ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2008 р. Справа № 13/79

За позовом державної податкової інспекції у Вижницькому районі та третьої особи (на стороні позивача): Відділення державного казначейства у Вижницькому районі

До Відкритого акціонерного товариства «Вижницького ремонтно-транспортного підприємства»

Про стягнення заборгованості перед бюджетом в розмірі 2604,00 грн.

Суддя С.О. Миронюк.

Представники:

Від позивача – Попенюк І.Я. – ГДПІ юридичного сектору. Довіреність № 274/10/10-010 від 12.01.2008 року.

Від відповідача – Долинчук В.С. – в.о. голови правління, Карагяур С.В. – представник.

СУТЬ СПОРУ: державна податкова інспекція у Вижницькому районі та третя особа (на стороні позивача): Відділення державного казначейства у Вижницькому районі звернулась з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства «Вижницького ремонтно-транспортного підприємства», с. Іспас, Вижницький район, Чернівецька область, про стягнення заборгованості перед бюджетом в розмірі 2604,00 грн.

Ухвалою суду від 27.03.2008 р. відкрито провадження по даній справі, судове засідання призначено на 15.04.2008 р.

В судовому засіданні 15.04.2008 р. оголошено перерву в порядку статті 150 КАС України до 16.04.2008 р.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на невиконання умов договору № 10 від 24.02.1999 р., укладеного між відділенням Державного Казначейства України у Вижницькому районі та Відкритим акціонерним товариством «Вижницьким ремонтно-транспортне підприємство» про надання фінансової допомоги в сумі 2604,00 грн.

Відповідач вимоги позивача не визнає, посилаючись на ухвалу господарського суду Чернівецької області від 01.12.2005 року по справі № 5/341-284/Б в якій відмовлено у прийнятті заяви державної податкової інспекції у Вижницькому районі, в зв’язку з пропущенням місячного строку для подання вимог конкурсних кредиторів.

Заслухавши представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали справи, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, дослідивши докази які мають юридичне значення суд

встановив:

Відповідно до договору № 10 від 24.02.1999 року укладеного між відділенням Державного Казначейства України у Вижницькому районі та Відкритим акціонерним товариством «Вижницьким ремонтно-транспортне підприємство», останньому було надано фінансову допомогу в сумі 5000 грн., шляхом оплати поданих товариством рахунків на запасні частини, що підтверджується платіжними дорученнями № 1-236, від 24.02.1999 р., № 2-261, від 25.02.1999 р. та № 3-276, № 4-275 від 26.02.1999 р.

Згідно з п. 3.1 укладеного договору, відповідач зобов'язався повернути фінансову допомогу в повному обсязі до 01.10.1999 р.

Відповідно ст. 2 Закону України № 2237-ІІІ від 18.01.2001 р. дану заборгованість реструктуризовано на 8 років з виплатою починаючи з 01.01.2004 р.

Згідно ст. 20 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. № 107-VI визначено в 2008 році органи державної податкової служби України, органами стягнення заборгованості юридичних осіб за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі.

В порушення умов вищезазначеного договору, відповідач не виконував належним чином свої зобов'язання, а саме не повернув в повному обсязі фінансову допомогу, що спричинило виникнення заборгованості в сумі 2604,00 грн.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 01.12.2005. у справі № 5/341-284/Б за позовом Стрілецько-Кутського сільського споживчого товариства, с. Стрілецький Кут Кіцманського району, до Відкритого акціонерного товариства «Вижницького ремонтно-транспортного підприємства», с. Іспас, Вижницький район, про визнання банкрутом, відмовлено у прийнятті заяви державної податкової інспекції у Вижницькому районі про стягнення з відповідача заборгованості по фінансовій допомозі в сумі 5000 грн., наданій відділенням Державного Казначейства України у Вижницькому районі згідно договору № 10 від 24.02.1999 р.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 13.07.2006 р. у справі № 5/341-284/Б затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс; визнано відповідача таким, що не має боргів, і може продовжувати свою господарську діяльність.

Згідно з п. 2 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» строк, встановлений для подання вимог конкурсних кредиторів, є граничним і поновленню не підлягає. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленому для їх подання або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними.

З наданих суду документів вбачається, що заборгованість відповідача по поверненню фінансової допомоги виникла до порушення провадження у справі № 5/341-284/Б про банкрутство.

Позивач з вимогами до відповідача по поверненню фінансової допомоги згідно договору № 10 від 24.02.1999 р. повинен був звернутись до господарського суду протягом місяця з дня публікації відповідного оголошення, однак такої заяви до суду подано не було. Отже, відсутні обставини для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                             С.О. Миронюк