ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

03 квітня 2008 р. Справа № 14/22-08/02-2а

Суддя господарського суду Залімський І.Г. , розглянувши матеріали справи

за позовом:Фермерського господарства "Холдіт", с. Комарівці, Барський район Вінницької області

до:ТОВ "Комарівці", с. Комарівці, Барський район Вінницької області

про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками, стягненнязбитків в розмірі 117717,48 грн. та 5000 грн. моральної шкоди

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява б/н без дати (вх. канцелярії №576 від 01.04.08).

Розглянувши дану заяву суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню без розгляду виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, законодавство, на підставі якого подається позов.

В порушення вказаних норм в позовній заяві не вказано обставин щодо самоправного використання відповідачем земельних ділянок під багаторічними насадженнями загальною площею 8,8711 га, зокрема, не зазначено обставин та не вказано і не надано відповідних доказів на підтвердження факту збирання відповідачем в 2007 році урожаю осінніх яблук із вказаних ділянок, кількості зібраного відповідачем врожаю.

Крім того, надавши на підтвердження розміру збитків експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати про середню врожайність пізніх сортів яблук та їх оптово-ринкову вартість за 2006-2007 р.р в регіоні Вінницької області, позивач не зазначив обставин та не вказав доказів щодо рівня врожайності належних позивачу яблуневих багаторічних насаджень в попередні роки.

До того ж, позивачем не зазначено обставин, які б свідчили про те, що на вказаних земельних ділянках ростуть багаторічні насадження саме яблуневих дерев пізніх сортів.

Також, зазначивши в позові, що незаконність дій відповідача встановлена проведеною управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Вінницькій області перевіркою, позивач посилається на лист Вінницької Облдержземінспекції від 18.10.07 за №1799. Проте, як вбачається з тексту вказаного листа 12 земельних ділянок загальною площею 8,0617 га використовує без правовстановлюючих документів СВАТ "Подільське", а не ТОВ "Комарівці" - відповідач за даним позовом.

Пунктом 7 Роз'яснення від 1996.02.29, "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням моральної шкоди" визначено, що відповідно до статті 54 ГПК у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди повинно бути викладено: зміст позовних вимог, тобто, в чому полягає моральна шкода, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, якими саме неправомірними діями завдана ця шкода та зазначення доказів, що підтверджують позов.

Всупереч вказаному позивач не вказав у чому конкретно полягає завдана йому моральна шкода та якими саме неправомірними діями відповідача вона спричинена.

Також, заявивши до стягнення 20 грн. за отримання банківських послуг, позивач не вказав правових підстав заявлення вимоги про стягнення цієї суми.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Проте, позивачем не подано доказів сплати державного мита у встановленому розмірі.

Так, як вбачається з тексту позовної заяви, позивачем заявлено наступні вимоги: про стягнення 4147,38 грн. збитків, 112350, 08 грн. упущеної вигоди, 20 грн. за отримання банківських послуг; про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками, вимога зобовязати відповідача поновити межові знаки та вимога про стягнення 5000 грн. моральної (немайнової) шкоди.

Згідно п. 10 Роз'яснення від 1996.02.29, "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням моральної шкоди", розмір ставок державного мита із позовних заяв про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має визначатися відповідно до підпункту "б" пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 N 7-93.

Відповідно до підпункту "б" п. 2 ст. 3 Декрету КМУ “Про державне мито“, держмито з позовних заяв немайнового характеру, в тому числі із заяв про визнання недійсними повністю або частково актів ненормативного характеру; із заяв кредиторів про порушення справ про банкрутство, а також із заяв кредиторів, які звертаються з майновими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство сплачується в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пп. "а" п. 2 ст. 3 Декрету, держмито з вимог майнового характеру сплачується у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з того, що позивачем заявлено вимоги як майнового так і немайнового характеру та враховуючи розмір майнових вимог (117717,48 грн.), сплаті до державного бюджету підлягає державне мито в загальній сумі 1262,17 грн. (85 грн. - з немайнових вимог, 1177,17 грн. - з майнових вимог). Натомість, як свідчать додані до позовної заяви квитанції №165 від 27.02.08, №6/1 від 18.03.08, позивачем сплачено держмито в загальному розмірі 1248,46 грн. Таким чином, сума недоплаченого позивачем державного мита становить 13,71 грн.

Крім того, дану позовну заяву підписано особою, посадове становище якої не вказано, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи наведене, дана позовна заява підлягає поверненню, що не позбавляє позивача права після усунення вказаних недоліків звернутися до суду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п. 1,3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву №бн без дати (вх. канцелярії №576 від 01.04.08) разом з матеріалами повернути позивачу.

2. У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.10.93 р. № 7-93 державне мито у сумі 1208,46 грн. сплачене квитанцією №6/1 від 18.03.08 та державне мито в сумі 40 грн. сплачене квитанцією №165 від 27.02.08 підлягає поверненню.

3. У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21.10.93 р. № 7-93 та п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 1258 від 21.12.2005р. "Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів" витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., сплачене квитанцією №163 від 27.02.08, підлягають поверненню.

4. Ухвалу надіслати позивачу.

5. Копію ухвали надіслати відповідачу.

Суддя Залімський І.Г.