ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 20/208

11.06.08

За позовом          Відкритого акціонерного товариства «Дніпровагонмаш»

До                    Товариства з обмеженою відповідальністю «Металінвест 2»

Про                     стягнення 996,63грн.

Суддя В.В. Палій

Секретар Н.С. Молочна

Представники:

Від позивача Станкевич Н.Є.- предст. (дов. від 16.05.2008р.)

Від відповідача не з’явився

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про стягнення заборгованості в сумі 996,63грн. (653,08рн.-основного боргу, 52,25грн.-штрафу, 238,37грн. –збитків від інфляції, 53,23грн.-3% річних), яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов’язання за договором №183 від 19.01.2005р.

Відповідно до довідки про включення до ЄДРПОУ відповідача, місцезнаходженням відповідача є м. Київ, вул. Попудренка, 32, відповідно ухвали суду направлена відповідачу за вказаною адресою, проте, відповідач у судові засідання не з’явився, відзиву на позов не надав.

У судовому засіданні 21.05.2008р. представник позивача надав суду уточнення до позовної заяви, а саме, просить суд стягнути з відповідача 653,08грн.-попередньої оплати, інфляційні, 3% річних та штраф у розмірі 343,85грн. Покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати.

Подане уточнення до позовної заяви прийнято судом до розгляду.

21.05.2008р. розгляд справи відкладався.

У судовому засіданні 11.06.2008р. представник позивача в усних поясненнях підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

В С Т А Н О В И В :

19.01.2005р. між позивачем та відповідачем укладено договір №183, відповідно до умов якого постачальник (відповідач) зобов’язався поставити і передати у власність покупця на умовах цього договору, а покупець (позивач) зобов’язався прийняти та своєчасно оплатити:

- металопродукцію, в асортименті, кількості і за цінами, зазначеними у Специфікації №1, що є невід’ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 2.1 договору продукцію повинна бути поставлена покупцю протягом 5-ти календарних днів після отримання 100% попередньої оплати, якщо інше не передбачено у Специфікаціях.

У Специфікації №2 від 19.04.2005р. та у специфікації №3 від 06.05.2005р. визначено, що продукція повинна бути поставлена покупцю протягом 3-х календарних днів після отримання 100% попередньої оплати.

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки здійснюються шляхом 100% передплати за узгоджену партію.

Відповідно до платіжного доручення №3985 від 17.05.2005р. позивач здійснив на користь відповідача передоплату у розмірі 18570,00грн.

Відповідно до платіжного доручення №4345 від 21.05.2005р. позивач здійснив на користь відповідача передоплату у розмірі 19170,00грн.

Всього здійснено передоплату на суму 37740,00грн.

Відповідач здійснив поставку товару на користь позивача на суму 37086,92грн. за наступними накладними:

№457 від 23.05.2005р. на суму 17821,06грн.; №517 від 08.06.2005р. на суму 19265,86грн.

Таким чином, сума недопоставленої продукції склала 653,08грн.

У зв’язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача 653,08грн. здійсненої передоплати.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, вимога позивача про зобов’язання відповідача повернути 653,08грн. попередньої оплати вважається обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 53,23грн. - 3% річних, 238,37грн.-збитків від інфляції.

Згідно п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи, зобов’язання відповідача перед позивачем щодо поставки товару має не грошовий характер. Щодо зобов’язання відповідача повернути позивачу суму попередньої оплати, то зазначене зобов’язання, як відповідальність, виникло внаслідок неналежного виконання не грошового зобов’язання і не породжує собою виникнення іншого грошового зобов’язання.

За наведених обставин суд вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача 53,23грн. -3% річних, 238,37грн.-збитків від інфляції.

Стосовно застосування штрафних санкцій за неналежне виконання зобов’язання, а саме штрафу у розмірі 52,25грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.( п. 1 ст. 612 ЦК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. (ст. 230 ГК України).

Ознайомившись з розрахунком штрафу позивача, нарахування якого передбачено п. 6.1 договору суд задовольняє заявлену вимогу у повному обсязі у розмірі 52,25грн.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст.49 ГПК України покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Металінвест 2»(м. Київ, вул. Попудренка, 32, ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Дніпровагонмаш»(м. Дніпродзержинськ, вул. Українська, 4, ) 653,08грн.-основного боргу, 52,25грн.-пені, 72,17грн.-державного мита, 83,48грн.-витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В іншій частині заявлених позовних вимог-відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                           В.В. Палій