Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2008 р.
Справа №16/178-07

Колегія суддів у складі:

головуючого судді  Токара
М.В., судді  Івакіної В.О., судді Фоміної
В.О.

при секретарі   Умеренковій Л.А.

за участю представників сторін:

позивача
-ОСОБА_1. -приватний підприємець.

відповідача
-  Максимейко О.Ю. (довіреність у справ).

третя особа
-Петрова О.В.  (довіреність у справ).

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу позивача вх.№3559Х/1-11 на рішення
господарського суду Харківської області від 07.11.07р. по справі  №16/178-07

за
позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, с. Подвірки

до Товариства з обмеженою відповідальністю
“Металіст -А”, м. Харків

3-я особа Підприємство Харківської облспоживспілки
“Центральний ринок”,                 м.
Харків

про стягнення 25299 грн. та визнання договорів
недійсними

встановила:

Рішенням
господарського суду Харківської області від 07.11.2007р. по справі №16/178-07
(суддя Здоровко Л.М.) відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача.

Позивач із
рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій  просить апеляційну скаргу задовольнити,
рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на
те, що рішення є незаконним та необґрунтованим.

Відповідач,
Товариство з обмеженою відповідальністю “Металіст -А”, м. Харків вважає рішення
господарського суду законним і обґрунтованим, в зв'язку з чим, просить залишити
його без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Третя особа, що
не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
Підприємство Харківської облспоживспілки “Центральний ринок”, м. Харків, також,
вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 07.11.2007 року
законним і обґрунтованим, в зв'язку з чим, просить залишити його без змін, а
апеляційну скаргу позивача Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи
ОСОБА_1 без задоволення.

Колегія суддів
розглянула апеляційну скаргу позивача, перевірила матеріали справи,
заслухала  позивача, представників
відповідача та третьої особи і встановила наступне.

Позивач
звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій
просив  суд: визнати недійсними договір
оренди №143/63 обладнаної торгівельної площадки від 01.04.2004 р.; визнати
недійсним договір суборенди № 168/63-05 від 01.12.2005 р. та визнати
недійсним  договір  суборенди № 32/п-06 від 01.12.2005 р., а  також позивач просив суд стягнути  з відповідача на його користь 10044 грн.
орендної плати, 12000 грн. моральної шкоди, 3000 грн. упущеної вигоди  та 255 грн. сплачених штрафів.

В обґрунтування
позовних вимог щодо визнання недійсними договорів оренди та суборенди позивач
посилається  в позовній заяві на те, що
на момент передачі позивачу земельної ділянки відповідач не був її власником, а
отже не мав права передавати її в оренду, в зв'язку з чим, позивач вважає, що
договір оренди та договори суборенди повинні бути визнані  недійсними
на підставі статей 203, 215, 761 Цивільного кодексу України.

Крім того,
позивач просить стягнути з відповідача на його користь                10044 грн. сплаченої по
договорам орендної плати, 12000 грн. моральної шкоди, 3000 грн. упущеної вигоди
та 255 грн. сплачених за порушення земельного законодавства  штрафів.

Рішенням
господарського суду Харківської області від 07.11.2007 р. позивачу відмовлено у
задоволенні позовних вимог в зв'язку із їх необґрунтованістю та відсутністю
підстав для їх задоволення.

Позивач із
рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся  до апеляційного господарського суду  з апеляційною скаргою, в якій просить  рішення скасувати та прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі  посилаючись на те, що оскаржуване рішення  є незаконним та необґрунтованим.

Зокрема позивач
в апеляційній скарзі зазначає, що судом не досліджено той факт, що площа
орендованої ділянки у різних договорах різна, судом не досліджено кому
належить  територія, на якій  знаходиться кіоск позивача, а також позивач
зазначає, що безпідставно відхилено клопотання позивача про витребування доказів
у контролюючих органах (МНС і СЕС).

Крім того,
позивач в апеляційній скарзі зазначає, що судом не надано належної  оцінки факту притягнення  позивача до відповідальності за самовільне
користування  земельною ділянкою, а також
зазначає, що судом не надана оцінка факту незаконного опечатування кіоску
позивача відповідачем.

Колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню  виходячи
з наступного:

Як вбачається з
матеріалів справи, відповідно до договору оренди № 143/63 від 01.04.2004 р. (Т.
1 а. с. 26, 27) позивачу була надана  в
оренду  торгівельна площадка, розташована
на ринку в м. Харкові АДРЕСА_1 розміром
20,8 кв. м. для установлення кіоску.

Згідно договору
суборенди № 168/63-05 від 01.09.2005 р. позивачу передана в оренду торгівельна
площадка під кіоск загальною площею 7 кв. м., (Т. 1 а. с. 30, 31).

Відповідно до
договору суборенди № 32/п-06 від 01.12.2005 р. позивачу передано на умовах  суборенди торгівельне місце для розміщення
кіоску розміром 1,05 х 6,7 х 2,5 м., а саме 7,035 м2.

Про те, що
позивачу по зазначеному  договору
суборенди було передане  обладнане  торгівельне місце загальною площею 7 м2
підтверджується і актом приймання-передачі від 01.01.2006 р. (Т. 1 а. с. 37).

Укладаючи та
підписуючи договори  суборенди №
168/63-05 від 01.09.2005 р. та 32/п-06 від 01.12.2005 р. позивач повинна була
усвідомлювати, що по зазначених договорах їй надавались в оренду торгівельні
площадки розміром         7 кв. м.,  оскільки саме ця площа зазначалась в
тексті  договорів  та була зазначена в акті приймання-передачі
від 01.01.2006 р., а тому твердження позивача про те, що по зазначених
договорах їй передавались в оренду
земельні ділянки під розміщення кіоску загальною площею 20,8 кв. м. та
яка не належить відповідачу не підтверджується поданими доказами.

Укладаючи
договори суборенди № 168/63-05 від 01.09.2005 р. та № 32/п-06 від 01.12.2005 р.
на торгівельну площадку розміром 7 кв. м. позивач також повинна була знати що
на зазначеній площі не може розміститися
її кіоск розміром 20,8 кв. м. і що кіоск буде виходити за межі
орендованої торгівельної площадки, а тому позивач повинна була усвідомлювати
настання всіх негативних наслідків, пов'язаних
із зайняттям під кіоском додаткових 13,8 кв. м. площі та вияснити, кому
вона може належати та врегулювати питання щодо отримання в оренду  торгівельної площадки яка б відповідала  розміру її кіоску, а саме 20,8 кв. м.

Доказів того,
що торгівельна площадка розміром 7 кв. м. не належить відповідачу позивачем не
надані, а тому посилання  позивача на
наявність  вини відповідача  у всіх негативних наслідках спричинених  зайняттям позивачем площі поза межами  наданих їй
7 кв. м. не приймаються до уваги.

Не надані  позивачем належні докази і в підтвердження
того, що передаючи  позивачу по договору
оренди № 143/63 від 01.04.2004 р. торгівельну площадку розміром 20,8 кв. м.
відповідачем передана  торгівельна
площадка, яка не належала останньому на праві власності або така, яка не могла
бути здана в оренду, оскільки торгівельна площадка могла находитись  лише в межах ринку.

Як вбачається з
розрахунку плати за суборенду, який міститься
в п.  3.1 договору суборенди №
168/63-05 від 01.09.2005 р. (Т. 1 а. с. 30) та розрахунку плати  за користування майном  який міститься  в п. 3.1 договору суборенди               № 32/п-06 від 01.12.2005 р.,
платежі були нараховані саме виходячи  з
передачі позивачу обладнаної торгівельної
площадки та обладнаного торгового місця саме площею 7 кв. м.

В жодному із
договорів, які просить визнати недійсними позивач не зазначається, що позивачу
передавалась в оренду  земельна ділянка,
а тому твердження  позивача про те, що
відповідачем передана йому в оренду
земельна ділянка, яка не належить
останньому,  не приймаються до
уваги.

В зв'язку з
викладеним колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті оскаржуваного
рішення господарський суд Харківської області дійшов обґрунтованого
висновку  про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог позивача  про
визнання  недійсними договорів оренди №
143/63 від 01.04.2004 р., договору суборенди № 168/63-05 від 01.09.2005 р. та
договору суборенди                   №
32/п-06 від 01.12.2005 р.

В зв'язку з
відсутністю підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсними
вищевказаних договорів оренди та суборенди недійсними відсутні і підстави  для стягнення з відповідача  сплаченої позивачем на виконання умов
вищезазначених договорів  10044 грн.
орендної плати, тим більше, що на час
звернення  позивача з позовом  зазначені договори  були виконані, тобто  позивачу відповідачем були надані послуги
щодо  надання торгівельних площадок , а
позивачем зазначені послуги були оплачені.

В зв'язку із
відсутністю вини в діях відповідача не підлягають задоволенню і позовні вимоги
позивача про стягнення  з відповідача  12000 грн. моральної шкоди, 3000 грн.
упущеної вигоди та 255 грн. сплачених штрафів.

При цьому
колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що як уже було сказано вище,
укладаючи договори суборенди № 168/63-05 від 01.09.2005 р. та           № 32/п-06 від 01.12.2005 р. на
оренду торгівельної площадки розміром 7 кв. м. саме позивач повинен був
усвідомлювати, що його кіоск площею, як він сам зазначає в позовній заяві, 20,
8 кв. м. не може розміститися на площі 7 кв. м. і обов'язково буде виходити за
межі отриманої по вищевказаних договорах суборенди торгівельної площадки, в тім
числі і на територію яка не належить відповідачу та яка не отримана  в користування на законних підставах  позивачем.

Тим більше, що
в жодному  із договорів позивач не
зазначала  площу кіоску, який вона мала
на меті установити  на орендованих
торгівельних площадках та яка саме площа торгівельних площадок необхідна була
для встановлення (розміщення) кіоску.

Факт порушення
позивачем земельного законодавства встановлено лише  актом перевірки від 24.01.2007 р. (Т. 1 а. с.
39), причому, позивач добровільно виконала
припис № 340667 від 24.01.2007 р. (Т. 1 а. с. 40) та сплатила суму  штрафу в розмірі  255 грн., що
підтверджується відповідними квитанціями (Т. 1 а. с. 41).

Оскільки
позивач орендувала  у відповідача  торгівельну площадку розміром 7 кв. м.,  то вина відповідача у встановленні позивачем
на зазначеній  площадці торгівельного
кіску  площею 20,8 кв. м. відсутня,
оскільки саме позивач  повинен був  передбачити негативні наслідки встановлення
на торгівельній площадці розміром 7 кв. м.
кіоску розміром 20,8 кв. м.

Щодо посилання
позивача на незаконне опечатування її кіоску працівниками  відповідача, то зазначена  обставина не може бути підставою для
стягнення з відповідача  моральної шкоди
та упущеної вигоди, оскільки по-перше, дана подія мала місце 14.01.2005 р. та
18.01.2005 р., по-друге, в матеріалах справи відсутні докази, що дані стрічки
знаходились на кіоску позивача, а по-третє відсутні докази, що зазначені
стрічки накладені працівниками відповідача, або уповноваженими ним особами.

На підставі
викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду
Харківської області  від 07.11.2007 року
по справі № 16/178-07 прийняте при належному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи та у відповідності до чинного матеріального і
процесуального права і підстави для його скасування відсутні, в зв'язку з чим,
апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Витрати по
сплаті державного мита за подання апеляційної скарги відносяться за рахунок
позивача відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись
статтями 49, 99, 101, 102, п. 1 статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну
скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення
господарського суду Харківської області від 07.11.2007р. по справі №16/178-07
залишити без змін.

Головуючий суддя                  (підпис)                                 Токар
М.В.

суддя                   (підпис)                                Івакіна В.О.

суддя                    (підпис)                              Фоміна В.О.