ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2008 р.

№ 2-26/5028.1-2007(2-8/1779-2006 (2-8/1277-04, 2-8/2735-05)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого судді

Овечкіна В.Е.,

суддів

Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

розглянув касаційні скарги

ФДМ України та ТзОВ "Арма"

на постанову

від 29.11.07 Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі

№2-26/5028.1-2007 господарського суду АР Крим

за позовом

Спеціалізованого санаторію-профілакторію "Польот"

до

1.ЗАТ "Туристично-оздоровчого комплексу "Польот"

2.ФДМ України

3.ЗАТ "Арма"

Управління державної реєстрації юридичних і фізичних осіб Сімферопольської міської ради

за зустрічним позовом

ЗАТ "Туристично-оздоровчого комплексу "Польот"

до

1.Спеціалізованого санаторію-профілакторію "Польот"

2.Федерального державного унітарного підприємства "ЛП ім.М.М.Громова"

за участю третіх осіб:

1.ФДМ України

2.Федерального агентства по управлінню федеральним майном Російської федерації

3.Федерального агентства по промисловості Російської Федерації

за участю прокуратури АР Крим

про

витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно

У справі взяли участь представники сторін:

від позивача:Соколов Г.Г. –директор, паспорт ЕС 525480 виданий 17.12.97, Тюлькіна Т.В., довір. від 18.08.07 №157;

від відповідачів:

1.ЗАТ "Туристично-оздоровчого комплексу "Польот": Адейкін О.О. –директор, паспорт ЕС 759262 від 02.10.98, Гололобов А.В., довір. від 07.11.06 б/н;

2.ФДМ України: Кургун Г.А.. довір. від 15.01.08 №66;

3.ЗАТ "Арма": Клепацький М.М., довір. від 17.03.08 №9;

Управління державної реєстрації юридичних і фізичних осіб Сімферопольської міської ради

3-ті особи: Федеральне агентство по управлінню федеральним майном Російської федерації : Паніна Д.П.. довір. від 04.02.08 №ВЕ-05/2073;

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вищого господарського суду України від 21.11.2006 № 2-8/1779-2006 прийняті у справі судові рішення були скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду України від 15.02.2007 у порушенні провадження з перегляду у касаційному порядку постанови Вищого господарського суду України від 21.11.2006 відмовлено.

Справа розглядалася повторно.

21.06.2007 ЗАТ ТОК "Польот" уточнив зустрічні позовні вимоги: просив витребувати майно, що розташоване за адресою: смт. Новий Світ, вул. Л. Голіцина, 1 із незаконного володіння з боку ССП "Польот" та Федерального державного унітарного підприємства "ЛП ім. М.М. Громова" на користь ЗАТ ТОК "Польот", відповідно до переліку, та зобов’язати відповідачів передати вказане майно ЗАТ ТОК "Польот" (т.УІ, арк. 35).

03.07.2007 ССП "Польот" зменшило позовні вимоги: просить суд визнати незаконним та недійсним засновницький договір від 15.10.2002 про створення ЗАТ ТОК "Польот", визнати недійсним статут ЗАТ ТОК "Польот", скасувати державну реєстрацію ЗАТ ТОК "Польот" та визнати недійсним свідоцтво про державну реєстрацію, видане 08.11.2002 ЗАТ ТОК "Польот".

Рішенням господарського суду АР Крим від 09.08.2007 в задоволенні позовних вимог ССП "Польот" відмовлено. Суд дійшов висновку, що оскаржувані документи відповідають вимогам чинного законодавства та не порушують прав позивача. Зустрічний позов ЗАТ ТОК "Польот" судом задоволений. Зобов’язано ССП "Польот" передати спірне майно ЗАТ ТОК "Польот" з тих підстав, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Питання щодо визнання спірного майна таким що належить Російській Федерації у встановленому порядку не вирішено (суддя О. Проніна).

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 29 листопада 2007 року рішення місцевого суду скасовано. Позовні вимоги ССП "Польот" задоволені частково: визнано недійсним п.4 установчого договору ЗАТ ТОК "Політ" та п.6.3 Статуту ЗАТ ТОК "Польот" у частині сплати ФДМ України вартості акцій шляхом внесення до ЗАТ ТОК "Польот" спірного майна. В іншій частині позову відмовлено. Апеляційна інстанція дійшла висновку, що ФДМ України розпорядився спірним майном в односторонньому порядку чим порушив умови Угоди між Україною та Російською. Федерацією про взаємне визнання прав та врегулювання відносин власності від 15 січня 1993р.

В задоволенні зустрічного позову ЗАТ ТОК "Польот" про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно, - відмовлено з тих підстав, що ЗАТ ТОК "Польот" не довів в суді безспірну належність майна Україні та правомірність його внесення до статутного фонду ЗАТ ТОК "Польот" (судді: Г. Прокопанич, О. Котлярова, М. Ткаченко).

В касаційних скаргах ФДМ України та ТОВ "Арма" просять скасувати постанову апеляційної інстанції та залишити в силі рішення першої інстанції Скаржники вважають, що в порушення ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція розглядала позовні вимоги ЗАТ ТОК "Польот" про визнання права власності на спірне майно" які не були заявлені в Уточненні позовних вимог від 25.06.2007 і не розглядалися судом першої інстанції. ТОВ "Арма" вважає, що саме російська сторона була зобов’язана доказувати в суді своє право власності на спірне майно. Оскільки російська сторона не почала процедуру визнання свого права власності на майно, суд дійшов помилкового висновку, що це майно не є власністю України.

Твердження апеляційної інстанції про відсутність наказу про створення ЗАТ ТОК "Польот" протирічить матеріалам справи, зокрема наказу ФДМ України № 1791 від 10.10.2002.

ФДМ України вважає, що апеляційний суд не вказав яким нормам Цивільного Кодексу України та іншим актам цивільного законодавства не відповідає зміст Статуту та установчого договору ЗАТ ТОК "Польот" Міжнародні договори до актів цивільного законодавства не віднесено. Судом не враховано вимоги ст. ст. 215, 203 ЦК України.

ФДМ України не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про неправомірність дій фонду щодо розпорядження майном ССП "Польот".

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст.1115 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Ухвалою Верховного Суду України від 15.02.2007 у порушенні провадження з перегляду у касаційному порядку постанови Вищого господарського суду України від 21.11.2006 № 2-8/1779-2006 відмовлено.

15.10.2002 Фонд державного майна України та закрите акціонерне товариство "Арма" уклали установчий договір та затвердили статут закритого акціонерного товариства "Туристично-оздоровчий комплекс "Польот".

Пунктом 4 установчого договору встановлено, що акціонери сплачують акції, що їм належать таким чином: Фонд державного майна України сплачує вартість акцій шляхом внесення будівель та споруд Спеціалізованого санаторію-профілакторію "Польот" на загальну суму 3479000 грн., що становить 49% статутного фонду акціонерного товариства (відповідно до додатку №1).

Закрите акціонерне товариство "Арма" сплачує вартість акцій шляхом внесення грошових коштів на загальну суму 3621000, що становить 51% Статутного фонду товариства. Акціонери відповідають за зобов'язаннями товариства тільки в межах належних їм акцій.

Також пунктом 6.3 Статуту закритого акціонерного товариства "Туристично-оздоровчий комплекс "Польот" встановлено, що Фонд державного майна України в оплату належних йому акцій товариства вносить будівлі та споруди пансіонату "Польот" на суму 3479000 грн. згідно з переліком, що наведено в установчому договорі.

Спірне майно передано Фондом державного майна України до статутного фонду закритого акціонерного товариства "Туристично-оздоровчий комплекс "Польот" відповідно до наказу № 1791 від 10.10.2002. Рішенням господарського суду міста Києва у справі № 17/469 від 21.10.2005 Федеральному державному унітарному підприємству "ЛП ім. М.М. Громова" відмовлено у задоволенні позову про визнання незаконним та недійсним вищезгаданого наказу.

Наказ Фонду державного майна України від 10.10.2002 № 1791 не містить будь-якої інформації про внесення до статутного фонду закритого акціонерного товариства "Туристично-оздоровчий комплекс "Польот" майна Спеціалізованого санаторію-профілакторію "Польот", і саме про це зазначено у вищезгаданому судовому рішенні.

За таких обставин посилання суду першої інстанції на преюдицію, як на одну з підстав для відмови у позові Спеціалізованого санаторію-профілакторію "Польот" є хибним.

Крім того, згідно з пунктом 6 наказу Фонду державного майна України від 10.10.2002 № 1791 створення господарських товариств на базі об'єктів, право власності на які врегульовано Угодою між Україною та Російською Федерацією про взаємне визнання прав та регулювання відносин власності, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 3313-ХІІ від 22.06.1993, оформлюється окремим наказом Фонду державного майна України, який у матеріалах справи відсутній.

Розпорядившись майном об'єкта, право власності на яке врегульовано Угодою за відсутністю протоколу та згоди Російської Федерації, Фонд державного майна України порушив статтю 4 Угоди та вийшов за межі наданих йому повноважень.

Апеляційний суд дійшов висновку, що підстави для визнання недійсними в цілому установчих документів і скасування державної реєстрації ЗАТ ТОК "Польот" відсутні. Визнанню недійсними підлягають лише ті умови вказаних документів, що суперечать чинному законодавству та порушують права позивача.

Дослідивши обставини справи, апеляційна інстанція дійшла висновку, що ЗАТ ТОК "Польот" не довів свого беззаперечного права на спірне майно і правомірність його внесення до свого статутного фонду, а тому суд, не визнаючи його власником майна відмовив в задоволенні зустрічного позову про витребування спірного майна у ССП "Польот".

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Частиною 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо в міжнародних договорах України, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відносини власності на об’єкти соціального призначення, розташовані на території України та Росії, що були створені за часів існування СРСР, врегульовані Угодою про взаємне визнання прав і регулювання відносин власності від 15.01.1993, яку ратифіковано Верховною Радою України (пост. Від 22.06.1993 № 3313-ХІІ).

Зазначена Угода (ст.4) дає можливість сторонам підтвердити своє право власності по результатам проведеної роботи з документами і рішення про визнання прав власності оформити протоколами між органами, уповноваженими розпоряджатися державним майном сторін.

Органом, уповноваженим врегулювати питання власності з боку України на об’єкти соціальної сфери підприємств союзного підпорядкування, відповідно до постанови Верховної Ради України № 217/94-ВР від 20.10.1994, є Фонд державного майна України, який має співпрацювати з відповідним органом Російської Федерації.

Враховуючи викладене, вирішення питання права власності на спірне майно відповідно до Угоди віднесено до відання інших органів і непідвідомче господарським судам (ст. 12 Господарського процесуального кодексу України).

Даний позов свідчить про те, що існує спір про право власності, який повинен були вирішений відповідно до умов міжнародного договору. Слід нагадати, що тільки власник має право розпоряджатися своїм майном і витребовувати його у інших осіб. За таких обставин суд першої інстанції передчасно законним власником спірного майна визнав ЗАТ "ТОК "Польот", оскільки його позов про витребування майна задовольнив.

Суд апеляційної інстанції відмовив у визнанні права власності на спірне майно за ЗАТ "ТОК "Польот" в той час, як такі позовні вимоги не заявлялися. Ним порушені вимоги ч.3 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України де зазначено, що в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (постанови Верховного Суду України № 06/267 від 27.06.2006; № 08/034 від 22.01.2008).

Таким чином, судами попередніх інстанцій неправильно застосована Угода між Україною і Російською Федерацією "Про взаємне визнання прів і регулювання відносин власності" від 15.01.1993, яка згідно зі ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, а також норми процесуального права, зокрема, вимоги ст. 101 та 11112 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для скасування прийнятих у справі судових актів.

При повторному розгляді необхідно усунути зазначені порушення та винести обгрунтоване законне рішення.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119-12 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Фонду державного майна України та ТзОВ "Арма" задовольнити частково.

Рішення господарського суду АР Крим від 09.08.2007 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 29 листопада 2007 року у справі № 2-26/5028.1-2007 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий, суддя           В. Овечкін

Судді: Є. Чернов

В. Цвігун