ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2008 р. Справа № 47/69-08

вх. № 2480/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився; відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом ТОВ "Маджестік резортс Україна", м. Київ

до ПП "Кардіо Фарм", м. Харків

про стягнення 7669,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою щодо стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 5350,40 грн., інфляційних у розмірі 272, 87 грн., 3% річних у розмірі 46,17грн., юридичні послуги у розмірі 2000,00грн. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі 102,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. та вжити заходи забезпечення позову.

26.05.2008р. позивач надав суду доповнення до позовної заяви, які були прийняті судом та залучені до матеріалів справи.

Відповідач у судове засідання не з"явився, не надав відзиву на позовну заяву.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та надання доказів покладений на сторони, тому суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, та надані докази, судом встановлено наступне.

14.03.2007р. між позивачем і відповідачем було укладено Договір комісії №1 від 14 березня 2007р.

Відповідно до п. 1.1 Договору комісії №1 відповідач зобов'язується за дорученням позивача за комісійну плату укласти від свого імені договір щодо продажу, передбаченої цим Договором.

Згідно п. 1.2 Договору комісії №1 конкретні умови договору щодо кількості, якості та мінімальної ціни продажу продукції, а також інші умови та вказівки позивача наводяться у додатку №1 до цього договору.

Відповідно до п. 1.3 виступаючи від свого імені, відповідач самостійно укладає договори купівлі-продажу з третіми особами.

Згідно п. 2.1.1 Договору комісії №1, п.2 Додаткової угоди №1 до договору комісії №1, Додатку № 1 до договору комісії №1 відповідач зобов'язується самостійно здійснити необхідну комерційно-маркетингову роботу, знайти покупця на продукцію позивача, виконати всю переддоговірну роботу та укласти з покупцем договір купівлі-продажу за ціною не нижче ніж 167, 20, та на найвигідніших для нього умовах.

Відповідно до п. 2.1.5 Договору комісії №1 відповідач зобов'язується надати звіт (акт виконаних робіт з переліком проданої продукції) позивачу про виконання доручення позивача та передати позивачу одержані кошти за договором купівлі-продажу із третьою особою в строк не пізніше 25 числа кожного місяця з дотриманням вимог п.п. 5.1 шляхом прямого банківського переказу.

Згідно додатку № 3, додатку №2, п. 3 Додаткової угоди №1 до договору комісії №1 позивач передав, відповідач прийняв 300 одиниць продукції на загальну суму 501600,00 грн.

Станом на 01.12.2007 року відповідач не виконав свої зобов'язання за Договором комісії №1 від 14 березня 2007р.

Відповідно до додатку № 4, додатку № 5 до договору комісії №1 відповідач передав, а відповідач прийняв 2968 одиниць продукції на загальну суму 496 249.6

14.08.2007 року позивач направив на адресу відповідача претензію з вимогою про сплату 5 350,40 грн. за 32 одиниці товару за ціною 167,20 грн., яку відповідач отримав згідно додатку № 3, додатку №2, п. 3 Додаткової угоди №1 до договору комісії №1.

Згідно ст. 223 ГК України у разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб'єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Відповідач не виконав вимогу позивача.

Таким чином, прострочення відповідача становить 102 дні (з 21.08.2007р. по 01.12.2007р.).

Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Як вбачається з матеріалів справи сума заборгованості відповідачем не сплачена. За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню в сумі основної заборгованості у розмірі 5350,40 грн.

Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ст.224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3% річних, що становить суму у розмірі 46,17 грн. та інфляційних в сумі 272,87грн. підтверджуються матеріалами справи та відповідають діючому законодавству, у зв’язку з чим підлягають задоволенню.

Суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 2000,00грн. витрат на юридичні послуги, оскільки вимоги в цій частині не обгрунтовані та не доведені матеріалами справи.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 75,40 грн. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 87,23 гривень слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 530, 623 Цивільного кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 5, 6, 12, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Кардіо Фарм" ( , р/р 7301 в ХФАКБ "ТАС-Комерцбанк" МФО 350664, м. Харків, пр. Леніна, 25, 61166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАДЖЕСТІК РЕЗОРТС УКРАЇНА" (, р/р в АБ "ДІАМАНТБАНК", м. Київ, МФО 320854, м. Київ, вул. Предславинська, 51, к.204, 03150) суму боргу у розмірі 5350,40 грн., інфляційних 272,87грн., 3% річних у розмірі 46,17грн., судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі 75,40 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 87,23 грн..

3. В частині стягнення 2000,0грн. витрат на юридичні послуги відмовити.

Повний текст рішення підписаний 23.06.2008р.

Суддя Светлічний Ю.В.