ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.05.08 р.                     Справа № 40/47пд

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Ротар Н.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Текстильник-2005” м.Донецьк

до відповідача приватного підприємства фірма „Донстройсервисэкспресс” м.Донецьк

про розірвання договору

за участю:

представників сторін:

від позивача Баришева В.В. - начальник юридичного відділу

від відповідача не з’явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Текстильник-2005” звернулось до господарського суду з позовними вимогами про розірвання укладеного між ним та приватним підприємством фірма „Донстройсервисэкспресс” договору оренди № 11 від 01.07.02р. нежитлового приміщення, загальною площею 90,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Петровського, 109 та зобов’язання відповідача повернути позивачу зазначене майно територіальної громади м. Донецька.

До прийняття рішення по справі позивач, використовуючи своє право, передбачене ст. 22 ГПК України уточнив позовні вимоги та просить виключити із позовної заяви вимоги, передбачені ст. 1212 ЦК України, оскільки зазначених правовідносин між сторонами не існує.

Неприбуття у судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 01.07.02р. між комунальним підприємством „Житлово-експлуатаційна контора №2 Кіровського району м. Донецька” та приватним підприємством фірма „Донстройсервисэкспресс” (далі – відповідач) було укладено договір оренди № 11.

Відповідно до розділу 1 укладеного договору відповідач прийняв в користування нежитлове приміщення, загальною площею 90,0 кв.м., розташоване за адресою: м.Донецьк, вул. Петровського, 109.

Факт прийняття зазначеного приміщення у користування підтверджується актом приймання-передачі від 01.07.02р., що відповідає вимогам п. 2.1.1. договору.

Пунктом 5.1. строк дії договору встановлений з 01.07.02р. до 01.07.05р. У відповідності до п. 5.2. договір вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення строку дії договору не буде заяви однієї із сторін про відмову від договору.

На підставі розпорядження Донецької міської ради № 22 від 16.01.07р. „Про реалізацію рішення міської ради від 26.05.06р. №2/21 „Про визначення виконавця послуг з управління житловим фондом в Кіровському районі” з 01.03.07р. товариству з обмеженою відповідальністю „Текстильник-2005” (далі – позивач) в управління був переданий житловий фонд, що знаходився на балансі комунального підприємства „Житлово-експлуатаційна контора №2 Кіровського району м. Донецька”.

У зв’язку з викладеним між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду від 01.03.07р. до договору №11 від 01.07.02р., відповідно до якої розрахунки з орендної плати орендар проводить по новим банківським та поштовим реквізитам.

Пунктом 3.1. договору сторони перебачили порядок розрахунку орендної плати, яку у відповідності до п. 3.3. орендар зобов’язаний перераховувати на розрахунковий рахунок орендодавця щомісяця, не пізніше 15 числа поточного місяця.

Свої зобов’язання по сплаті орендної плати відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого за ним за період з 01.03.07р. по 01.10.07р. утворився борг в сумі 11 578 грн. 54 коп., у т.ч. перед бюджетом 3 854 грн. 59 коп.

Згідно п.п. 5.2., 5.6. договору орендар зобов’язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету, а також до 25 числа надавати орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку).

Відповідно до п. 1.1. цільовим призначенням об’єкту оренди є використання його під офісне приміщення. Відповідач приміщення не використовує взагалі, що не відповідає його цільовому призначенню, про що свідчить акт обстеження нежитлового приміщення, складений представниками підприємства позивач.

Крім того, пункт 2.2.8. договору містить умову, згідно якої орендар зобов’язався застрахувати орендоване майно та надати копію страхового полісу орендодавцеві. На протязі всього строку дії договору об’єкт оренди не застрахований.

У зв’язку із невиконанням відповідачем зазначених умов договору позивачем заявлені вимоги про розірвання договору оренди № 11 від 01.07.02р. нежитлового приміщення, загальною площею 90,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Петровського, 109 та зобов’язання відповідача повернути позивачу зазначене майно.

Надавши правову кваліфікацію правовідносинам сторін суд дійшов до висновку про наступне.

Так, предмет договору перебуває у комунальній власності, тому до правовідносин сторін застосовуються вимоги статей 18, 19 Закон України "Про оренду державного та комунального майна" зі змінами та доповненнями.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України, а майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Частина 2 ст. 9 ЦК України вказує на те, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів відповідно до п. 7 ст. 179 ГК України.

Пункт 1 ст. 759 ЦК України як загальна норма права визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Стаття 283 ГК України як спеціальна норма передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Предметом договору найму відповідно до ст. 760 ЦК України може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Фактичні обставини справи підтверджують, що сторони досягли усіх суттєвих умов передбачених законом для договорів оренди, зокрема ст. 284 ГК України, а тому він вважається укладеним згідно вимог ст.ст. 180, 181 ГК України та ст. 638 ЦК України.

Відповідно до пункту 5.1. строк дії договору встановлений з 01.07.02р. до 01.07.05р. У відповідності до п. 5.2. договір вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення строку дії договору не буде заяви однієї із сторін про відмову від договору.

Згідно ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Статтею 188 ГК України передбачено, що сторона договору, яка вважає за необхідне, зокрема, змінити договір, повинна надіслати пропозицію про це другій стороні, яка у 20 - денний строк після одержання такої пропозиції повідомляє іншу сторону про результати її розгляду.

Частиною четвертою статті 188 ГК України визначено, що у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни договору або у разі недодержання відповіді у встановлений строк, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Судом встановлено, що позивач листом №02-1-50 від 06.09.07р. звернувся до відповідача з впропозицією про розірвання спірного договору, однак з боку відповідача цей лист було залишено без відповіді.

Законодавець визначає, що орендодавець має можливість розірвати договір за рішенням суду. Так, розірвання договору з ініціативи тільки однієї сторони можливе:

– у випадках, прямо застережених договором;

– у випадках, прямо застережених у законі.

У випадках, прямо застережених законом, договір можна розірвати за рішенням суду.

Стаття 651 ЦК України визначає підстави для розірвання договору, зокрема:

згода сторін на це;

за рішенням суду;

порушення істотних умов договору;

одностороння відмова від зобов’язання.

Згідно з нормами статті 783 ЦК розірвання договору найму на вимогу орендодавця можливе, якщо:

– орендар користується річчю всупереч договору або призначенню речі;

– орендар без дозволу орендодавця передав річ у користування іншій особі;

–орендар своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі;

– орендар не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту було покладено на орендаря.

Статтею 10 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” передбачені істотні умови договору оренди, зокрема такі як орендна плата з урахуванням її індексації та страхування орендарем взятого ним в оренду майна.

Зважаючи на те, що відповідачем не виконуються такі істотні умови договору, передбачені пунктами 1.1., 2.2.8. та 3.3., щодо цільового використання майна, його страхування та своєчасного внесення орендної плати, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання договору оренди №11 від 01.07.02р. нежитлового приміщення, загальною площею 90,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Петровського, 109, обґрунтовані, а тому їх слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з врахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

За таких обставин суд дійшов висновку що вимоги в частині зобов’язання відповідача повернути позивачу майно територіальної громади м. Донецька: нежитлове приміщення, загальною площею 90,0 кв.м., розташоване за адресою: м.Донецьк, вул. Петровського, 109, також обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Витрати по держмиту та інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу покладаються на відповідача за приписами частини ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, а судом з урахуванням вимог ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Однак представник відповідача у судове засідання без поважних причин жодного разу не з’явився, не виконав вимоги, викладені в ухвалах суду щодо проведення сторонами процесуальних дій.

За такими обставинами, суд вбачає, що у діях відповідача присутнє неналежне ставлення до своїх службових обов’язків відносно контролю перед контрагентами за виконанням договірних зобов’язань та відсутність належної правової оцінки фактичних обставин справи та доказів на їх підтвердження, що призвело до доведення слухання справи до суду.

З урахуванням даних обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь державного бюджету штраф в сумі 100 грн., передбачений п. 5 ст. 83 ГПК України за ухилення від вчинення дій, покладених судом на сторону та надіслати на його адресу окрему ухвалу згідно вимог ст. 90 ГПК України.

Суддя може оголосити в судовому засіданні тільки вступну та резолютивну частини рішення за наявності згоди на це представників як позивача, так і відповідача, присутніх у засіданні. А в разі присутності представника лише однієї сторони - за згодою цього представника. Позивачем надана така згода, тому судом оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 18, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна”, ст. ст. 759, 760, 783, 785 Цивільного кодексу України, ст.ст. 55, 188, 283, 284, 291 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 44, 46,49, 82, 84, частиною третьою ст. 85, ст. 90 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Розірвати договір оренди №11 від 01.07.02р. нежитлового приміщення, загальною площею 90,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Петровського, 109, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю „Текстильник-2005” та приватним підприємством фірма „Донстройсервисэкспресс”.

3.Зобов’язати приватне підприємство фірма „Донстройсервисэкспресс” (83055, м. Донецьк, пр. Театральний, 21, ід. код 30416017) повернути товариству з обмеженою відповідальністю „Текстильник-2005” (83117, м Донецьк, вул. Жарікова, 3а, ід. код 33966871) майно територіальної громади м. Донецька: нежитлове приміщення, загальною площею 90,0 кв.м., розташоване за адресою: м.Донецьк, вул. Петровського, 109, видавши наказ.

4.Стягнути з приватного підприємства фірма „Донстройсервисэкспресс”, 83055, м. Донецьк, пр. Театральний, 21, ід. код 30416017, р/р 28 в Кіровському відділенні №5402 Ощадбанку України, МФО 394039, на користь:

-          товариства з обмеженою відповідальністю „Текстильник-2005”, 83117, мДонецьк, вул. Жарікова, 3а, ід. код 33966871, витрати по держмиту в сумі 85 грн., витрати по забезпеченню судового процесу в сумі 118 грн., видавши наказ;

-          державного бюджету України 100 грн. штрафу, видавши наказ та надіславши його для виконання на виконання до державної податкової адміністрації в Донецькій області.

5.Надіслати на адресу приватного підприємства фірма „Донстройсервисэкспресс” окрему ухвалу.

6.Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Підченко Ю.О.

Дата підписання рішення, оформленого згідно вимог ст. 84 ГПК України:19.05.08р.