ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "22" травня 2008 р. по справі № 7/47-48

Суддя Шум М.С. розглянувши матеріали

за позовом відкритого акціонерного товариства «Львівенергоремонт», м.Львів

до відповідача: Державного підприємства «Волиньвугілля»в особі відокремленого структурного підрозділу «Шахта Бужанська», м. Нововолинськ

про стягнення 11360,71 грн.

Суддя          Шум М.С.

За участю представників сторін:

від позивача: Карпій Р. М., представник (довіреність № 534/14 від 30.06.05р.).

від відповідача: не з’явився

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача було роз’яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учаснику судового процесу на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України було роз’яснено його процесуальні права та обов’язки. Заяв та клопотань від останнього на розгляд господарського суду не поступило.

Суть спору: позивач - відкрите акціонерне товариство «Львівенергоремонт»просив стягнути з державного підприємства «Волиньвугілля»в особі відокремленого структурного підрозділу «Шахта Бужанська»11360,71 грн. заборгованості за виконані роботи на підставі договору підряду № 6197 від 03.08.2006р.

Представник позивача в судовому засіданні заявлену вимогу підтримав.

Відповідача в судове засідання не з’явився, проте останнім було надіслано відзив, згідно якого, відповідачем визнається сума позову, одночасно просить справу розглядати без участі представника.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, - ВСТАНОВИВ: 03 серпня 2006 року між відкритим акціонерним товариством «Львівенергоремонт»та Державним підприємством «Волиньвугілля»в особі відокремленого структурного підрозділу «Шахта Бужанська»було укладено договір підряду за №6197.

Укладена угода предметом судового розгляду не виступала, недійсною судом не визнавалася, сторонами розірвана не була, у зв’язку з чим в господарського суду відсутні підстави вважати зазначену угоду недійсною або неукладеною.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов’язки суб’єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України, передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

У відповідності до умов зазначеної угоди позивачем було взято на себе зобов’язання виготовити кипятильний пучок для відповідача.

На виконання умов вказаного договору позивачем було виконано роботи в повному об’ємі на загальну суму 11360,71 грн., про що свідчить акт виконаних робіт за вересень 2006р. Підписаний сторонами та скріплений печатками.

Проте, відповідач взяті на себе згідно договору підряду №6197 від 03.08.2006р. зобов’язання, зокрема, в частині проведення з позивачем повних розрахунків за виконану роботу (у строки, порядку та розмірах, визначених договором) не виконав. У зв’язку з викладеним у відповідача виникла заборгованість, котра на момент розгляду справи в суді складала 11360,71 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, інших правових актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами договору підряду та не проведення при цьому всіх належних розрахунків і платежів відповідачем, позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати, що пов’язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи господарським судом (сплата державного мита та оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), які поніс позивач, підлягають відшкодуванню у відповідності із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України за рахунок відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 144, 173, 230, 231 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 837 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Волиньвугілля»в особі відокремленого структурного підрозділу «Шахта Бужанська» (м. Нововолинськ, вул. Луцька,1, ) на користь відкритого акціонерного товариства «Львівенергоремонт» (м. Львів, вул. Панаса Мирного,24, ) 11360,71 грн. заборгованості, 114 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. в повернення витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Суддя                                                  М.С. Шум