ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2008 р. Справа № 16/3504

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

Іоннікової І.А.

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від позивача: Роздольський І.О. (довіреність № 2/7848 від 05.12.2007р.),

від відповідача: Осінчук В.Б. (довіреність № 1368 від 08.11.2007р.),

від прокуратури: Сидоренко О.П. (посвідчення № 45),

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Олевський завод

тракторних нормалей"

на рішення господарського суду Житомирської області

від "28" листопада 2007 р. у справі

за позовом Державного комітету України з державного матеріального резерву (м.Київ)

до Відкритого акціонерного товариства "Олевський завод тракторних нормалей"

(м.Олевськ)

про повернення матеріальних цінностей, стягнення штрафу і пені,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2002 року Державний комітет України з Державного матеріального резерву (далі - "Держкомрезерв") пред'явив до ВАТ "Олевський завод тракторних нормалей" (далі - "акціонерне товариство") позов про повернення до державного резерву 861,334 тонн мазуту марки М-40 та стягнення на користь державного комітету 1082046,53 грн. штрафних санкцій за самовільне використання цінностей державного резерву.

Заявою від 16.11.2006р. Держкомрезерв уточнив позовні вимоги і просив повернути до державного резерву самовільно використані матеріальні цінності державного резерву, а саме: мазут марки М-40 в кількості 586,684 тонни на суму 132590,59 грн., мазут марки М-100 в кількості 274,650 тонн на суму 56028,60 грн. та стягнути з відповідача 188619,18 грн. штрафу, 602676,70 грн. пені (т.2 а.с.123 - 128).

Рішенням господарського суду Житомирської області від 28.11.2007р. позов задоволено.

В апеляційній скарзі акціонерне товариство просить скасувати рішення суду і прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Посилається на те, що приймальні акти форми Р-16 від 05.08.1993р. № 1 і від 15.09.1993р. № 2 не є належними доказами прийняття на зберігання мазуту держрезерву, оскільки всупереч п.2.2.6 Інструкції про порядок приймання, зберігання і відпуску нафтопродуктів першої групи на пунктах відповідального зберігання, затвердженої постановою організації поштова скринька А-1442 від 06.05.1983р. № И-23, ці акти не підписані керівником і головним бухгалтером підприємства. Стверджує, що в нього були відсутні технічні можливості для прийняття і зберігання мазуту.

На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, до даного спору суд неправомірно застосував Закон України "Про державний матеріальний резерв" від 24.01.1997р., який набрав чинності після виникнення спірних правовідносин.

Зазначає, що Держкомрезерв, звертаючись з позовом про повернення мазуту до державного матеріального резерву, стягнення штрафу та пені, реалізував управлінські функції, базовані на законі, тому дана справа є адміністративної юрисдикції (т.3 а.с.125 - 128).

У відзиві на апеляційну скаргу Держкомрезерв вважає її доводи безпідставними, оскільки поставка мазуту на зберігання підтверджується матеріалами справи, зокрема, відмовними матеріалами прокуратури Олевського району (т.3 а.с.137 - 139).

Заслухавши представників сторін та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до приймальних актів форми Р-16 (охоронних зобов'язань) від 05.08.1993р. № 1 та від 15.09.1993р. № 2 державному підприємству "Олевський завод тракторних нормалей" передано матеріальні цінності державного резерву - мазут марки М-40 та М-100, що є державною власністю і знаходяться в оперативному управлінні Держкомрезерву. За приймальним актом № 1 від 05.08.1993р. відповідачу поставлено на відповідальне зберігання мазут М-40 в кількості 586,684 тонн, за приймальним актом № 2 від 15.09.1993р. - мазут М-100 в кількості 274,650 тонн (т.2 а.с.99 - 100, 129 - 130).

З пункту 3.3. статуту ВАТ "Олевський завод тракторних нормалей", зареєстрованого виконавчим комітетом Олевської районної ради народних депутатів 29.08.1995р. за № 123, вбачається, що це акціонерне товариство є правонаступником державного підприємства "Олевський завод тракторних нормалей" (т.1 а.с.59 - 75).

Указом Президента України від 14.11.1995р. № 1039/95 "Про заходи щодо поліпшення роботи з мобілізаційної підготовки народного господарства України" визначено, що підприємства, установи, організації всіх форм власності в разі зміни форми власності, власника, організаційної форми підприємницької діяльності чи підпорядкованості виконують раніше визначене їм мобілізаційне завдання.

Факт поставки мазуту до Олевського заводу тракторних нормалей підтверджено відмовним матеріалом прокуратури Олевського району. Прокуратурою встановлено, що Олевським заводом тракторних нормалей отримано від Кременчуцького управління по забезпеченню нафтопродуктами опалювальний мазут в кількості 274,650 тонн та від Надвірнянського підприємства по забезпеченню нафтопродуктами отримано 586,084 тонн мазуту, який зберігався в металевих цистернах і був використаний для опалення приміщень заводу протягом 1993 - 1994 років, що підтверджується поясненнями голови правління ВАТ "Олевський завод тракторних нормалей" Литвинчука А.І. і головного бухгалтера підприємства Кириленко Р.Й. (т.1 а.с.90, 114, т.2 а.с.67).

Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи № 5544 від 06.12.2004р., призначеної за ухвалою господарського суду Житомирської області від 27.08.2004р., підписи в графі "Директор" в приймальному акті (зберігальному зобов'язанні) мазуту паливного № 1 від 05.08.1993р. виконаний не Личаченком Степаном Яковичем, а іншою особою, підпис в графі "Главный (старший) бухгалтер" в приймальному акті (зберігальному зобов'язанні) мазуту паливного № 1 від 05.08.1993р. виконаний не Кириленко Раїсою Йосипівною, а іншою особою; підпис в графі "Директор завода" в приймальному акті (зберігальному зобов'язанні) мазуту паливного № 2 від 15.09.1993р. виконаний Литвинчуком Анатолієм Івановичем, підпис у графі "Головний бухгалтер" в приймальному акті (зберігальному зобов'язанні) мазуту паливного № 2 від 15.09.1993р. виконаний Луковською Леонідою Володимирівною (т.2 а.с.2 - 5).

Не дивлячись на те, що приймальний акт № 1 підписано не керівником підприємства, а іншою особою, вказаний акт скріплено печаткою Олевського заводу тракторних нормалей. При цьому відповідачем не надано суду доказів, що печатку було втрачено чи вилучено. За таких обставин суд вважає вказаний акт належним доказом поставки мазуту.

У зв'язку з цим непереконливими є доводи відповідача про те, що підприємство через відсутність технічної можливості не могло бути отримувачем мазуту.

На виконання постанови Верховної Ради України "Про механізм застосування міри відповідальності юридичних осіб, на зберіганні яких знаходяться матеріальні ресурси державного резерву, за самовільне їх відчуження (використання, реалізацію)" від 20.02.1996р. № 57 працівниками Держкомрезерву України була проведена контрольна перевірка наявності, якісного стану, умов зберігання, обліку та звітності матеріальних цінностей державного резерву, що знаходились на відповідальному зберіганні в акціонерного товариства, якою встановлено факт самовільного відчуження мазуту, про що складено акт від 25.02.1998р. (т.1 а.с.54).

Повторною перевіркою встановлено, що на підприємстві рахується 861,334 тн мазуту, однак його в наявності немає, кількісна і якісна схоронність матеріалів не забезпечена, самовільно використано 861,334 тн мазуту держрезерву. По даному факту складено акт контрольної перевірки стану роботи з матеріалами держрезерву від 11.11.1999р. (т.1 а.с.7 - 9). Зобов'язано відповідача негайно повернути самовільно використаний мазут до державного матеріального резерву.

Відповідно до пунктів 3 і 4 ст.11 Закону України "Про державний матеріальний резерв" перелік підприємств, установ і організацій усіх форм власності, що виконують відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного резерву, номенклатура та обсяги їх накопичення визначаються мобілізаційними та іншими спеціальними планами. Підприємства, установи і організації всіх форм власності, яким встановлені мобілізаційні та інші спеціальні завдання, зобов'язані забезпечити розміщення, зберігання, своєчасне освіження, заміну, а також відпуск матеріальних цінностей із державного резерву згідно із зазначеними завданнями власними силами.

Стаття 12 Закону України "Про державний матеріальний резерв" передбачає, що державний резерв матеріальних цінностей є недоторканим і може використовуватися лише за рішенням Кабінету Міністрів України.

Отже, матеріали справи свідчать про самовільне відчуження державним підприємством "Олевський завод тракторних нормалей" матеріальних цінностей державного резерву, під яким розуміється використання або реалізація відповідальним зберігачем матеріальних цінностей державного резерву, що перебувають у нього на відповідальному зберіганні, без відповідного на це рішення центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом.

В постанові Вищого господарського суду України від 25.09.2007р., прийнятій при касаційному розгляді даної справи, вказано, що висновки судів першої та апеляційної інстанції про зобов'язання відповідача повернути зазначений раніше обсяг мазуту до державного резерву є обгрунтованими. Водночас суд касаційної інстанції вважав, що рішення судів у даній справі прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, що і стало причиною їх скасування. Під час нового розгляду суду першої інстанції слід встановити вартість самостійно витраченого відповідачем мазуту відповідно до приписів ч.10 ст.14 Закону України "Про державний матеріальний резерв", обрахувати розмір пені і штрафу згідно з вимогами зазначеної норми та оформити рішення відповідно до норм процесуального законодавства (т.3 а.с.86 - 91).

Статтею 111-12 ГПК України передбачено, що вказівки, які містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Оскільки відповідач не отримував дозвіл на використання майна державного резерву, то він зобов'язаний повернути до державного резерву самовільно використаний обсяг мазуту.

Згідно з пунктами 10 і 17 статті 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв" за самовільне відчуження (використання, реалізацію) матеріальних цінностей державного резерву з юридичних осіб, на відповідальному зберіганні яких вони знаходяться, стягується штраф у розмірі 100 % вартості матеріальних цінностей у цінах на час виявлення факту відчуження, а також пеня з суми відсутнього обсягу за кожний день до повного їх повернення. Розмір пені обчислюється з вартості матеріальних цінностей, виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 21 Порядку формування, розміщення та проведення операцій з матеріальними цінностями державного резерву, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1997р. № 1129, визначено, що ціни на матеріальні цінності, які відпускаються з державного резерву, визначаються Держкомрезервом, виходячи з оптових цін, що діють на час відпуску, кон'юнктури ринку, термінів зберігання, якості продукції.

Ціни на реалізацію нафтопродуктів на лютий 1998 року базуються на оперативних даних "Укрнєфтєхімпереробка", а саме: ціна мазуту марки М-40 становила 226 грн., М-100 - 204 грн., що підтверджується службовими записками начальника Управління аналітики та моніторингу ринку від 31.10.2006р. № 260/8-1, від 06.11.2006р. № 271/8-1 (т.3 а.с.101 - 104). Тому, вартість 586,684 тонн мазуту марки 40 становить 132590,59 грн., 274,650 тонн мазуту марки 100 - 56028,60 грн., а разом 188619,19 грн.

Оскільки вартість самовільно використаних Олевським заводом тракторних нормалей матеріальних цінностей становить 188619,18 грн., то сума штрафу складає 188619,18 грн.

За самовільне використання матеріальних цінностей державного матеріального резерву розмір пені за період з 25.02.1998р. по 07.11.2002р. складає 602676,70 грн., а саме: за використання мазуту М-40 - в сумі 423653,97 грн., за використання мазуту М-100 - в сумі 179022,73 грн.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо зобов'язання ВАТ "Олевський завод тракторних нормалей" повернути Держкомрезерву самовільно використані матеріальні цінності: мазут марки М-40 в кількості 586,684 тн на суму 132590,59 грн., мазут марки М-100 в кількості 274,650 тн на суму 56028,60 грн. та стягнення 188619,18 грн. штрафу, 602676,70 грн. пені.

З огляду на викладене, відсутні підстави для скасування законного рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Житомирської області від 28 листопада 2007 року у справі № 16/3504 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Олевський завод тракторних нормалей" - без задоволення.

2. Справу № 16/3504 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя

судді:

Іоннікова І. А.

Повний текст постанови складено та підписано 25.03.2008р.

Надруковано 5 прим.:

1 - до справи,

2, 3 - сторонам,

4 - прокуратурі Житомирської області,

5 - в наряд.