ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2008 р.

№ 4/276-07-6780

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,

Борденюк Є.М.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні у м. Києві

за участю представника позивача:

Герасимчука М.О.

касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал"

на постанову

від 14.02.2008

Одеського апеляційного

господарського суду

у справі

№ 4/276-07-6780

господарського суду

Одеської області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал"

до

Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЛАДА"

про

спонукання укласти договір

В судове засідання представник відповідача не з’явився, про час і місце слухання справи сторони були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" звернулося з позовом до об’єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЛАДА" про зобов’язання відповідача укласти з позивачем договір на послуги водопостачання та водовідведення в редакції, запропонованій Водоканалом.

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.10.2007 у справі № 4/276-07-6780 позов задоволено. Зобов’язано Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЛАДА" укласти договір № 39/1 від 26.03.2007 на послуги водопостачання та водовідведення та додаток до нього № 1 у відповідній редакції.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.02.2008, за тією ж справою, вищезазначене рішення суду скасовано та прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову апеляційного суду від 14.02.2008, а рішення суду першої інстанції від 22.10.2007 залишити без змін. На думку скаржника, суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови порушив вимоги процесуального та матеріального права, зокрема, ст. 42 ГПК України, ст. 179 ГК України, ст. 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", ст.ст. 19, 21, 22 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 4 Закону України "Про об’єднання співвласників багатоквартирного будинку", п. 4.2 Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25.04.2005 № 60, п. 1.12, п. 1.14, п. 12.1 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994 року № 65, п. 13 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою КМУ від 12.07.2005 № 560.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить постанову апеляційного суду залишити без змін, а касаційну скаргу позивача –без задоволення.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування Одеським апеляційним господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, 10.06.2004 комісією, яка була створена на підставі розпорядження Приморської райадміністрації № 1225 від 05.05.2004, був складений акт приймання-передачі житлового комплексу дому № 24 по вул. Єврейській на баланс ОСББ "ЛАДА". У переліку активів житлового комплексу були зазначені, зокрема, підвали загальною площею 733,61 м2 та внутрішньобудинкові мережі води і каналізації, які розташовані у підвалі.

25.02.2005 відповідач звернувся до позивача з листом, згідно якого просив останнього укласти договори на водопостачання та водовідведення окремо з кожним споживачем.

У відповідь на вказаний лист, позивачем 29.03.2005 надіслало на адресу відповідача лист, яким він повідомив останнього, що у зв’язку з тим, що ОСББ "ЛАДА" є юридичною особою і балансоутримувачем дома за адресою: вул. Єврейська, 24, йому необхідно, згідно із ст. 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", укласти договір на послуги водопостачання та водовідведення з філією "Інфоксводоканал".

Судами також встановлено, що 03.03.2007 ОСББ „ЛАДА” звернулося до позивача з іншим листом, яким знов просило останнього укласти договори на водопостачання та водовідведення окремо з кожним споживачем. У цьому зв’язку, 26.03.2007 позивач відправив на адресу відповідача лист, яким вдруге повідомив останнього, що у зв’язку з тим, що відповідач є юридичною особою і балансоутримувачем дома за адресою: вул. Єврейська, 24, йому необхідно укласти договір на послуги водопостачання та водовідведення з філією "Інфоксводоканал". Крім того, разом із цим листом відповідачу було направлено проект договору на послуги водопостачання та водовідведення, який ОСББ "ЛАДА" повинен був оформити належним чином та відіслати один екземпляр позивачу в строк, встановлений законом.

Крім того, 20.04.2007 позивач звернувся до відповідача з листом, яким повторно просив в 5-ти денний термін оформити належним чином договір на послуги водопостачання № 39/1 від 26.03.2007, який був направлений 26.03.2007.

У зв’язку із тим, що листи та вимоги позивача були залишені відповідачем без відповіді та задоволення, він звернувся до господарського суду з цим позовом.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які рішення органів місцевого самоврядування щодо визначення виконавцем житлово-комунальних послуг будинку № 24 по вул. Єврейській відповідача, а тому позивач безпідставно та в порушення положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", самостійно визначив, що він є виробником послуг, відповідач - виконавцем послуг, а мешканці будинку - кінцевими споживачами, у зв’язку з чим і потрібно укласти відповідні договори.

З такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", послуги водопостачання та водовідведення надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору, що також передбачено пунктом 12.1 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлкомгоспу України від 01.07.1994 № 65.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати, житлово-комунальну послугу. Виконавцем є суб’єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Власника будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд, вищеназвана норма закону визначає як фізичну або юридичну особу, якій належить зареєстроване у встановленому порядку право володіння, користування та розпорядження приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом.

При цьому, відповідно до п. 1.3 Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25.04.2005 № 60, виконавцем житлово-комунальних послуг може бути суб’єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг та який може забезпечити виконання обов’язків, визначених у ч. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Крім того, ст. 19 цього ж Закону встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Згідно із ст. 29 вказаного Закону, договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем.

Суд першої інстанції правильно врахував вищезазначені вимоги закону та фактичні обставини справи, з яких вбачається, що відповідач є балансоутримувачем будинку, а тому відповідно до вимог чинного законодавства повинен укласти договір на послуги водопостачання та водовідведення з позивачем як виробником цих послуг.

Сукупність вищезазначеного дає підстави дійти до висновку про те, що оскаржувана постанова апеляційного суду підлягає скасуванню, як така, що не відповідає фактичним обставинам справи, а рішення суду першої інстанції –залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.02.2008 скасувати.

Рішення господарського суду Одеської області від 22.10.2007 у справі № 4/276-07-6780 залишити без змін.

Стягнути з Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЛАДА" на користь ТзОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" 42,50 грн. судових витрат.

Доручити господарському суду Одеської області видати наказ на виконання цієї постанови.

Головуючий Остапенко М.І.

Суддя Харченко В.М.

Суддя Борденюк Є.М.