ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"20" березня 2008 р.

Справа № 2/420

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді ДеревінськоїЛ.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 2/420

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "АПК "Тавріка", с. Роксолани Одеської області

до відповідача: приватного сільськогосподарського підприємства "Тишківка", с. Тишківка Новомиргородського району Кіровоградської області

про стягнення 176609,04 грн. за рахунок заставленого майна

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача – участі не брав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином ;

від відповідача - участі не брав;

Товариством з обмеженою відповідальністю "АПК "Тавріка" подано позов до приватного сільськогосподарського підприємства "Тишківка" про стягнення 176609,04 грн., з яких 170000 грн. боргу 5950 грн. пені, 170 грн. збитків від інфляції та 489,04 грн. 3% річних, звернувши стягнення на заставлене майно.

Відповідач позов не заперечив, витребувані судом матеріали не подав.

Розглянувши наявні матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між сторонами укладено договір № 08/08/2-пф від 8.08.2007 купівлі-продажу 100 тон соняшнику українського походження врожаю 2007р. 9 та 10 серпня 2007р. позивач оптатив рахунок відповідача N 52 від 8.08.2007р. на загальну суму 170000 грн.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона / продавець/ передає або зобов’язується передати майно / товар/ у власність другій стороні / покупцеві/, по покупець приймає або зобов’язується прийняти майно / товар/ і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач не поставив позивачеві соняшник до 20.10.2007р. згідно умов п. 3.2. договору.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує положенням ч.2 і 3 ст. 693 ЦК України, яка передбачає право покупця вимагати повернення суми попередньої оплати, на яку нараховуються проценти відповідно до ст. 536 ЦК України.

Крім того, позивач вважає, що згідно ст. 625 ЦК України боржник повинен сплатити йому збитки з врахуванням індексу інфляції за прострочення грошового зобов’язання в сумі 170000 грн. за жовтень та листопад 2007р. та три проценти річних за період з 21.10. по 15.11.2007р. з простроченої суми, що складають відповідно: 170 грн. та 489 грн. 04 коп.

Помимо того, відповідно до умов п. 6.2. та вимог ст. 549 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 5950 грн. пені за невиконання обов’язку по поставці товару за період з 21.10.2007р. по 15.11.2007р. Стягнення загальної суми позову 176609 позивач просить провести за рахунок заставленого майна.

Згідно п.1 договору застави N 08/08/3-з від 8.08.2007р. цим договором забезпечено виконання заставодавцем / відповідач по справі/ зобов’язання перед заставодержателем /, що випливають із укладеного договору купівлі-продажу N 08/08/2-пф від 8.08.2007р. Для своєчасного виконання зобов’язання за вказаним договором заставодавець заставив заставодержателю належне йому на праві власності майно: обладнання ковбасного цеху та млину, а саме: віса дві шт., теліжка дві шт.., ванна 1 шт., м’ясорубка 1 шт., коптильня 2 шт., насос вакуумний 1 шт., холодильні камери 3 шт., котли / нержавіюча сталь/ 2 шт., млин – АВМ 8/ Кам’янець Подільський/ /п.2. договору застави/. Застава не зареєстрована в установленому законом порядку.

В пунктах 3, 4 та 5 договору вказано на те, що право власності на предмет застави підтверджується балансовою довідкою заставодавця від 8.08.2007р., згідно якої балансова вартість майна складає 170000 грн. Предмети застави на дату укладення договору знаходились у приміщенні ковбасного цеху та млину за адресою Кіровоградська область, Новомиргородський район, с. Тишківка, вул.. Червоногвардійська, 105.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.

Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, коли зобов’язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із змісту договорів купівлі-продажу та застави від 8.08.2007р. вбачається, що останнім забезпечено виконання зобов’язання по поставці 100 тон соняшнику українського походження врожаю 2007р., а не повернення попередньої оплати за соняшник.

Крім того, в матеріалах справи відсутня вимога позивача до відповідача про повернення суми попередньої оплати, через сім днів після пред’явлення якої / ст. 530 ЦК України/, наступає порушення відповідачем право позивача на одержання попередньої оплати та процентів за користування чужими коштами згідно ст. 536 ЦК України.

Виходячи із цих обставин, суд не вбачає в діях відповідача порушення грошового зобов’язання, за прострочення виконання якого позивач має право на стягнення збитків з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми, згідно ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 549 ЦК України та враховуючи умови п. 6.2. договору від 8.08.2007р. купівлі-продажу соняшнику, відповідач за несвоєчасне виконання зобов’язання по поставці товару, повинен сплатити позивачеві пеню 0,1 % від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення поставки, що за період з 21.10. по 15.11.2007р. – 26 днів, становить 4420 грн. Тому нарахування позивачем пені на суму 1530 грн. за цей же період, як за 35 днів, є необґрунтованим.

Разом з тим, навіть обґрунтовано нарахована пеня в сумі 4420 грн. за рахунок заставленого майна не може бути стягнута, виходячи із наступного.

Договором застави від 8.08.2007р. забезпечено лише виконання зобов’язання по поставці 100 тон соняшнику на суму 170000 грн., вартість заставленого майна також становить 170000 грн.

Крім того, в порушення вимог ст.ст. 582, 584 ЦК України сторони за договором застави від 8.08.2007р. не здійснили опис предмета застави, з зазначенням індивідуальних та ідентифікаційних ознак, згідно бухгалтерського обліку та не оцінили кожну річ предмета застави окремо.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення 176609,04 грн., з яких 170000 грн. боргу 5950 грн. пені, 170 грн. збитків від інфляції та 489,04 грн. 3% річних, шляхом звернення стягнення на заставлене майно. В задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по оплаті державного мита та витрати по оплаті послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, покладаються на відповідача в повному розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 549, 582, 584, 590, 625, 655 Цивільного кодексу України, ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку.

Суддя Л.В. Деревінська