Господарський суд
Чернігівської області
проспект Миру, 20 77-99-18
РІШЕННЯ

24 червня 2008 року Справа № 12/199/9 (10/227/23)

Позивач:          Дочірня компанія „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1

Відповідач: Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації „Чернігівгаз” 14021, м. Чернігів, вул. Любецька, 68

Про стягнення 2460701 грн.

Суддя Лавриненко Л.М.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

позивача: Лебедюк Ю.А. довіреність № 249/10177/102 від 29.12.2007 року, повноважний представник.

відповідача: Кузнецова В.О. довіреність № 18/3186 від 03.12.2007 року, повноважний представник.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 1878759 грн. 55 коп. боргу за поставлений природний газ, 174 889 грн. 97 коп. пені, 297 450 грн. 94 коп. інфляційних втрат та три відсотки річних за несвоєчасні розрахунки в розмірі 109 600 грн. 54 коп., згідно договору на постачання природного газу № 06/03-3145 від 24.12.2003 року.

11.06.2007 року року розпорядженням голови господарського суду Чернігівської області у зв’язку з обранням судді Пашкіної С.А. на посаду судді Київського апеляційного господарського суду справу 10/227/23 було передано на розгляд судді Лавриненко Л.М. з присвоєнням № 12/199/9 (10/227/23).

Представники сторін в судовому засіданні надали клопотання про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, які задоволені судом.

Представник позивача в судовому засіданні виклав свої позовні вимоги та надав клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів, яке задоволено судом.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечував, посилаючись на ту обставину, що в рахунок оплати за газ, спожитий населенням протягом 2004 року відповідач перерахував з розподільчого рахунку грошові кошти на суму 22 842 705,07 грн. Кожна сума, перерахована відповідачем по договору № 16/03-3145 від 24.12.2003 року підтверджується платіжним дорученням. Також в рахунок погашення за поставлений природний газ в 2004 році сторонами було здійснено зарахування згідно протоколів-реєстрів та взаємозаліки однорідних вимог на загальну суму 21 840 197,92 грн.

Таким чином, загальна сума коштів, яка була перерахована ВАТ „Чернігівгаз” згідно договору № 16/03-3145 від 24.12.2003 року становить 44 682 902,99 грн., що свідчить про відсутність на даний час боргу по вищезазначеному договору. Стосовно стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат відповідач просить суд в задоволенні їх стягнення відмовити, зазначаючи при цьому, що своєчасний розрахунок за поставлений газ безпосередньо залежить від надходження коштів від кінцевих споживачів природного газу, а саме населення, оскільки згідно договору № 16/03-3145 від 24.12.2003 року природний газ постачався виключно для потреб населення. Відповідач не є власником коштів, що надходять на розподільчий рахунок і тому не несе відповідальності за прострочення зобов’язання за несвоєчасну оплату заборгованості. Крім того відповідач посилається на велику кількість договорів про реструктуризацію боргу за спожитий природний газ, які укладаються населенням з відповідачем терміном на 60 місяців згідно Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово - комунальні послуги, спожитий газ та електроенергію”.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають суттєве значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

24.12.2003 року між сторонами було укладено договір на постачання природного газу № 06/03-3145.

Відповідно до пункту 1.1. Договору, позивач взяв на себе зобов’язання передати Покупцю (відповідачу) у 2004 році природний газ для потреб населення, з урахуванням можливих витрат газу, а Покупець (відповідач) зобов’язується прийняти та оплатити газ на умовах даного договору.

Пунктом 2.1. Договору визначено обсяг газу, який постачальник передає покупцеві в 2004 році, з урахуванням можливих втрат газу, в обсязі до 433 820 куб. м., в тому числі по місяцям кварталів.

Пунктом 4.1. договору сторони визначили, що ціна за 1000 кубічних метрів газу без врахування вартості транспортування газу територією України, та без врахування тарифу на постачання газу розподільними трубопроводами покупця, становить: при наявності газових лічильників 93.0833 грн., крім того ПДВ 20% - 18.6167 грн., разом з ПДВ –111,7 грн., - при відсутності газових лічильників 105.5833 грн., крім того ПДВ 20% - 21.1167 грн., разом з ПДВ –126.7 грн., притоків та відтоків газу 105.5833 грн., крім того ПДВ 20% - 21.1167 грн., разом з ПДВ 126,7 грн.

Додатковою угодою № 1 від 15.03.2004 року до Договору № 06/03-3145 від 24.12.2003 року сторони виклали п. 1.1. Договору в новій редакції: постачальник зобов’язується передати у власність покупцю в 2004 році природний газ для потреб населення, з урахуванням можливих обсягів розбалансування газу, а покупець зобов’язується прийняти та оплатити газ на умовах даного договору.

Додатковою угодою № 3 від 30.07.2004 року до Договору № 06/03-3145 від 24.12.2003 року сторони виклали п.2.1. в новій редакції: постачальник передає покупцеві в 2004 році, з урахуванням можливих обсягів розбалансування газу, до 416 797,659 куб. м., в тому числі по місяцям кварталів.

Пунктом 3.4. Договору, в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 26.01.2004 року до Договору № 06/03-3145 від 24.12.2003 року, підписаного сторонами та завіреного печатками, сторони визначили, що не пізніше 8 числа місяця наступного за звітним місяцем складають акти приймання-передачі природного газу, які підписують уповноважені представники та скріплюють їх печаткою.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу за період з січня по грудень 2004 року природний газ в об’ємі 398 659,42 тис. куб.м. на суму 44 682 902 грн. 95 коп., що підтверджується двохсторонніми актами прийому–передачі газу, які підписані сторонами та копії яких додані до матеріалів справи.

У відповідності з п. 5.1 договору (в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 26.01.2004 року до Договору № 06/03-3145 від 24.12.2003 року) оплата за газ здійснюється грошовими коштами з розподільчого рахунку згідно алгоритму розподілу коштів затвердженого НАК „Нафтогаз України”, або іншими видами платежів чинним на момент проведення розрахунків. Остаточний розрахунок за фактично спожитий газ здійснюється до 20 числа, наступного за звітним місяця.

У відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Як свідчать матеріали справи, відповідач свої зобов’язання щодо оплати отриманого природного газу виконав частково, заборгованість на дату звернення до суду 01.08.2006 року становила 1 878 759 грн. 55 коп.

Пунктом 5.3. Договору сторони визначили, що в платіжних дорученнях покупець повинен обов’язково вказувати номер договору, дату його підписання, призначення платежу. За наявності заборгованості у покупця за даним договором постачальник зараховує кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по даному договору, незалежно від вказаного в платіжному дорученні призначення платежу.

Як вбачається із наданих відповідачем документів, а саме заяви Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” № 31/19-3838 від 25.04.2007 року про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України, ДК „Газ України” зменшує дебіторську заборгованість ВАТ „Чернігівгаз” на суму 1 878 759 грн. 59 коп. за договором № 06/03-3145 від 24.12.2003 року.

Таким чином станом на дату розгляду справи сума основного боргу в розмірі 1 878 759 грн. 55 коп. погашена ВАТ „Чернігівгаз”, шляхом зарахування сторонами зустрічних однорідних вимог.

Приймаючи до уваги, що зобов’язання відповідача щодо сплати 1 878 759 грн. 55 коп. основного боргу припинені позивачем зарахуванням зустрічних однорідних вимог, суд доходить висновку що спір між сторонами в частині стягнення основного боргу в сумі 1 878 759 грн. 55 коп. врегульовано, предмет спору відсутній, а тому провадження у справі в частині стягнення 1 878 759 грн. 55 коп. основного боргу підлягає припиненню.

Позивач, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача 297 450,94 грн. інфляційних втрат за період з лютого 2005 року по червень 2006 року та три відсотки річних за період з 21.01.2005 року по 29.12.2005 року в розмірі 109 600,54 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобов’язань щодо оплати отриманого природного газу, але приймаючи до уваги, що позивачем при нарахуванні інфляційних втрат не було враховано дати здійснених відповідачем платежів, відповідно інфляційні втрати підлягають стягненню за період прострочки з лютого 2005 року по червень 2006 року в розмірі 293 784 грн. 29 коп. та три відсотки річних в розмірі 109 600 грн. 54 коп. за період з 21.01.2005 року по 29.12.2005 року.

Позивач також просить стягнути з відповідача пеню в сумі 174 889 грн. 97 коп. за період з 19.01.2006 року по 21.07.2006 року.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов’язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов’язання.

Пунктами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов’язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Пунктом 6.2. договору (в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 26.01.2004 року до Договору № 06/03-3145 від 24.12.2003 року) передбачено, що за у разі неоплати або несвоєчасної оплати за спожитий газ у строки, зазначені у п. 5.1., 5.1.1. даного Договору, Покупець сплачує на користь Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу

Відповідно до п. 6.4. Договору (в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 26.01.2004 року до Договору № 06/03-3145 від 24.12.2003 року) пеня нараховується постачальником протягом шести місяців, що передують моменту звернення з позовом.

У відповідності до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа яка порушила зобов”язання несе відповідальність за наявності її вини.

Як встановлено судом постачання газу по договору № 06/03-3145 від 24.12.2003 року здійснювалось виключно для потреб населення.

Згідно ст.1 Закону України „Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення плати за житлово - комунальні послуги”, заборонено нарахування та стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення квартирної плати за житлово- комунальні послуг в тому числі і за спожиту теплову енергію.

Законом України „Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за жилого-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію” передбачена реструктуризація заборгованості з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги і тому числі і за теплопостачання терміном до 60 місяців.

Статтею 5 зазначеного Закону передбачено, що на суму реструктуризованої заборгованості не нараховується пеня житлово-комунальним підприємствам на їх заборгованість перед постачальниками енергоносіїв, інших матеріальних цінностей, що використовуються для надання послуг.

Суд при прийнятті рішення враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість-одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Враховуючи ті обставини, що постачання природного газу здійснювалось для потреб населення, яке в свою чергу звільнено від відповідальності за несвоєчасну оплату спожитого природного газу у вигляді сплати пені, та відповідно до наданих позивачем документів заборгованість населення за спожитий природний газ в 2004р., на яку позивачем нарахована пеня в період з 19.01.06р. по 10.06.06р., станом на 01.01.06р. становила 1516909 грн., станом на 01.01.2007р. –905516 грн. , а тому суд у відповідності до ст. 231 Господарського кодексу України вважає за можливе зменшити розмір пені на 80 %, пропорційно сумі заборгованості населення за спожитий природний газ за 2004р.

Відповідно пеня підлягає стягненню в сумі 34 977 грн. 99 коп.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов'язання не виконав, заборгованість за поставлений природний газ в повній сумі в установлений строк не сплатив, суд з урахуванням вищезазначеного, доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення 34 977 грн. 99 коп. пені, 3 % річних в сумі 109 600 грн. 54 коп., інфляційних втрат в сумі 293 784 грн. 29 коп., в частині стягнення 1 878 759 грн. 55 коп. боргу провадження у справі підлягає припиненню, в решті позовних вимог відмовити.

Оскільки спір виник з вини відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті держмита в сумі 24 570 грн. 34 коп. та витрати в сумі 117 грн. 82 коп. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу .

Керуючись ст.ст. 193, 230, 231, 232,233 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 546, 549, 601,614, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49,п. 1-1 ст.80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині стягнення 1 878 759 грн. 55 коп. припинити.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз", вул. Любецька 68, м. Чернігів,14000 (р/р № 500 в Дирекції Укрсоцбанку , МФО 353014, ) на користь Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1 (р/р 14 в ГОУ Промінвестбанку України, МФО 300012, ) 293 784 грн. 29 коп. інфляційних втрат, 109 600грн. 54 коп. трьох відсотків річних, 34 977 грн. 99 коп. пені, 24 570 грн. 34 коп. держмита та 117 грн. 82 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

СУДДЯ                                        Л.М. Лавриненко

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 26.06.2008 р.

СУДДЯ                                        Л.М. Лавриненко