ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2008 р.

Справа № 11/463/05-НР

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів Л.І. Бандури, Л.І. Бойко,

при секретарі судового засідання О.О. Соломахіній,

за участю представників сторін

від позивача: А.М. Чуприна

від відповідачів: не з’явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва

на ухвалу господарського суду Миколаївської області

від 18.03.2008р.

у справі № 11/463/05-НР

за позовом Ленінської МДПІ у м. Миколаєві

до          ТОВ НВФ „ЮАлекс Дизайн ЛТД”;

ПП „Укр-Техноком”, м. Донецьк

про визнання угоди недійсною,

встановив:

14.12.2005р. Ленінська МДПІ у м. Миколаєві за правилами Господарського процесуального кодексу України звернулась з позовом до ТОВ НВФ „ЮАлекс Дизайн ЛТД” та ПП „Укр-Техноком” про визнання угоди купівлі-продажу від 02.09.2002р. на суму 11226,05грн., укладеної між відповідачами недійсною на підставі ст. 49 Цивільного кодексу України. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Київського місцевого районного суду м. Донецька від 13.09.2002р. по справі № 2-7034/2002р. визнані недійсними установчі документи ПП „Укр-Техноком” з моменту їх реєстрації у зв’язку з тим, що підприємство зареєстровано з порушенням вимог, встановлених законодавством, а саме - зареєстровано на підставну особу.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 07.02.2006р. (суддя Василяка К.Л.) позов задоволено, визнано недійсною угоду купівлі-продажу від 02.09.2002р. укладену між ПП „Укр-Техноком”та ТОВ НВФ „ЮАлекс Дизайн ЛТД” з моменту укладення.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.03.2006р. вказане рішення залишено без змін.

ТОВ НВФ „ЮАлекс Дизайн ЛТД”, не погоджуючись з прийнятим місцевим господарським судом рішенням та постановою Одеського апеляційного господарського суду, оскаржило їх у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 19.05.2006р. у прийняті касаційної скарги ТОВ НВФ „ЮАлекс Дизайн ЛТД” відмовлено з тих підстав, що даний спір є адміністративно-правовим і має розглядатись за підвідомчістю Вищим адміністративним судом України.

ТОВ НВФ „ЮАлекс Дизайн ЛТД” оскаржило рішення господарського суду Миколаївської області та постанову Одеського апеляційного господарського суду у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.07.2007р. відкрито касаційне провадження по справі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.11.2007р. касаційне провадження у справі закрито, справу направлено на розгляд Вищого господарського суду України, оскільки дана справа розглянута господарськими судами за правилами, встановленими ГПК України, отже судом касаційної інстанції у даній справі є Вищий господарський суд України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 10.12.2007р. касаційну скаргу ТОВ НВФ „ЮАлекс Дизайн ЛТД” прийнято до касаційного провадження.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.01.2008р. рішення господарського суду Миколаївської області від 07.02.2006р. та постанова Одеського апеляційного господарського суду від 14.03.2006р. скасовані, справа передана до суду першої інстанції для виконання вимог Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, т.я. дана справа мала вирішуватись господарськими судами попередніх інстанцій за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 18.03.2008р. (суддя Н.О. Семенчук) провадження у справі припинено на підставі п.1 ст.80 ГПК України, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України в порядку господарського судочинства. Ухвала мотивована тим, що позов про визнання угоди купівлі-продажу недійсною заявлений 14.12.2005р. суб’єктом владних повноважень - Ленінською МДПІ у м. Миколаєві, отже відповідно до п. 6 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, що набрав чинності з 01.09.2005р., та п. 4 ч. 1 ст. 17 цього Кодексу дана справа підлягає вирішенню за правилами означеного Кодексу.

ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва, не погоджуючись з прийнятою ухвалою, звернулася із апеляційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати, справу направити на розгляд місцевого господарського суду. Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд безпідставно припинив провадження у справі на підставі п. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки у відповідності зі ст. 17 КАС України та п. 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України повинен був розглянути дану справу в порядку КАС України.

Заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи і перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуємої ухвали, судова колегія встановила наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є суб’єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 17 КАС України до компетенції адміністративних судів відносяться спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

За законодавчим визначенням, наданим п. 7 ст. 3 КАС України, суб’єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб’єкта владних повноважень є здійснення цим суб’єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб’єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Відповідно до п. 11 ст. 10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об`єднані державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Враховуючи викладене, звертаючись з позовом про визнання угоди недійсною, ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва діяла як суб’єкт владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 2 ст. 3 КАС України адміністративний суд - це суд загальної юрисдикції, до компетенції якого цим кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Згідно до абзацу 1 пункту 6 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень КАС України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов правильних висновків про необхідність розгляду зазначеної справи за правилами адміністративного судочинства, що обумовило припинення провадження у справі за позовом, поданим в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Виходячи з викладеного, ухвала суду прийнята з додержанням норм процесуального права, а тому підстави для її зміни або скасування відсутні.

Зазначена ухвала суду не обмежує прав податкового органу на реалізацію в порядку адміністративного судочинства своїх, визначених податковим законодавством функцій суб’єкта владних повноважень, а саме управлінських функцій про визнання угод недійсними.

Керуючись ст. 99, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

постановила:

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 18.03.2008р. у справі № 11/463/05-НР залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня набрання постанови законної сили.

Головуючий суддя                                                  Л.В. Поліщук

Суддя                                                                      Л.І. Бандура

Суддя                                                                      Л.І. Бойко