ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2008 р.

№ 14/373-07-8803

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя : Першиков Є.В.

суддів: Данилова Т.Б., Ходаківська І.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги

державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

на рішення

господарського суду Одеської області від 14.02.2008р.

у справі

господарського суду

№14/373-07-8803

Одеської області

за позовом

державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

до

товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівське морське експедиторське агентство"

про

за участю представників сторін

позивача -

відповідача -

стягнення 24 765,00грн.

пр. Костерний Д.О. –дов. №36-НЮ від 09.01.08р.

пр. Борисов П.Е. –дов. №072 від 24.12.07р.

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2007 року державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівське морське експедиторське агентство" про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за неправильно зазначену в накладній масу вантажу у розмірі 24 765,00грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 14.02.2008р. (суддя Горячук Н.О.) у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, посилаючись на те, що акти комісійної перевірки від 10.09.2007р. б/н, від 12.09.2007р. та комерційний акт №АР272496/1 від 10.09.2007р. складено з порушеннями норм діючого законодавства і не можуть бути належними доказами по справі.

В апеляційному порядку справа не переглядалась.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить судове рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні і доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що у вересні 2007 року відповідно до накладної №41643317, яка згідно із пунктом 6 Статуту залізниць України є основним перевізним документом та обов'язковою двосторонньою формою угоди на перевезення вантажу, зі ст. Іллічівськ Одеської залізниці на ст. Васильків-1 Південно-Західної залізниці було відправлено вагон №66049867 з вантажем сталь оцинкована. Відповідно до вказаної накладної нетто вантажу у вагоні 60 636кг, відправником вантажу є ТОВ "Іллічівське морське експедиторське агентство", вагон завантажено засобами відправника.

Згідно пункту 24 Статуту залізниць України залізниця має право періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у залізничній накладній.

Судом першої інстанції встановлено, що під час слідування вагону №66049867 через станцію Попільня Південно-Західної залізниці даний вагон був відчеплений від поїзда, про що складений акт загальної форми від 10.09.2007р. Відчеплення вагону було викликане відкриттям першого вивантажувального люка з правої сторони вагону за напрямком руху. На підставі вищевказаного акту загальної форми була проведена комісійна перевірка вантажу у вагоні №66049867.

За результатами перевірки складено акт від 10.09.2007р. б/н, яким встановлено, що маса вантажу визначена по трафарету 61 558 кг (16 рулонів сталі всього, масою 3 148 кг, 3 680 кг, 4 596 кг, 2 076 кг, 3 992 кг, 5 110 кг, 4 560 кг, 2 602 кг, 4 996 кг, 4 958 кг, 2 886 кг, 5 000 кг, 4 066 кг, 3 642 кг, 3 596 кг, 2 650 кг), тобто вантажу у вагоні більше ніж зазначено у перевізних документах на 922кг.

Також судом встановлено, що у вищевказаному акті вказано масу брутто вантажу, яка встановлена при перевантажуванні на 150-ти тонних вагах і становить 61 304 кг., маса нетто вантажу в акті не вказано. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що наведені в акті від 10.09.2007р. б/н дані про вагу вантажу носять суперечливий характер і не дозволяють здійснити висновок про дійсну вагу вантажу.

12.09.2007р. при повторній комісійній перевірці (іншим складом комісії) вантажу у вагоні №66049867 було складено новий акт від 12.09.2007р. б/н, яким встановлено 16 місць рулонів сталі, маса кожного рулону (визначена при огляді по трафарету) наведено в додатку 1 до акту. В самому акті вказано, що загальна маса вантажу по трафарету становить 61 558 кг, тобто вантажу у вагоні більше ніж зазначено у перевізних документах на 922кг. В той же час дані по масі кожного рулону сталі, наведені в додатку 1 до акту, свідчать, що загальна маса вантажу становить 60 716 кг. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що в акті від 12.09.2007р. б/н дані про вагу вантажу носять суперечливий характер і не дозволяють здійснити висновок про дійсну вагу вантажу.

10.09.2007р. було складено комерційний акт №АР272496/1, в розділі Д якого не вказані маси кожного рулону сталі, тоді як у комерційному акті детально описується стан вантажу. Вказане в акті перевищення маси вантажу у порівнянні з даними накладної №41643317 має ознаки виправлення, що не відповідає вимогам п.8, п.9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334. При таких обставинах комерційний акт №АР272496/1 судом першої інстанції визнаний неналежним доказом по справі.

Судом встановлено, що 03.01.2008р., майже через 4 місяця після проведення вищевказаних комісійних перевірок вантажу у вагоні №66049867, начальник станції Попільня Південно-Західної залізниці Курко П.В., який приймав участь в цих перевірках, надав письмові пояснення, згідно яких при складанні обох актів комісійної перевірки від 10.09.2007р. б/н та від 12.09.2007р. б/н мали місце технічні помилки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що акти комісійної перевірки від 10.09.2007р. б/н, від 12.09.2007р. б/н та комерційний акт № АР 272496/1 від 10.09.2007р. складено з порушеннями норм діючого законодавства і не можуть бути належними доказами по справі.

Статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 14.02.2008р. у справі №14/373-07-8803 залишити без змін.

Головуючий           Є. Першиков

Судді           Т. Данилова

І. Ходаківська