ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Київ - 32, вул. Комінтерну, 16
ПОСТАНОВА

Іменем України

"11"
березня 2008 р.
Справа №
А6/098-08

11.00 год.

Господарський
суд Київської області в складі:

головуючого
судді Маляренка А.В.

при
секретарі
Поднебєс О.В.

розглянувши
адміністративну справу № А6/098-08

за
позовом  Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, с. Старе,
Бориспільський район

до Бориспільської обґєднаної державної
податкової інспекції, м. Бориспіль

про
визнання протиправним та скасування податкового повідомлення
рішення

Представники:

позивача:         ОСОБА_1(паспорт НОМЕР_1)

відповідача:
Шепіло І.А.(довіреність №11210 від 15.01.2008р.)

Обставини спору:

Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним
позовом до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції (далі -
відповідач) про оскарження податкового повідомлення-рішення.

Провадження у справі було відкрите
відповідно до ухвали від 11.02.2008 року
за правилами  Кодексу
адміністративного судочинства України (далі -КАС України).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідач порушив права та інтереси позивача у сфері
публічно-правових відносин через безпідставне визначення податкового
зобов'язання та застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Підставою
прийняття оспорюваного у справі податкового повідомлення-рішення став Акт
№20/17-217- від 02 квітня 2007 року, складений на підставі проведеної
Бориспільською об'єднаною  державною
податковою інспекцією Київської  області
позапланової документальної перевірки з питань правомірності включення сум
податку на додану вартість до податкового кредиту в квітні 2005р. фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 за період з 01.04.2005р по 30.04.2005р

За
результатами перевірки позивачу було винесено податкове повідомлення-рішення
№/0 від 10.04.2007р. на суму 4330,20 грн., в т.ч. основний платіж
-2886,80 грн., фінансова санкція 1443,40 грн.

Позивач
не погоджуючись з такими висновками
контролюючого органу,   з метою
захисту своїх прав  і охоронюваних
законом інтересів, звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання
нечинними податкового повідомлення рішення.

Представник позивача в судовому
засіданні  позовні вимоги підтримав,
вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з
підстав викладених в позовній заяві.

Представник
відповідача  проти позовних вимог
заперечує про що подав до суду заперечення проти позову вих. №1219/7/10 від
07.03.2008р. та просить суд відмовити у його
задоволенні.

Проаналізувавши зібрані по справі
докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду
по суті.

Розглянувши
подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

встановив:

Бориспільською
об'єднаною  державною податковою інспекцією
Київської  області з 23 по 29 березня
2006 року було проведено позапланову документальну перевірку з питань
правомірності включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в
квітні 2005 року суб'єктом господарської діяльності ОСОБА_1.

За
результатами проведеної перевірки був складений Акт №2017-217- від
02 квітня 2007 року (далі -Акт перевірки).

На
підставі Акту перевірки Відповідачем було прийняте податкове повідомлення
рішення №/0 від 10.04.2007р. на суму 4330,20 грн., в т.ч. основний
платіж -2886,80 грн., фінансова санкція 1443,40 грн.

На
вищезазначене податкове повідомлення -рішення (в порядку адміністративного
оскарження) 25.04.2007 року відповідачем було подано первину скаргу  на ім'я начальника Бориспільської об'єднаної
державної податкової інспекції з проханням скасувати вказане податкове
повідомлення -рішення.

Рішенням
про результати розгляду скарги від 22.06. №11661/17-1-13 Бориспільська ОДПІ
залишила скаргу без змін та, на підставі цього, винесла і надіслала фізичній
особі -підприємцю ОСОБА_1 податкове повідомлення -рішення №001677101/1 від
22.06.2007р.

Позивач
не погоджуючись з розгляду первинної скарги, повторно подав скаргу на ім'я
начальника ДПА в Київській області.

Рішенням
про результати розгляду скарги від 04.10.07р. „274/Ш/25-911/247 ДПА в Київській
області залишила без змін рішення Бориспільської ОДПІ про результати розгляду
первинної скарги від 22.06.07р. №11661/17-1-13 та податкове повідомлення -
рішення №/0 від 10.04.07р. про сплату визначеного податкового
зобов'язання з ПДВ на суму 4330,20 грн., а скаргу СПД ОСОБА_1 податкове
повідомлення-рішення №/2 від 10.10.2007р.

Не
погоджуючись з результатами розгляду повторної скарги, фізичною особою
-підприємцем ОСОБА_1 подано скаргу на ім'я голови ДПА України.

Рішенням
про результати розгляду повторної скарги від 19.12.200р. №25801/7/25, ДПА
України залишила без змін податкове повідомлення-рішеня Бориспільської ОДПІ 3
/0 від 10.04.07р. про сплату визначеного податкового зобов'язання з
ПДВ, та рішення ДПА у Київській області від 04.10.07р. №274/Ш/25-911/247,
прийняте за розглядом повторної скарги СПД ОСОБА_1, а скаргу - без задоволення.

На
підставі цього Бориспільською ОДПІ було винесено і надіслано фізичній особі
-підприємцю ОСОБА_1 податкове повідомлення -рішення №3 від
09.01.08р., яке було отримано СПД ОСОБА_1 31.01.08р.

Позивач
не погоджується з висновками викладеними в акті перевірки Бориспільської ОДПІ
від 02.04.07р. №20/17-217-, рішення про результати розгляду скарги
від 22.06.07р. №11661/17-1-13 Бориспільської ОДПІ, рішення про результати
розгляду повторної скарги від 19.12.07р. №25801/7/25-0315 ДПА України є
безпідставними та необґрунтованими, а прийняті на їх підставі податкові
повідомлення -рішення №/0 від 10.04.07р., №/1 від
22.06.07р., №/2 від 10.10.07р. та №/3 від 09.01.08р.-
протиправними.

Проаналізувавши
матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд визнає викладені в акті
перевірки висновки помилковими та такими, що не знайшли свого підтвердження в
ході розгляду даної справи, виходячи з наступного:

Як
вбачається з матеріалів справи, підставою для визначення Позивачу податкового
зобов'язання стало те, що на думку Відповідача, ФОП ОСОБА_1 включив до
податкового кредиту суму ПДВ згідно податкової накладної отриманої від ТОВ
„Верідіан”, яке на момент складання податкових накладних був зареєстрованим
платником ПДВ і був правомочним видавати податкові накладні. Але в акті
перевірки Бориспільської ОДПІ не вказано, що податкова накладна №307 від
28.04.05р. виписана ТОВ „Верідіан”, визнана недійсною і не законною. А отже,
ОСОБА_1 правомірно включив суму податку до податкового кредиту.

Крім
того, актом планової документальної виїзної перевірки дотримання вимог
податкового законодавства за період з 01.04.03р. по 31.03.06р.
№27/17- від 19.05.06р., тобто в період взаємовідносин ОСОБА_1 з ТОВ
„Верідіан”, порушень не виявлено.

Також
в акті перевірки податковим органом не відображено і не надано документальних
доказів несплати податку у відповідному періоді, факту прийняття податковим
органом рішення -повідомлення про донарахування виявленої недоплати ТОВ
„Верідіан”, що б свідчило про порушення ним податкового законодавства.

Прийняттям
податкового повідомлення -рішення №/0 від 10.04.07р. на суму 4330,20
грн., Бориспільською ОДПІ покладено на Позивача вину за невиконання його
контрагентом зобов'язань, визначених податковим законодавством.

Відповідно
до ст.ст. 2,10 Закону України „Про податок на додану вартість” перерахування
сум податку до бюджету має робити продавець.

Таким
чином, суд встановив, що висновки Бориспільської ОДПІ щодо завищення
податкового кредиту на суму 2886,80 грн., в результаті чого занижено податок на
додану вартість в розмірі 2886,80 грн. з квітень 2005 року є без підставними.

Відповідно
до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Суд
вважає, що відповідач не довів суду ті обставини на підставі яких було
визначено податкове зобовґязання та застосовано штрафні санкції в
оскаржуваному  податковому  повідомленні рішенні.

Таким чином, викладені в акті перевірки
висновки Бориспільської ОДПІ щодо порушення позивачем приписів податкового
законодавства при формуванні податкового кредиту спростовуються встановленими у
даній справі обставинами, у зв'язку з чим спірне податкове повідомлення
-рішення є таким, що не відповідає чинному законодавству і на цій підставі підлягає
визнанню недійсним.

Проаналізувавши
вищезазначені норми чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали
справи господарський суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Статтею
167 КАС України передбачено, що копія судового рішення не пізніше наступного
дня після ухвалення направляється лише особі, яка бере участь у справі, але не
була присутня в судовому засіданні. У разі проголошення в судовому засіданні
тільки вступної та резолютивної частини постанови суд повідомляє час
виготовлення постанови суду в повному обсязі. Особи, які беруть участь у
справі, можуть отримати копію постанови чи ухвали в суді.

Враховуючи
наведене, керуючись ст.124 Конституції, ст.ст. 71, 94, 158-163 КАС
України,господарський суд -

п  о  с
т  а  н
о  в  и
в  :

1.   Позов задовольнити повністю.

2.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення   Бориспільської об'єднаної державної
податкової інспекції №/0 від 10.04.2007р.

Постанова суду може
бути оскаржена до Київського адміністративного суду через господарський суд
Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду
протягом десяти днів з дня складення у повному обсязі та наступної подачі
апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана
без подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду, якщо скарга
подається протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає
законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти
денний строк після подання заяви, постанова суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги у встановлений
строк  постанова суду  набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду скарги і залишення її без задоволення, а постанови  суду - без змін.

Суддя
Маляренко А.В.

Дата
складення та підписання постанови в повному обсязі -12.03.2008 року.