Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "09" червня 2008 р.

Справа № 14/350

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді Костриці О.О.

за участю представників сторін

від позивача Олейник І.В. дов. №104/04-08 від 14.04.2008р.

від відповідача Давиденко С.А. дор. №53 від 25.01.2008р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська фабрика гофротари"(м. Нововолинськ Волинської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський картонний комбінат" (м. Житомир)

про стягнення 39 286,33 грн.

Відповідно до ст.77 ГПК України в засіданні суду 29.05.2008р. оголошувалась перерва до 09.06.2008р.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 39286,33 грн., з яких: 35486,74 грн. основного боргу, 2932,28 грн. пені, 472,50 грн. 3% річних, 394,81 грн. інфляційних нарахувань.

Представник позивача в судовому засіданні 29.05.2008р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 29.05.2008р. надав відзив на позовну заяву (а.с.73-74), в якому просить суд зарахувати зустрічні однорідні вимоги між сторонами строк виконання яких настав, зарахувавши 39286,33 грн. в рахунок оплати заборгованості за наказом господарського суду Волинської області №32-1 від 07.04.2008р. та покласти на позивача судові витрати по справі.

В судовому засіданні 09.06.2008р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 09.06.2008р. надав доповнення до відзиву на позовну заяву (а.с.100), в яких вимоги позивача визнав у повному обсязі.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю"Волинська фабрика гофротари" (позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирський картонний комбінат" (відповідач у справі) договору поставки від 25.07.2007р. за № 91/1 та специфікації №1, 2 до нього (а.с. 10-14), позивач поставив відповідачу товар (гофроящики) на загальну суму 82693,89 грн., що підтверджується видатковими накладними № 31-07-5 від 31.07.2007р.,№23-08-6 від 23.08.2007р., №18-10-3 від 18.10.2007р.(а.с. 16-18), оригінали яких були оглянуті в судовому процесі.

Згідно з п. 3.1 вищезазначеного договору, відповідач зобов'язався здійснити оплату товару за кожну поставлену партію протягом 15 календарних днів з моменту поставки позивачем такої партії, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача.

Відповідач свої зобов'язання виконав частково, внаслідок чого, створилась заборгованість в розмірі 35486,74 грн.

19.03.2008р. позивач направив на адресу відповідача претензію (а.с. 70) (поштове повідомлення (а.с. 71) з вимогою сплатити суму заборгованості, яка була залишена без відповіді та задоволення.

Таким чином, станом на день розгляду справи, заборгованість відповідача складає 35486,74 грн.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, відповідачу нарахована пеня, яка згідно розрахунку позивача (а.с. 68) складає 2932,28 грн.

Пеня нарахована відповідно до п. 5.3 договору поставки від 25.07.2007р.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно обгрунтованого розрахунку позивача (а.с. 69) 3% річних становить 472,50 грн., інфляційних нарахувань - 394,81 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин, повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

З приписами статті 193 ГК України кореспондуються положення статей 526 та 527 Цивільного кодексу України щодо належного виконання сторонами зобов'язання.

Окрім того, відповідно до ст.193 ГК України та 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, крім випадків, передбачених законом або договором.

Відповідач позовні вимоги визнав (доповнення до відзиву на позовну заяву (а.с.100)).

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, заявленими у відповідності з вимогами чинного законодавства, що підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі на суму 39286,33 грн., з яких: 35486,74 грн. основного боргу, 2932,28 грн. пені, 472,50 грн. 3% річних, 394,81 грн. інфляційних нарахувань.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі ст.ст. 525,526,546 ЦК України, керуючись ст.ст.49,82,84,85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський картонний комбінат", м.Житомир, майдан Станишівського,7, ідентифікаційний код 33644098 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська фабрика гофротари", Волинська область, м.Нововолинськ, вул. Луцька,25, ідентифікаційний код 33211353 - 35486,74 грн. основного боргу, 2932,28 грн. пені, 472,50 грн. 3% річних, 394,81 грн. інфляційних нарахувань, 392,86 грн. витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

Костриця О.О.