КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2008                                                                                           № 27/368

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Коваленка В.М.

суддів:           Гарник Л.Л.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - не зявився;

від відповідача - Івженко С.С. (довіреність від 28.12.2007р. № 263);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Алігор Лтд"

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.10.2007

у справі № 27/368

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "Все про бухгалтерський облік"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Алігор Лтд"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 40636,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.10.2007р. у справі № 27/368 позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Редакція газети „Все про бухгалтерський облік” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Алігор ЛТД” про стягнення 40 636,86 грн. задоволено; присуджено до стягнення 3 % річних в сумі 6 157,10 грн., 34 479,76 грн. інфляційних витрат, 406,37 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю „Алігор ЛТД” звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права.

Скаржник зазначає, що місцевий господарський суд:

- прийняв рішення на підставі недоведеного розрахунку позовних вимог, чим порушив вимоги статті 33 Господарського процесуального кодексу України;

- не розглянув клопотання позивача про витребування доказів щодо підтвердження індексу інфляції, чим порушив приписи статті 84 Господарського процесуального кодексу України;

- відхилив клопотання позивача про відкладення розгляду справи у зв’язку із необхідністю отримання відповіді Міністерства юстиції на запит позивача про роз’яснення положень чинного законодавства, чим порушив положення статті 43, 22, 43 Господарського процесуального кодексу України;

- не прийняв до уваги факт наявності постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2007р. у справі 31/34, якою вже був розглянутий спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав;

- неправомірно застосував до спірних відносин сторін положення статті 625 Цивільного кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Редакція газети „Все про бухгалтерський облік” відзив на апеляційну скаргу не надало, в судове засідання апеляційної інстанції свого представника не направило, про причини неприбуття суд не повідомило. Враховуючи те, що Товариство про дату, час та місце слухання справи повідомлялося належним чином, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд рішення місцевого господарського суду в даній справі за наявними матеріалами справи та без участі його представників.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Товариства з обмеженою відповідальністю „Алігор ЛТД” висловився за задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Товариством з обмеженою відповідальністю „Редакція газети „Все про бухгалтерський облік” (далі по тексту – позивач) пред’явлено позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Алігор ЛТД” (далі по тексту – відповідач) 40 636,86 грн., в тому числі 6 157,10 грн. 3 % річних та 34 479,76 грн. коштів, нарахованих внаслідок інфляції.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не повернув грошові кошти у розмірі 820 946,70 грн., присуджені до стягнення згідно рішення господарського суду міста Києва від 22.02.2007р. у справі № 22/64.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд встановив, що рішенням господарського суду міста Києва від 22.02.2007р. у справі № 22/64 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Редакція газети „Все про бухгалтерський облік” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Алігор ЛТД” про стягнення 820 946,70 грн.; у задоволенні позову в частині стягнення 273 648,90 грн. відмовлено. Рішення набуло законної сили в порядку статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Встановивши, що відповідач присуджені до стягнення грошові кошти не повернув, місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення коштів, нарахованих на суму заборгованості внаслідок інфляції та 3 % річних.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду на підставі встановлених обставин справи вважає за необхідне зазначити наступне.

На підставі частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені, рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Зважаючи на ту обставину, що рішення господарського суду міста Києва від 22.02.2007р. у справі № 22/64 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Алігор ЛТД” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Редакція газети „Все про бухгалтерський облік” 820 946,70 грн. набуло законної сили в порядку статті 85 Господарського процесуального кодексу України після закінчення десятиденного строку з дня його підписання – 15.03.2007р., тобто 25.03.2007р., факт наявності боргового зобов’язання відповідача у розмірі 820 946,70 грн. повторного доведення не потребує.

Факт прострочення виконання відповідачем зазначеного зобов’язання з 20.04.2007р. по 26.06.2007р. встановлений постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2007р. у справі № 31/334 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Редакція газети „Все про бухгалтерський облік” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Алігор ЛТД” про стягнення 134 635,26 грн.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

На підставі статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України.

Докази виконання рішення господарського суду міста Києва від 22.02.2007р. у справі № 22/64 та перерахування на користь позивача 820 946,70 грн. в матеріалах справи відсутні. Відповідач факт наявності заборгованості не заперечує, контррозрахунок щодо заявлених позовних вимог та докази належного виконання власних зобов’язань суду не представив.

Враховуючи наявні матеріали справи, виходячи з викладених норм чинного законодавства, слід визнати правильною позицію позивача у справі, який вважає наявним з боку відповідача порушення зобов’язання щодо повернення грошових коштів у розмірі 820 946,70 грн.

Висновок місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог в частині стягнення коштів, нарахованих внаслідок інфляції та 3% річних у зв’язку з простроченням виконання зобов’язання у період з 27.06.2007р. по 21.07.2007р. колегія суддів вважає обґрунтованим з наступних підстав.

Фактичні обставини справи свідчать про наявність боргового зобов’язання відповідача у розмірі 820 946,70 грн. протягом означеного періоду.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено обов’язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов’язання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Грошовий еквівалент коштів, нарахованих на суму боргу відповідача внаслідок інфляції у період з 27.06.2007р. по 21.07.2007р., складає 10 193,86 грн., 3% річних – 1 686,88 грн.

Решту позовних вимог про стягнення коштів, нарахованих внаслідок інфляції та 3% річних у зв’язку з простроченням відповідачем виконання зобов’язання у період з 22.04.2007р. по 26.06.2007р., місцевий господарський суд задовольнив без урахування тієї обставини, що означені позовні вимоги заявлялися у справі 31/334 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Редакція газети „Все про бухгалтерський облік” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Алігор ЛТД” про стягнення 134 635,26 грн., за наслідками розгляду якої господарським судом міста Києва було прийняте рішення від 26.06.2007р., змінене за наслідками перегляду в апеляційному порядку постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2007р., якою позовні вимоги задоволено частково та присуджено до стягнення грошовий еквівалент інфляції - 22 986,50 грн., 3% річних – 4 520,83 грн.

При таких обставинах провадження у справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Редакція газети „Все про бухгалтерський облік” про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Алігор ЛТД” 3 % річних в сумі 4 470,22 грн. та 22 986,50 грн., нарахованих внаслідок інфляції на суму боргового зобов’язання відповідача у період з 22.04.2007р. по 26.06.2007р., підлягає припиненню на підставі пункту 2 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у зв’язку з наявністю рішення господарського суду, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

При цьому Київський апеляційний господарський суд враховує ту обставину, що згідно офіційно опублікованого (Урядовий кур’єр № 80 від 08.05.2007р.) повідомлення Державного комітету статистики України індекс споживчих цін (індекс інфляції) у квітні 2007 року становив 100,00 відсотка порівняно з березнем поточного року.

Позовні вимоги про стягнення 1 299,40 грн., помилково нарахованих позивачем внаслідок інфляції у період з 27.06.2007р. по 21.07.2007р., задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно офіційно опублікованих (Урядовий кур’єр № 120 від 10.07.2007р., № 141 від 07.08.2007р.) повідомлень Державного комітету статистики України індекс споживчих цін (індекс інфляції) у червні 2007 року становив 102,2 відсотка порівняно з липнем поточного року, у липні 2007 року становив 101,4 відсотка порівняно з червнем поточного року.

Отже, розмір коштів, нарахованих на суму боргового зобов’язання відповідача внаслідок інфляції складає:

-          2 408,11 грн. у період з 27.06.2007р. по 30.06.2007р.,

-          7 785,75 грн. у період з 01.07.2007р. по 21.07.2007р.

Усього 10 193,86 грн., що на 1 299,40 грн. менше порівняно із запропонованим розрахунком позовних вимог.

При таких обставинах рішення господарського суду міста Києва від 17.10.2007р. у справі № 27/368 підлягає скасуванню:

- в частині задоволення позовних вимог про стягнення нарахованих внаслідок інфляції 1 299,40 грн. з прийняттям відповідно до вимог пункту 2 статті 103 Господарського процесуального кодексу України в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині;

- в частині задоволення позовних вимог про стягнення 22 986,50 грн., нарахованих внаслідок інфляції та 4 470,22 грн. - 3% річних, за період прострочення з 22.04.2007р. по 26.06.2007р. з припиненням у відповідній частині позову провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Підстав для скасування оскарженого рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення 1 686,88 грн. - 3% річних та 10 193,86 грн., нарахованих внаслідок інфляції за період прострочення з 27.06.2007р. по 21.07.2007р., не вбачається, а мотиви з яких подано апеляційну скаргу, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування у відповідній частині.

Керуючись пунктом 2 частини 1 статті 80, статями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Алігор ЛТД” задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 17.10.2007р. у справі № 27/368 скасувати частково, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

„Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Алігор ЛТД” задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Алігор ЛТД” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Редакція газети „Все про бухгалтерський облік” 1 686,88 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят шість грн. 88 коп.) 3 % річних, 10 193,86 грн. (десять тисяч сто дев’яносто три грн. 86 коп.) нарахованих внаслідок інфляції, 118,81 грн. (сто вісімнадцять грн. 81 коп.) витрат по сплаті державного мита, 34,50 грн. (тридцять чотири грн. 50 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; усього 12 034,05 грн. (дванадцять тисяч тридцять чотири грн. 05 коп.).

У задоволенні позовних вимог про стягнення 1 299,40 грн. відмовити.

Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 22 986,50 грн., нарахованих внаслідок інфляції, та 3% річних в сумі 4 470,22 грн.”

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Алігор ЛТД” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Редакція газети „Все про бухгалтерський облік” 59,41 грн. (п’ятдесят дев’ять грн. 41 коп.) витрат з оплати державного мита за розгляд апеляційної скарги.

Видачу наказів із зазначенням реквізитів сторін доручити господарському суду міста Києва.

Справу № 27/368 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Гарник Л.Л.

18.01.08 (відправлено)