ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.05.08 р.                     Справа № 1/284пн

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ТНК-ВР КОММЕРС”

м. Київ

до відповідачів 1. Товариства з обмеженою відповідальністю “Азовнефтепродукт Плюс” м. Новоазовськ Донецької області

2. Товариства з обмеженою відповідальністю “Азовнефтепродукт” м. Новоазовськ Донецької області

про заборону незаконного використання знаку для товарів і послуг

Суддя Азарова З. П.

При секретарі судового засідання: Єжель С.А.

Представники :

Від позивача – не з’явився

Від відповідача – 1. не з’явився

2. не з’явився

В засіданні брали участь:

СУТЬ СПРАВИ: В судовому засіданні 21.04.2008р.

було оголошено перерву для мож-

ливого врегулювання спору

Товариство з обмеженою відповідальністю “ТНК-ВР КОММЕРС”, м. Київ звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю “Азовнефтепродукт Плюс” м. Новоазовськ Донецької області про заборону використовувати знак для товарів і послуг “ТНК”, зареєстрований згідно Свідоцтва на знак для товарів і послуг №19697 від 15.05.2001 року у господарській діяльності при реалізації через автозаправні станції палива, технічних мастил і олив, мастильних матеріалів та всіх товарів, які включені до 4 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг та про зобов’язання відповідача припинити використання знаку для товарів і послуг «ТНК», що охороняється свідоцтвом на знак для товарів і послуг №19697 від 15.05.2001 року, шляхом демонтажу вивісок, логотипів та обладнання з позначенням знаку «ТНК» на АЗС, що знаходяться за адресою: м. Маріуполь, вул. Краснофлотська, 147; м. Маріуполь, пр. Металургів, 57; м. Маріуполь, пр. Леніна, 147.

В обґрунтування своїх вимог позивач надав копії: свідоцтва №19697 від 15.05.2001 року на знак для товарів та послуг “ТНК”, ліцензійного договору №ТВН-1157/06 від 18.11.2006 року, субліцензійного договору від 18.11.2006 року, листа ВАТ “ТНК-ВР Холдинг” від 13.03.2007 року №018-018/0007и-ТБ.

Відповідач пояснив, що Товариством з обмеженою відповідальністю „Азовнефтепродукт Плюс” м. Новоазовськ Донецької області був укладений договір № 28/02/07-1-10 оренди цілісних майнових комплексів автозаправних станцій від 27.02.2007р. з Товариством з обмеженою відповідальністю „Азовнефтепродукт” м. Новоазовськ Донецької області. Вищевказаним товариством був укладений субліцензійний договір № 274-02/6 від 22.04.2002р. про надання дозволу на використання знаку для товарів та послуг з Підприємством з іноземними інвестиціями „ТНК-Україна”. До отримання позовної заяви він використовував товарний знак згідно договору № 28/02/07-1-10 оренди цілісних майнових комплексів автозаправних станцій від 27.02.2007р. і не знав про існування нового ліцензійного договору, укладеного між позивачем та Спільним українсько-німецьким товариством з обмеженою відповідальності з іноземною інвестицією “Кершер”.

Позивач заявив клопотання про залучення в якості відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю “Азовнефтепродукт” м. Новоазовськ. Клопотання судом задоволено. Розгляд справи був відкладений.

В судовому засіданні 06.12.2007р. залучений відповідач надав відзив, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що 22.04.2002р. між ТОВ “Азовнефтепродукт” та Підприємством з іноземними інвестиціями “ТНК-Україна” був укладений субліцензійний договір № 274-02/6 про надання дозволу на використання знаку для товарів та послуг “ТНК”. Згідно з п. 1.1 вищезазначеного договору строк користування не виключною ліцензією на знак “ТНК” визначений 29.09.2010р. Зазначений знак для товарів та послуг належить “ТНК-Україна” на підставі свідоцтва № 19697 за заявкою № від 15.05.2001р. Від власника свідоцтва на знак для товарів та послуг “ТНК” будь-яких повідомлень стосовно змін умов договору, або його розірвання не надходило. Крім того позивачем на надано будь-яких доказів стосовно проведення реорганізації Підприємства з іноземними інвестиціями “ТНК-Україна” та набуття права власності на свідоцтво № 19697 Відкритим акціонерним товариством “ТНК-ВР Холдинг”. Суд зобов’язав позивача надати докази реорганізації

Розгляд справи був відкладений.

Позивач виконав вимоги суду, надав витребувані судом докази та надав додаткові пояснення, з яких вбачається, що в 2003 році було проведено реорганізацію Підприємства з іноземними інвестиціями “ТНК-Україна” шляхом виділення з його складу ПІІ “Торговий Дім ТНК-Україна”. 01.04.2003р. було здійснено реорганізацію ПІІ “Торговий Дім ТНК-Україна” шляхом перетворення його у ТОВ “Торговий Дім ТНК-Україна”. У пункті 1.5 статуту вищезазначеного товариства вказано, що ТОВ “Торговий Дім ТНК-Україна” є правонаступником ПІІ “Торговий Дім ТНК-Україна”. Тобто виключне право на використання права на знак для товарів і послуг, захищеного свідоцтвом № 19697, перейшло до ТОВ “Торговий Дім ТНК-Україна”. Проте 18.11.2005р. було проведено державну реєстрацію припинення вказаного товариства без будь-яких правонаступників. Таким чином з ліквідацією ТОВ “Торговий Дім ТНК-Україна” зобов’язання за субліцензійним договором № 274-02/6 від 22.04.2002р., на який посилається відповідач, припинилися.

В судовому засіданні 25.12.2007р. позивач заявив клопотання про призначення судової експертизи з питань інтелектуальної власності. Клопотання судом задоволено, провадження у справі було зупинено.

11.03.2008р. надійшов висновок судової експертизи Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності при Академії правових наук України, з яким сторони ознайомлені.

В судовому засіданні 21.04.2008р. за клопотання сторін було оголошено перерву для можливого врегулювання спору.

В судовому засіданні 07.05.2008р. сторони не з’явилися та докази врегулювання спору не надали.

Розглянувши матеріали справи, висновок судової експертизи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив, що 18.11.2006 року між Відкритим акціонерним товариством “ТНК-ВР Холдінг” та Спільним українсько-німецьким товариством з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією “Кершер” укладено ліцензійний договір №ТВН-1157/06, згідно умов якого ВАТ “ТНК-ВР Холдинг” надав позивачу право на користування знаку “ТНК” на території України з правом надання подальших субліцензій.

Цього ж дня спільне українсько-німецьке товариство з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією “Кершер” та товариство з обмеженою відповідальністю “ТНК-ВРКоммерс” уклали субліцензійний договір згідно умов якого товариство з іноземною інвестицією “Кершер” надав позивачу право на використання знаку “ТНК” на території України з правом надання подальших субліцензій.

Листом від 13.03.2007 року № 018-018/007и-ТБ власник знаку “ТНК” ВАТ “ТНК-ВР Холдинг” надав згоду позивачу на пред’явлення вимог до будь-яких юридичних осіб та громадян на території України про поновлення порушених прав власника торгівельних марок, що належать власнику знаку, в судових органах України.

Позивач виявив факти неправомірного використання знаку “ТНК” на автозаправних станціях у м. Маріуполь, вул. Краснофлотська, 147; пр. Металургів, 57; пр. Леніна, 147.

Вказані станції належать на праві власності ТОВ “Азовнефтепродукт” і передані в оренду ТОВ “Азовнефтепродукт Плюс”, яке пояснило, що товариство прийняло в оренду станції, які були обладнані знаком “ТНК” на підставі субліцензійного договору на використання вказаного знаку. Проте суд встановив, що у зв’язку з проведеною реорганізацією ліцензіара для субліцензійного договору припинилося і виключне право на використання знаку належить позивачу.

Статтею 1107 Цивільного кодексу України передбачено, що розпорядження майновими правами інтелектуальної власності здійснюється на підставі ліцензії на використання об’єкта права інтелектуальної власності, ліцензійного договору, договору про створення за замовленням і використанням об’єкта права інтелекттуальної власності, договору про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності.

Відповідачі не отримували дозвіл від позивача на використання товарного знаку та не укладали з ним відповідні договори.

Згідно висновку судової експертизи об’єктів інтелектуальної власності № 405 від 31. 01.2008р. позначення “ТНК”, що використане відповідачем при зовнішньому обладнанні автозаправних станцій у м. Маріуполь вул. Краснофлотська, 147; пр. Металургів, 57; пр. Леніна, 147, є тотожним із знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № 19697.

Загальні способи захисту порушеного права визначені частиною другою ст.16 Цивільного кодексу України, а частиною першою ст. 431 вказаного кодексу передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до ст. 16 цього Кодексу.

Спеціальним законом щодо використання знаків для товарів і послуг є Закон України “Про охорону прав на знаки для товарів і послуг”, згідно до ст. 16 якого передбачено, що позивач має право забороняти іншим особам використовувати знак без його згоди. П. 4 цієї статті передбачає, що використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); а також застосування його під час пропонування та надання будь-якої

послуги, для якої знак зареєстровано.

Позивач довів факт використання знаку “ТНК” відповідачами без належного дозволу, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові витрати, в тому числі і витрати за проведення експертизи покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 38, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд –

В И Р I Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ТНК-ВР Коммерс”, м. Київ задовольнити.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю “Азовнефтепродукт Плюс” (87600, Донецька область, Новоазовський р-н, м. Новоазовськ, вул. 60 років СРСР, 46, ідентиф. код. 33065688, п/р 4436 в філ. “Іллічівського ГО ПІБ м. Маріуполя”, МФО 334442) та Товариству з обмеженою відповідальністю “Азовнефтепродукт” (87600, Донецька область, м. Новоазовськ, вул. Дружби, 2а, р/р. 6122, МФО 334442 в-лі “Ілічів.Гол.Від.Піхв м. Маріуполь”, ЗКПО 30813322, Свід. № 07066571, ІНН 98) використовувати знак для товарів і послуг “ТНК”, зареєстрований згідно Свідоцтва на знак для товарів і послуг №19697 від 15.05.2001 року, у господарській діяльності при реалізації через автозаправні станції палива, технічних мастил і олив, мастильних матеріалів та всіх товарів, які включені до 4 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг та зобов’язати припинити його використання.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Азовнефтепродукт Плюс” (87600, Донецька область, Новоазовський р-н, м. Новоазовськ, вул. 60 років СРСР, 46, ідентиф. код. 33065688, п/р 4436 в філ. “Іллічівського ГО ПІБ м. Маріуполя”, МФО 334442) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ТНК-ВР Коммерс” (01025, м. Київ, вул. Володимирська, 12, , р/р 6504 в ЗАТ “ОТП Банк”, МФО 300528) судові витрати по сплаті державного мита у сумі 42 грн. 50 коп., витрати за проведення експертизи у сумі 2 500 грн. 00 коп., витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 59 грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Азовнефтепродукт” (87600, Донецька область, м. Новоазовськ, вул. Дружби, 2а, р/р. 6122, МФО 334442 в-лі “Ілічів.Гол.Від.Піхв м. Маріуполь”, ЗКПО 30813322, Свід. № 07066571, ІНН 98) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ТНК-ВР Коммерс” (01025, м. Київ, вул. Володимирська, 12, , р/р 6504 в ЗАТ “ОТП Банк”, МФО 300528) судові витрати по сплаті державного мита у сумі 42 грн. 50 коп., витрати за проведення експертизи у сумі 2 500 грн. 00 коп., витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 59 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Азарова З.П.