ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 р.

№
13/122(8/125)

Вищий
господарський суд України у складі: суддя
Селіваненко В.П. -головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши
касаційну скаргу товариства
з обмеженою відповідальністю “Чесна музика”, м. Київ,

на
постанову Київського
апеляційного господарського суду від 19.11.2007

зі
справи № 13/122 (8/125)

за
позовом товариства з
обмеженою відповідальністю “Чесна музика” (далі - ТОВ “Чесна музика”)

до
приватного
підприємства “Робітниця” (далі - ПП “Робітниця”), м. Чернігів,

треті
особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет
спору, -суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1, м. Чернігів,

суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_2, м. Чернігів,

про
стягнення 48 000
грн. компенсації за порушення авторських прав,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ
“Чесна музика” звернулося до господарського суду Чернігівської області з
позовом до ПП “Робітниця” та просило:

-
стягнути з відповідача 48 000 грн. компенсації за порушення майнових авторських
прав ТОВ “Чесна музика”;

-
накласти на ПП “Робітниця” штраф у розмірі 10% від суми компенсації;

-
опублікувати в газеті “Деснянська правда” текст судового рішення з даної справи
за рахунок відповідача;

-
зобов'язати відповідача припинити порушення авторських прав ТОВ “Чесна музика”
або легалізувати використання авторських прав позивача шляхом отримання дозволу
ТОВ “Чесна музика” на використання творів або укласти ліцензійну угоду з
відповідною організацією колективного управління.

Рішенням
названого господарського суду від 03.08.2007 (суддя           Фетисова І.А.) позов задоволено
частково: з ПП “Робітниця” стягнуто компенсацію за порушення авторських прав
позивача в сумі 24 000 грн.; відповідача зобов'язано опублікувати в газеті
“Деснянська правда” резолютивну частину рішення з цієї справи; з ПП “Робітниця”
стягнуто в доход державного бюджету 2 400 грн. штрафу; в іншій частині позовних
вимог щодо стягнення компенсації відмовлено; вимоги позивача щодо зобов'язання
відповідача припинити порушення авторських прав ТОВ “Чесна музика” або
легалізувати використання авторських прав позивача шляхом отримання дозволу ТОВ
“Чесна музика” на використання творів або укласти ліцензійну угоду з
відповідною організацією колективного управління -залишено без розгляду на
підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу
України (далі -ГПК України).

Прийняте
місцевим судом рішення мотивовано необхідністю судового захисту авторських прав
позивача, тоді як лише часткове задоволення вимог мотивовано помилкою в
розрахунку суми компенсації та невизначеністю позовних вимог у частині
зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Постановою
Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2007 (колегія суддів у
складі: суддя Григорович О.М. -головуючий, судді Гольцова Л.А., Рябуха В.І.)
рішення господарського суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення
про повну відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ “Чесна музика”.

В
обґрунтування постанови суду апеляційної інстанції зазначено про недоведеність
позивачем факту порушення його авторських прав з боку відповідача.

У
касаційній скарзі до Вищого господарського суду України ТОВ “Чесна музика”
просить постанову апеляційного господарського суду зі справи скасувати
внаслідок її прийняття з неправильним застосуванням норм матеріального і
процесуального права та залишити в силі рішення господарського суду першої
інстанції.

Відзиви
на касаційну скаргу не надходили.

Усіх
учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України
належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Представники
учасників у судове засідання не з'явилися.

Перевіривши
повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та
правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Вищий
господарський суд України дійшов висновку про необхідність часткового
задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Місцевим
господарським судом у справі встановлено, що:

-
позивачеві належать майнові авторські права на музичні твори (пісні) “Белые
розы” (автор музики та тексту С.Кузнєцов), “Седая ночь” (автор музики та тексту
С.Кузнєцов), “Лондон-Париж” (автор музики М.Фадєєв, автор тексту
І.Секачева);

-
06.03.3007 у присутності представника ТОВ “Чесна музика”, представника
об'єднання підприємств “Українська ліга музичних прав” та представників громадськості
складено акт фіксації публічного виконання творів та фонограм, відповідно до
якого 06.03.2007 у приміщенні бару-ресторанчику відповідача “Валері” в період з
22 год. 00 хв. до 22 год. 50 хв. відбулося публічне виконання згаданих музичних
творів, майнові авторські права на які належать позивачеві;

-
використання відповідачем зазначених музичних творів у власній господарській
діяльності відбулося без дозволу правовласника та без сплати авторської
винагороди;

-
факт використання відповідачем у господарській діяльності музичних творів
(пісень) “Белые розы”, “Седая ночь”, “Лондон-Париж” підтверджується не лише
названим актом фіксації, але й відеозаписом виконання та рахунком від
06.03.2007 № 000239, за яким ПП “Робітниця” одержало за музичні послуги по 5
грн. з кожного відвідувача.

Водночас
суд апеляційної інстанції, не оспорюючи фактів наявності у позивача майнових
авторських прав на названі твори та відсутності у відповідача дозволу на їх
використання, в прийнятті рішення зі справи виходив з того, що акт фіксації
публічного виконання творів та фонограм від 06.03.2007, відеозапис виконання та
рахунок ПП “Робітниця” від 06.03.2007 № 000239 не є належними доказами у
справі.

Причиною
спору в даній справі є питання щодо наявності правових підстав для стягнення з
відповідача компенсації за порушення виключних майнових авторських прав ТОВ
“Чесна музика”.

Відповідно
до статті 440 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) майновими правами
інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне
право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному
використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові
права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права на твір
належать його авторові, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Згідно
з статтею 443 ЦК України використання твору здійснюється лише за згодою автора,
крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим
Кодексом та іншим законом.

Статтею
445 ЦК України встановлено, що автор має право на плату за використання його
твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом.

Згідно  з
частиною першою статті 15 Закону України від 23.12.1993 № 3792-ХІІ “Про
авторське право і суміжні права” (далі -Закон № 3792) до майнових прав автора
(чи іншої особи, яка має авторське право) належать:

а)
виключне право на використання твору;

б) виключне право на дозвіл або заборону
використання твору іншими особами.

Статтею
1 Закону № 3792 встановлено, що публічне виконання - це подання за
згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань,
фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та
іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою
будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у
місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола
сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в
одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

Згідно
з частиною першою статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною
першою статті 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно
до статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Водночас
апеляційний господарський суд відхилив подані позивачем докази (акт фіксації,
відеозапис виконання, рахунок від 06.03.2007) як без наведення приписів
законодавства, яким вони, на його думку, не відповідають, так і без наведення
доказів відповідача на їх спростування. Посилання суду апеляційної інстанції на
07.03.2007 як на дату відеозапису не відповідає пояснювальному напису на самому
матеріальному носії (диску), де зазначено “06.03.2007”, а також не спростовує
фактичного змісту відеозапису і встановленого місцевим судом факту використання
творів ПП “Робітниця” (шляхом їх публічного виконання в приміщенні
відповідача), як і залишає поза увагою факт одержання відповідачем коштів від
відвідувачів за музичні послуги.

Отже,
суд апеляційної інстанції порушив приписи пунктів 7, 8 частини другої статті
105 ГПК України щодо обов'язковості належного мотивування судового рішення, що
відповідно до частини першої статті 11110 ГПК України є підставою
для скасування постанови апеляційного господарського суду зі справи.

Відповідно
до частин другої і третьої статті 15 та пункту “а” статті 50 Закону № 3792
використання твору без дозволу особи, яка має авторське право, є порушенням
авторського права.

Згідно
з підпунктом “г” частини першої статті 52 Закону № 3792 при порушеннях
будь-якою особою авторського права, передбачених статтею 50 цього Закону,
суб'єкти авторського права мають право подавати позови про виплату компенсацій,
тоді як підпунктом “г” частини другої цієї статті встановлено, що суд має право
постановити рішення про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі
від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або
стягнення доходу.

Розмір
компенсації - 24 000 грн. - місцевим господарським судом визначено з огляду на
встановлені ним фактичні обставини даної справи без порушення приписів чинного
законодавства в сумі, яка є близькою до мінімальної.

Згідно
з частиною третьою статті 52 Закону № 3792 суд може постановити рішення про
накладення на порушника штрафу у розмірі 10 відсотків суми, присудженої судом
на користь позивача. Сума штрафів передається у встановленому порядку до
Державного бюджету України.

Водночас
суд першої інстанції ухилився від розгляду по суті позовних вимог у частині
зобов'язання відповідача вчинити певні дії, неправильно застосувавши приписи
пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України, оскільки не зазначив ні
матеріалів, які необхідні для вирішення спору та не були подані позивачем, ані
інших передбачених цією процесуальною нормою підстав для залишення позову без
розгляду, - за відсутності можливості розширеного тлумачення відповідної норми
процесуального права.

При
цьому місцевий господарський суд також всупереч приписам пунктів 7, 8 частини
другої статті 105 ГПК України щодо обов'язковості належного мотивування
прийнятого ним рішення зобов'язав відповідача опублікувати в газеті “Деснянська
правда” резолютивну частину судового рішення зі справи, але не навів мотивів, з
яких він вирішив за необхідне опублікувати лише резолютивну частину рішення та
саме в цій газеті.

З
огляду на наведене та беручи до уваги подані сторонами докази, суд першої
інстанції, встановивши факт протиправного використання відповідачем спірних
творів, майнові авторські права на які належать позивачеві, дійшов правомірного
висновку щодо необхідності стягнення з ПП “Робітниця” компенсації в сумі 24 000
грн. та без порушення норм матеріального і процесуального права застосував
штраф у розмірі 10% від суми компенсації.

Водночас,
залишивши частину позовних вимог без розгляду та частково задовольнивши вимоги
щодо опублікування судового рішення зі справи, місцевий господарський суд
припустився неправильного застосування наведених норм процесуального права, що
є підставою для скасування відповідної частини прийнятого ним рішення з огляду
на приписи частини першої статті 11110 ГПК України.

Відповідному
перерозподілу підлягають й судові витрати зі справи.

Разом
з тим, наявна у пункті 7 резолютивної частини рішення місцевого суду зі справи
описка щодо суми компенсації, у стягненні якої відмовлено, підлягає виправленню
судом першої інстанції відповідно до приписів статті 89 ГПК України.

Керуючись
статтями 1117, 1119 -11112 ГПК України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1.
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Чесна Музика”
задовольнити частково.

2.
Постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2007 зі
справи  № 13/122 (8/125) скасувати.

3.
Рішення господарського суду Чернігівської області від 03.08.2007 зі справи №
13/122 (8/125) змінити, скасувавши його в частині задоволення позовних вимог
щодо опублікування резолютивної частини судового рішення з даної справи в
газеті “Деснянська правда” та стосовно залишення частини позовних вимог
товариства з обмеженою відповідальністю “Чесна музика” без розгляду.

Справу
в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю “Чесна музика”
стосовно публікації судового рішення в газеті “Деснянська правда” та про
зобов'язання приватного підприємства “Робітниця” вчинити певні дії (зобов'язати
припинити порушення авторських прав товариства з обмеженою відповідальністю
“Чесна музика” або легалізувати використання його авторських прав шляхом отримання
необхідного дозволу на використання творів або укласти ліцензійну угоду з
відповідною організацією колективного управління) передати на розгляд
господарського суду Чернігівської області.

В
іншій частині рішення господарського суду Чернігівської області від 03.08.2007
залишити в силі.

4.
Здійснити поворот виконання постанови Київського апеляційного господарського
суду від 19.11.2007 зі справи № 13/122 (8/125) у частині стягнення з товариства
з обмеженою відповідальністю “Чесна Музика” державного мита за подання
апеляційної скарги в сумі 120 грн. у разі подання названим товариством
відповідних заяви та довідки.

Видачу
відповідного наказу доручити господарському суду Чернігівської області.

Суддя               В.Селіваненко

Суддя                І.Бенедисюк

Суддя
Б.Львов