ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "19" червня 2008 р. по справі № 7/57-38

за позовом приватної фірми «Гірський льон», м. Луцьк

до відповідача: дочірнього підприємства «Агрофірма «Луга - Нова»»приватного підприємства «Універсам», с. Мишів Іваничівського р-ну

про стягнення 4169,54 грн.

Суддя Шум М. С.

Представники:

від позивача: Шестерін В. Д., , представник (довіреність від 18.06.2008р.).

від відповідача: н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача було роз’яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учаснику судового процесу на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України було роз’яснено його процесуальні права та обов’язки. Заяв та клопотань від останнього на розгляд господарського суду не поступило.

Суть спору: позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача 4169,54 грн. заборгованості за переданий товар на підставі накладних.

Відповідач в судове засідання не з’явився, вимог ухвали суду від 23.05.2008р. не виконав, проте направив клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з відрядженням директора та перебуванням юриста у відпустці.

Подане клопотання, не є підставою для відкладення розгляду справи, оскільки Господарський процесуальний кодекс України не містить вимог щодо відповідальних осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді. Надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника, не є правовою підставою для відкладення розгляду справи. Стаття 22 ГПК України передбачає широке коло процесуальних прав сторін, поряд із цим встановлює для сторін обов’язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Зміст і характер клопотання свідчить про зловживання процесуальними правами сторін, затягування розгляду справи, а процесуальні строки розгляду заяви (позову), згідно ст. 69 ГПК України, обмежені двома місяцями.

Крім цього, у відповідача було достатньо часу для того щоб підготувати пояснення, як цього вимагалося в ухвалі суду від 23.05.08р. Проте дана вимога суду була проігнорована відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, - ВСТАНОВИВ: позивач на підставі накладних № 50 від 03.12.07р. на суму 2330,34грн., №56 від 18.12.07р. на суму 2839,20 грн. було поставлено відповідачу товар –череву свинну на загальну суму 5169,54 грн.

В даному випадку між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу шляхом підписання накладних.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов’язки.

Відповідно до цього цивільні права і обов’язки виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Оскільки сторони письмового договору не укладали, строку оплати не встановлювали, то відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк виконання зобов'язання не встановлений, боржник повинен виконати обов’язок по оплаті в семиденний строк з дня пред’явлення вимоги кредитором.

Відповідач товар, отриманий на підставі накладних частково оплатив на суму 1000 грн., заборгованість відповідач на час розгляду справи складає 4169,54 грн. Доказів, які б спростовували цю заборгованість або доказів її оплати відповідач суду не подав.

13.05.2008р. позивачем було надіслано відповідачу вимогу про оплату заборгованості, проте відповіді не отримано.

Враховуючи наведене, позовна вимога про стягнення з відповідача 4169,54 грн. заборгованості за переданий йому товар обґрунтована і підлягає до задоволення.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати, що пов’язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи господарським судом (сплата державного мита та оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), які поніс позивач, підлягають відшкодуванню у відповідності із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.11, 530, 655 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст.44, 49, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з дочірнього підприємства «Агрофірма «Луга - Нова»»приватного підприємства «Універсам» (с. Мишів, Іваничівського району, Волинської області, ) на користь приватної фірми «Гірський льон» (м. Луцьк, пр. Соборності,26/5, ) 4169 грн. 54коп. заборгованості, 102 грн. витрат, пов’язаних з оплатою державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя                                                                                М. С. Шум