ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2008 р.

№ 4/707/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Грейц К.В.,

суддів :

Бакуліної С.В.,

Глос О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги

Приватного підприємства “Терра і Ко”

на постанову

від 05.02.2008 року Одеського апеляційного

господарського суду

у справі

№ 4/707/07

господарського суду

Миколаївської області

за позовом

Акціонерного товариства “Український інноваційний банк” в особі Миколаївської філії АТ “Укрінбанк”

до

Приватного підприємства “Терра і Ко”

про

стягнення заборгованості в сумі 15864,49 грн.

за порушення строку погашення кредиту з

урахуванням індексу інфляції

в судовому засіданні взяли участь представники :

від позивача:

Баранюк А.О. (довіреність № 104 від 07.04.2008р.)

від відповідача:

не з’явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області (суддя Дубова Т.М.) від 11.12.2007 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду (головуючий суддя –Таценко Н.Б., судді –Сидоренко М.В., Мишкіна М.А.) від 05.02.2008 року, у справі № 4/707/07 позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача суму 13930,17 грн. інфляції, 139,30 грн. державного мита та 103,60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в частині позову на суму 1934,32 грн. відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалені по справі судові акти та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, а саме: ст.ст.24, 32, 43, 38, 101 ГПК України.

Відзиву на касаційну скаргу позивач не надіслав.

Відповідач не скористався наданим процесуальним правом на участь в засіданні суду касаційної інстанції.

Заслухавши заперечення на касаційну скаргу представника позивача, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 27.12.2005 року між АТ “Укрінбанк” в особі Миколаївської філії (Банк) та ПП “Терра і Ко” (Позичальник) укладений кредитний договір № 12-051212 про відкриття відновлювальної кредитної лінії на термін з 28.12.2005 року по 26.12.2006 року з лімітом кредитної лінії 600 000 (шістсот тисяч) грн. для поповнення обігових коштів та здійснення іншої господарської діяльності (п.3.2) з сплатою 21% річних. Згідно пп.5.3.2 п.5.3 вказаного договору позичальник зобов’язується повернути кредит, сплатити проценти, комісії та інші платежі в порядку, визначеному пунктами 3.2 (призначення кредиту), 3.4 (проценти), 3.5 (порядок повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів за договором), 3.6 (дострокове повернення кредиту, припинення дії договору), 4.1 (плата за надання кредиту) цього договору та забезпечити приведення у відповідність розміру заборгованості за кредитом ліміту кредитної лінії згідно з умовами пунктів 3.1 та 3.5.1 цього договору, на вимогу банку сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до пп.3.5.1 п.3.5 кредитного договору № 12-051212 від 27.12.2005 року граничним терміном повернення кредиту являється 26.12.2006 року з урахуванням встановленого цим договором ліміту кредитної лінії, повернення кредиту відбувається шляхом перерахування коштів позичальником на рахунок, вказаний в п.5.1.3 цього договору згідно графіка, який наведений в додатку № 1 до названого договору і є його невід’ємною частиною. Згідно графіку повернення суми кредиту в додатку № 1 до кредитного договору № 12-051212 від 27.12.2005 року позичальник зобов’язаний зменшити заборгованість за кредитною лінією наступним чином: по 20.10.2006 року - до 400000 грн., по 20.11.2006 року - до 200000 грн., по 26.12.2006 року - до 0 (повне погашення).

Позивачем за період з 21.10.2006 року по 31.08.2007 року нараховано збитки від інфляції в сумі 15864,49 грн., в тому числі за час прострочення відповідачем повернення суми кредиту 600000,00 грн. по 05.02.2007 року та інфляцію на нараховані інфляційні втрати на суму основного боргу до 31.08.2007 року, за зверненням яких з відповідача він звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Враховуючи те, що відповідачем з порушенням встановленого договором графіку, а саме 05.02.2007 року, сплачено суму основного боргу за кредитним договором, то відповідно до наданого позивачем розрахунку, який не спростовано відповідачем, судом правомірно частково задоволено позов та стягнуто з відповідача суму інфляційних втрат за порушення грошового зобов’язання –13930,17 грн.

Колегія суддів вважає помилковими доводи касаційної скарги стосовно незалучення до участі у справі інших співвідповідачів –ТОВ “Санта-Марія”, ТОВ “Бишай Групп”, які за письмовим повідомленням відповідача на адресу позивача могли виконати зобов’язання за договором в силу приписів пп.3.5.3 договору, оскільки судом цілком правомірно на вимогу позивача з відповідача як з боржника стягнута сума інфляційних втрат за порушення грошового зобов’язання; відсутні будь-які підстави для звільнення відповідача від відповідальності; прийняте по справі рішення не впливає на права і обов’язки зазначених відповідачем в касаційній скарзі осіб.

Відмовляючи в позові в частині стягнення 1934,32 грн., суд дійшов висновку, що нарахування позивачем інфляційних втрат на інфляційні втрати з 06.02.2007 року по 31.08.2007 року є безпідставним і незаконним. В цій частині рішення суду позивачем не оскаржено, а в касаційній скарзі відсутні доводи щодо непогодження з цим висновком.

Враховуючи наведене постанова Одеського апеляційного господарського суду є законною і обґрунтованою, а касаційна скарга такою, що ґрунтується на помилковому тлумаченні положень чинного законодавства України.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст.1119, ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного підприємства “Терра і Ко” на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.02.2008 року у справі

№ 4/707/07 залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.02.2008 року у справі № 4/707/07 – без змін.

Головуючий-суддя

К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна

О.Глос