариство з обмеженою відповідальністю „Дінал” було зареєстровано належним
чином як платник податку на додану вартість.

Відповідно
до підпункту 7.2.4 пункту 7.2 статті 7 Закону України „Про податок на додану
вартість” особи, зареєстровані як платники податку, мають виключне право на
нарахування податку та складання податкових накладних.

Отже,
податковий кредит позивачем був сформований на підставі належним чином
оформлених податкових накладних, виписаних особою, яка на момент здійснення
господарських операцій була зареєстрована як юридична особа та як платник
податку на додану вартість.

Доводи
Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя про те,
що податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю „Дінал” не
оформлені згідно з діючим законодавством уповноваженою особою, не
підтверджуються матеріалами справи. Податкові накладні товариства з обмеженою
відповідальністю „Дінал” (т. 1, а. с. 61-68) мають всі передбачені підпунктом
7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, в
редакції Закону на час виникнення спірних правовідносин, обов'язкові реквізити,
зокрема, скорочену  назву,  зазначену
у  статутних документах  товариства, відбиток печатки. За цих
обставин, позивач, на що наголошувалось раніше, не може нести відповідальність
за можливу недостовірність відомостей зазначених у податкових накладних, за
умови необізнаності позивача щодо такої.

Таким
чином, донарахування податку на додану вартість у сумі 31 557, 45 грн є
неправомірним. Оскільки податок на додану вартість нарахований неправомірно, то
застосування фінансових санкцій у сумі 15 778, 73 грн не відповідає чинному
законодавству.

У
зв'язку з викладеним податкове повідомлення-рішення Державної податкової
інспекції у Ленінському районі міста Севастополя № /0 від 03.04.2006
підлягає визнанню нечинним.

З
огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що висновки суду
першої інстанції не відповідають обставинам справи, а тому постанова
господарського суду міста Севастополя підлягає скасуванню, апеляційна скарга -
задоволенню.

Керуючись
статтею 195, пунктом 3 частини 1 статті 198, пунктом 3 частини 1 статті 202,
частиною 2 статті 205, статтями 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 задовольнити.

2.Постанову
господарського суду міста Севастополя від 17.11.2006 у справі № 20-9/155
скасувати.

3.Прийняти
нову постанову.

4.Позов
задовольнити.

5.Скасувати
податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ленінському
районі міста Севастополя № /0 від 03.04.2006.

6.Стягнути
з Державного бюджету України на користь
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 (99055, місто Севастополь,АДРЕСА_1) 3, 40 судового збору.

7.Господарському
суду міста Севастополя видати виконавчий лист.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Головуючий
суддя                                                  І.В. Черткова

Судді
К.В. Волков

Н.П. Горошко