ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.05.08 р.                     Справа № 37/255

за позовом Акціонерної компанії „Харківобленерго”, м. Харків

до відповідача Донецького регіонального управління експлуатації водогосподарських об’єктів „Донецькводоексплуатація”, м. Донецьк

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору,

на боці відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “ДонМеталЗбут”, м. Донецьк

про стягнення суми збитків у розмірі 5846 грн. 43 коп.

Суддя господарського суду Донецької області Яманко Валентина Григорівна

при секретарі судового засідання Стреліній М. В.

Представники:

від позивача: Сербінов О.В. - за дов. № 01-62юр/5523 від 8 жовтня 2007 року,

від відповідача: Боровік С.Є. – за дов. № 01/088 від 8 лютого 2007 року,

від третьої особи: Гуляєв О.О. – за дов. від 27 березня 2008 року.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерна компанія „Харківобленерго”, м. Харків звернувся до господарського суду Донецької області 5 вересня 2007 року з позовною заявою № 26Е-03/62юр-17044 від 23 серпня 2007 року (т. 1 арк. справи 4-6) до Донецького регіонального управління експлуатації водогосподарських об’єктів „Донецькводоексплуатація”, м. Донецьк про стягнення суми збитків у розмірі 5846 грн. 43 коп.

Ухвалою від 5 вересня 2007 року господарський суд Донецької області прийняв позовну заяву до розгляду та порушив провадження у справі № 37/255 (т. 1 арк. справи 1).

За клопотанням сторін строк розгляду справи № 37/255 продовжувався, судовий розгляд справи № 37/255 неодноразово відкладався.

Позивач у судовому засіданні 8 травня 2008 року підтримав позовні вимоги, відповідач проти позовних вимог заперечував.

Позивач в позовних вимогах зазначив, що зазнав збитків в сумі 5846 грн. 43 коп. внаслідок не самостійної сплати Донецьким регіональним управлінням експлуатації водогосподарських об’єктів „Донецькводоексплуатація”, м. Донецьк вартості спожитої електроенергії за період з січня 2004 року по серпень 2006 року.

Позивач - акціонерна компанія „Харківобленерго”, м. Харків зареєстрований 22 березня 2000 року виконавчим комітетом Червоно заводської районної ради м. Харкова як юридична особа, про що видане свідоцтво про державну реєстрацію (т. 1 арк. справи 183). Місцезнаходження позивача: м. Харків, вул. Кооперативна, 12. Позивач включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 00131954 (т. 1 арк. справи 184).

Відповідач – Донецьке регіональне управління експлуатації водогосподарських об’єктів „Донецькводоексплуатація”, м. Донецьк зареєстроване 26 травня 1999 року виконавчим комітетом Донецької міської ради як юридична особа, про що видане свідоцтво про державну реєстрацію (т. 1 арк. справи 179). Відповідач включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 03379968 (т. 1 арк. справи 180). Відповідач згідно Положення (арк. справи 176-178) зареєстрований за адресою: м. Донецьк, вул. Зайцева, 75.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що відповідач в повному обсязі розрахувався з позивачем за поставлену електроенергію, вини відповідача з понесення позивачем збитків у зв’язку з визнанням не дійсним договору поруки № 5/14/01 від 14 січня 2004 року не має.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на боці відповідача – товариство з обмеженою відповідальністю “ДонМеталЗбут”, м. Донецьк зареєстроване як юридична особа, про що видане свідоцтво про державну реєстрацію (т. 2 арк. справи 98), включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 30736264 (т. 2 арк. справи 97). Товариство з обмеженою відповідальністю “ДонМеталЗбут”, м. Донецьк згідно статуту (т.2 арк. справи 99-107) зареєстроване за адресою: м. Донецьк, вул. Артема, 43.

Третьою особою згідно відзиву на позовну заяву (т. 2 арк. справи 94-96) було зазначено, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у зв’язку з тим, що сума 5846 грн. 43 коп. є заборгованістю за спожиту електроенергію, а не збитками.

Сторони клопотання щодо фіксації судового процесу не заявили, у зв'язку з чим розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, -

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2000 року між акціонерною компанією „Харківобленерго”, м. Харків (далі по тексту АК „Харківобленерго”) та Донецьким регіональним управлінням експлуатації водогосподарських об’єктів „Донецькводоексплуатація”, м. Донецьк (далі по тексту ДРУВО „Донецькводоексплуатація”) був укладений договір на користування електричною енергією № 76067.

Внаслідок закінчення строку дії договору № 76067 від 18 травня 2000 року, 30 січня 2004 року між акціонерною компанією „Харківобленерго”, м. Харків та Донецьким регіональним управлінням експлуатації водогосподарських об’єктів „Донецькводоексплуатація”, м. Донецьк був укладений договір на користування електричною енергією № 76067 (т. 1 арк. справи 10-20).

Згідно пункту 1 договору № 76067 від 30 січня 2004 року позивач (Постачальник) постачає електричну енергію, а відповідач (Споживач) оплачує її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статей 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Між акціонерною компанією „Харківобленерго”, м. Харків, Донецьким регіональним управлінням експлуатації водогосподарських об’єктів „Донецькводоексплуатація”, м. Донецьк, товариством з обмеженою відповідальністю “ДонМеталЗбут”, м. Донецьк 14 січня 2004 року був укладений договір поруки № 5/14/01 (т. 1 арк. справи 98).

Відповідно до умов зазначеного договору товариство з обмеженою відповідальністю “ДонМеталЗбут”, м. Донецьк прийняв на себе зобов’язання щодо виконання зобов’язань за Донецьке регіональне управління експлуатації водогосподарських об’єктів „Донецькводоексплуатація”, м. Донецьк, які виникають за договором на користування електричною енергією № 76067 від 18 травня 2000 року, оскільки був фактичним споживачем електричної енергії.

Рішенням господарського суду Донецької області від 3 квітня 2006 року по справі № 32/388пд (т. 1 арк. справи 36-38), яке було підтримане Донецьким апеляційним господарським судом згідно постанови від 21 червня 2006 року (арк. справи 173-174), договір поруки № 5/14/01 від 14 січня 2004 року було визнано недійсним, грошові кошти, які перераховані поручителем – ТОВ “ДонМеталЗбут”, м. Донецьк платіжними дорученнями № 3 від 17 лютого 2004 року, № 7 від 18 лютого 2004 року, № 8 від 25 березня 2004 року на суму 13189 грн. 82 коп., були визнані по відношенню до Донецького регіонального управління експлуатації водогосподарських об’єктів „Донецькводоексплуатація”, м. Донецьк безпідставно отриманими, у зв’язку з чим, АК „Харківобленерго”, м. Харків була зобов’язана повернути на користь ТОВ “ДонМеталЗбут”, м. Донецьк грошові кошти в сумі 13189 грн. 82 коп. Згідно статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Позивачем платіжним дорученням № 31751 від 10 серпня 2006 року на виконання рішення господарського суду Донецької області від 3 квітня 2006 року по справі № 33/388пд було повернуто на рахунок ТОВ “ДонМеталЗбут”, м. Донецьк грошові кошти в сумі 13189 грн. 82 коп. (т.1 арк. справи 28).

За період з січня 2004 року по серпень 2006 року відповідачем було спожито електроенергію в обсягу 136208 кВт/г, що підтверджено звітами споживача про використану електроенергію на суму 40055 грн. 90 коп. (т. 1 арк. справи 52-83). Спожита електроенергія станом на 1 серпня 2006 року була оплачена в повному обсязі. Оплату здійснював відповідач (т. 1 арк. справи 29-35, 102-138, 140-155) та третя особа (т. 1 арк. справи 161-165).

Позивачем було зазначено (т. 1 арк. справи 5), що отримані кошти за поставлену електроенергію не є власністю позивача (Постачальника) та були перераховано до ДП „Енергоринок” для розрахунків за електричну енергію. Тобто, на думку позивача, після повернення ним з власних рахунків третій особі грошових коштів в сумі 13189 грн. 82 коп., позивач поніс збитки в розмірі 5846 грн. 43 коп. (13189 грн. 82 коп. (повернені грошові кошти за рішенням суду № 32/388пд від 3 квітня 2006 року) – 45550 грн. 04 коп. (оплата електроенергію за період січень 2004 року – серпень 2006 року) = 32360 грн. 23 коп. - оплата за спожиту електроенергію за період січень 2004 року – серпень 2006 року); 40055 грн. 90 коп. (вартість спожитої електроенергії)-32360 грн. 22 коп. – 1849 грн. 25 коп. (передплата на січень 2004 року) = 5846 грн. 43 коп. – сума понесених збитків) (т. 1 арк. справи 5, 45-51).

Рішенням господарського суду Донецької області від 19 червня 2007 року по справі № 16/112 (т. 1 арк. справи 39-44) у задоволенні позовних вимог АК “Харківобленерго” м. Харків до ДРУВО “Донецькводоексплуотація” м. Донецьк про стягнення 6 293 грн. 58 коп., з яких: 5 493 грн. 69 коп. - сума боргу за електроенергію, 377 грн. 42 коп. - пеня, 356 грн. 09 коп.- індекс інфляції, 66 грн. 38 коп. - 3 % річних , було відмовлено (т. 1 арк. справи 39-44), оскільки сума боргу за електроенергію, заявлена до стягнення, не є заборгованістю, а є збиткам, понесеними АК “Харківобленерго” м. Харків, які позивач повинен довести при подачі інших позовних вимог в розумінні статей 224, 225 Господарського кодексу України (т. 1 арк. справи 43, т. 2 арк. справи 23-29).

Статтею 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 614 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Оскільки договір поруки № 5/14/01 від 14 січня 2004 року (т. 1 арк. справи 98) був узгоджений та добровільно на взаємних умовах укладений між позивачем, відповідачем та третьою особою, але в подальшому з причин невідповідності закону рішенням господарського суду Донецької області від 3 квітня 2006 року по справі № 32/388пд був визнаний недійсним, вина в укладенні незаконного договору наявна у всіх сторін договору.

Підставами визнання недійсним договору поруки № 5/14/01 від 14 січня 2004 року за рішенням господарського суду Донецької області від 3 квітня 2006 року по справі № 32/388пд було зазначено недотримання сторонами вимог, встановлених частиною 5 статті 203 Цивільного кодексу України з застосуванням наслідків, передбачених частиною 1 статті 215 ЦК України, а саме під час розгляду справи № 35/388пд судом було встановлено, що на момент укладення договору поруки не існувало зобов’язань, які залишились невиконаними Донецьким регіональним управлінням експлуатації водогосподарських об’єктів „Донецькводоексплуатація”, м. Донецьк за договором № 76067 від 18 травня 2000 року на користування електроенергією, укладеним між АК „Харківобленерго”, м. Харків та ДРУВО „Донецькводоексплуатація”, м. Донецьк. Тобто, договір поруки № 5/14/01 від 14 січня 2004 року був укладений за зобов’язаннями, яких фактично не існувало та які внаслідок закінчення дії договору, вже не могли виникнути в майбутньому, що свідчить про те, що вказаний договір не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Стосовно розрахунків за спожиту електроенергію, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем спожита електрична енергія була сплачена в повному обсязі, що підтверджено актом звірки розрахунків станом на 1 липня 2007 року (т. 2 арк. справи 50-58, 69-77), платіжними дорученнями (т. 1 арк. справи 29-35, 102-138, 140-155).

Таким чином, позивачем не доведена наявність вини саме відповідача в нанесенні збитків в сумі 5846 грн. 43 коп. АК „Харківобленерго”, м. Харків, яким за рішенням господарського суду Донецької області по справі № 32/388пд від 3 квітня 2006 року були повернуті грошові кошти в сумі 13189 грн. 82 коп. ТОВ “ДонМеталЗбут”, м. Донецьк, у зв’язку з визнанням недійсним договору поруки № 5/14/01 від 14 січня 2004 року.

Враховуючи вищевикладене та висновки наведені в рішенні господарського суду Донецької області від 3 квітня 2006 року по справі № 32/388пд про відсутність невиконаних зобов’язань відповідача за договором № 76067 від 18 травня 2000 року, позов Акціонерної компанії „Харківобленерго”, м. Харків до Донецького регіонального управління експлуатації водогосподарських об’єктів „Донецькводоексплуатація”, м. Донецьк про стягнення суми збитків у розмірі 5846 грн. 43 коп. задоволенню не підлягає.

За статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати суд покладає на позивача, у зв’язку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 33, 35, 43, 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерної компанії „Харківобленерго”, м. Харків до Донецького регіонального управління експлуатації водогосподарських об’єктів „Донецькводоексплуатація”, м. Донецьк про стягнення суми збитків у розмірі 5846 грн. 43 коп. відмовити повністю.

У судовому засіданні 8 травня 2008 року за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення в присутності представників сторін.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

Рішення складене у повному обсязі та підписане 8 травня 2008 року.