СУД
Ухвала

Іменем України

19
лютого 2008 року

Справа
№ 20-4/350

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді
Заплава Л.М.,

суддів
Дугаренко О.В.,

Плута В.М.,

секретар
судового засідання                                        Запорожець Т.О.

за участю
представників сторін:

представник позивача, ОСОБА_1, довіреність №  4972
від 13.09.07,  Суб'єкт
підприємницької діяльності  ОСОБА_2;

представник відповідача, Синєпалов Олександр Іванович,
довіреність №  41/1-8-13052п   від 27.12.07,  Головна державна інспекція на автомобільному
транспорті Міністерства транспорту і зв'язку України в особі: Територіального
управління Головвної державної інспекції на автомобільному транспорті в місті
Севастополі  ;

розглянувши апеляційну скаргу Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті Міністерства транспорту і зв'язку України на
постанову господарського суду міста Севастополя (суддя  Остапова К.А.) від 28.11.2008 у справі №
20-4/350

за
позовом  Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_2 АДРЕСА_1,Севастополь,99040)

до           Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті Міністерства транспорту і зв'язку України (пр.
Перемоги, 14,Київ 135,01135)

в
особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті в місті Севастополі (вул. Харківська, 3,Севастополь,99003)

про
визнання дій відповідача такими, що порушують права позивача, визнання
постанови № 027330 від 26.04.2007 нечинною

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_2звернувся до господарського суду міста
Севастополя з адміністративним позовом до Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку України в особі
Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті в місті Севастополі про визнання дій відповідача такими, що
порушують права позивача, визнання постанови №027330 від 26.04.2007 нечинною,
мотивуючи тим, що в порушення Порядку здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті справу про порушення розглянуто 26.04.2007, в той час
як позивач був повідомлений про розгляд справи 24.04.2007, тобто у відсутність
уповноваженої особи суб'єкта господарювання, не повідомленого належним чином
про час та місце розгляду справи про порушення.

Постановою господарського суду міста
Севастополя від 28.11.2007 у справі № 20-4/350 позов суб'єкта підприємницької
діяльності  ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано
нечинною постанову Територіального управління Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в місті Севастополі № 027330 від 26.04.2007 про
застосування до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 фінансових санкцій
в сумі 1700 грн. В інший частині позову відмовити.

Не погодившись з даною постановою,
Головна державна інспекція на автомобільному транспорті Міністерства транспорту
і зв'язку України звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною
скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції
скасувати, провадження по справі закрити, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи.

На
підставі розпорядження заступника голови Севастопольського апеляційного
господарського суду  від 19.02.2008 у
зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесі судді Фенько Т.П. здійснено
заміну судді Фенько Т.П. на суддю Плута В.М.

Повторно
переглянувши матеріали справи в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства
України, судова колегія встановила наступне.

13.04.2007  Територіальним управлінням Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті в м. Севастополі була здійснена на
підставі завдання на перевірку  від 10
квітня 2007 року та графіку перевірок, перевірка належного позивачу
автомобілю  Мегсеdеs-Вепz, державний
номер НОМЕР_1,  яким керував водій  ОСОБА_3.
з метою додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під
час виконання перевезень пасажирів автомобільним транспортом та встановлено
порушення вимог статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт»-
відсутність ліцензійної картки.

За
результатами перевірки був складений акт № 034744 від 13.04.2007, в якому
визначено, що водій ОСОБА_3. здійснював перевезення пасажирів  по маршруту № 12 у відсутності ліцензійної
картки. На підставі даного акту була винесена постанова № 027330 від
26.04.2007, якою до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 були
застосовані фінансові санкції в розмірі 1700,00 грн. за допущене порушення позивачем
законодавства, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз.3 статті 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт».

В
постанові не було вказано допущене позивачем правопорушення, за яке  до нього застосували фінансові санкції. З
матеріалів справи вбачається, що позивач не був повідомлений  про день розгляду матеріалів про порушення
законодавства про автомобільний транспорт.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач не був повідомлений  про день розгляду матеріалів про порушення
законодавства про автомобільний транспорт, тобто постанова про застосування
фінансових санкцій була винесена 26.04.2007, тоді як позивач листом № 27/3-384
від 17.04.2007 був повідомлений на 24.04.2007 про розгляд питання про виявлення
порушення транспортного законодавства водіями позивача.

Відсутність
у відповідача доказів повідомлення суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2.
про розгляд справи 26.04.2007 є порушенням прав позивача на сповіщення про дату
розгляду матеріалів про порушення  та
позбавило його можливості захистити свої інтереси. Вказані обставини дають
можливість зробити висновок про порушення з боку відповідача порядку
притягнення позивача до відповідальності при винесені постанови № 027330 від
26.04.2007.

У
зв'язку з тим, що перевірка про додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт та розгляд матеріалів перевірки здійснювався у
відсутність позивача, то  відповідачем не
надано доказів того, що позивачем не оформлені належним чином необхідні
документи, а саме: схема маршруту.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 N 1567 затверджений Порядок
здійснення державного контролю на автомобільному транспорті. Відповідно до
цього Порядку державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється
посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових,
позапланових та рейдових перевірок.

Органами
державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекція, її
територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим, міст Києва та
Севастополя.

Процедура
здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які
проводять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про
автомобільний транспорт, норм щодо організації перевезень пасажирів та вантажів
регулюється Законом України «Про автомобільний транспорт»та Порядком здійснення
державного контролю на автомобільному транспорті, у якому визначено, що під час
проведення рейдової перевірки перевіряється наявність визначених статтями 39 і
48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним
транспортом.

Стаття
39 Закону визначає, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і
пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному
транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких
виконуються пасажирські перевезення.

Документи
для регулярних пасажирських перевезень:

для
автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої
влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту,
документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші
документи, передбачені законодавством України;

для   водія
автобуса   -   посвідчення
водія   відповідної  категорії,
реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка,
дорожній лист, квитково-касовий   / лист,
схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських
перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Як
випливає з акту перевірки, перевіряючими встановлено відсутність в
транспортному засобі схеми маршруту - обов'язкового документу для регулярних
пасажирських перевезень для водія При цьому факт не оформлення позивачем
даних документів відповідачем не встановлений та в акті не відображений. Таким
чином, штрафна санкція застосована до позивача, який є перевізником, за надання
послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік
яких визначений статтями 39 та 48 Закону - тобто за порушення, яке перевіркою
встановлено не було.

Згідно
статті 60 Закону України” Про автомобільний транспорт” за надання послуг з
перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких
визначений статтями 39 та 48 цього Закону, до автомобільних перевізників
застосовуються санкції у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Згідно
пунктів 21, 25-27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному
транспорті,  у разі виявлення в ході
перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний
транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт. Справа про
порушення розглядається посадовою особою органу державного контролю за
місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за
письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж
протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається
у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце
розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання
повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі
неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення
розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю
або його заступник виносить постанову про застосування фінансових санкцій.

Таким
чином, Закон України «Про автомобільний транспорт»та Порядок чітко визначають
обов'язки автомобільного перевізника та водія,порядок притягнення до
відповідальності та встановлюють поняття порушення та коло осіб, які можуть
бути притягненні   до   відповідальності,   надання
послуг   з   перевезень
без   оформлення встановлених
документів.

За
таких обставин, судова колегія вважає що господарський суд міста Севастополя правомірно
задовольнив частково позов суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_2 та           визнав нечинною постанову
Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті в місті Севастополі № 027330 від 26.04.2007 про застосування до
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 фінансових санкцій в сумі 1700 грн.
В інший частині позову відмовив.

Визнаючи постанову №027330
від 26.04.2007 про застосування фінансових санкцій в загальному розмірі 1700,00
грн. нечинною, так як в даному випадку порушення прав позивача відповідачем
полягає виключно у  прийнятті постанови №
027330 від 26.04.2007 про застосування фінансових санкцій з порушенням  законодавства,  що
регулює  порядок  притягнення
до  відповідальності,  позивачем не доведено, що взагалі усі
дії відповідача відносно позивача порушують права підприємця

З урахуванням викладеного, вимоги Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту і
зв'язку України викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають,
підстави для скасування постанови господарського суду міста Севастополя -
відсутні.

Керуючись
статтями 195, пунктом 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205,
статтею 206, частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті Міністерства транспорту і зв'язку України залишити
без задоволення.

2. Постанову  господарського суду міста Севастополя від
28.11.2007  у справі № 20-4/350  залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги
протягом одного місяця після набрання законної сили цією ухвалою та в порядку,
передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        Л.М. Заплава

Судді
О.В. Дугаренко

В.М. Плут