ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2008 р.

№
12/2573

Вищий  господарський
суду  України  в складі колегії

суддів:

Грейц
К.В. -головуючого,
Бакуліної С.В.,  Глос О.І.,

розглянувши
касаційну  скаргу

ВАТ
"Ружинсервіс"

на  ухвалу

від
25.12.2007

Житомирського
апеляційного господарського суду

у
справі господарського суду Житомирської області  №
12/2573

за
позовом

СПД ФО
ОСОБА_1

до

ВАТ
"Ружинсервіс"

про

стягнення
16065,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

СПД
ФО ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом до
ВАТ "Ружинсервіс" про стягнення 16065,51 грн. безпідставно сплачених
коштів.

Ухвалою
господарського суду Житомирської області від 13.11.2007 (суддя Сікорська Н.А.)
на підставі ст. ст. 61, 64, 65 ГПК України порушено провадження у справі та
прийнято позовну заяву до розгляду, а справу призначено на 06.12.2007.

В
судовому засіданні 06.12.2007, куди представник відповідача не з'явився і про
причини неявки суд не повідомив, виникла необхідність витребувати у сторін
додаткові докази по справі та викликати в порядку ст. 30 ГПК України
ліквідатора  відповідача -  ОСОБА_2, з огляду на що суд дійшов висновку
щодо необхідності відкладення розгляду справи.

Ухвалою
господарського суду Житомирської області від 06.12.2007 розгляд справи
відкладений на 20.12.2007 на підставі ст. 77 ГПК України.

Не
погодившись з зазначеними ухвалами, ВАТ "Ружинсервіс" оскаржило їх до
суду апеляційної інстанції.

Житомирський
апеляційний господарський суд ухвалою від
25.12.2007 (колегія суддів у складі головуючого судді Вечірка І.О.,
суддів Зарудяної Л.О., Ляхевич А.А.) в прийнятті апеляційної скарги відмовив з
посиланням на те, що за змістом статті
106 ГПК України ухвали місцевого суду можуть бути оскаржені в
апеляційному порядку у випадках, передбачених цим кодексом та Законом України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом", втім, можливість оскарження ухвал про порушення провадження у
справі та про відкладення розгляду справи не передбачена.

Не
погодившись з ухвалою Житомирського апеляційного господарського суду від
25.12.2007, ВАТ "Ружинсервіс" в поданій касаційній скарзі просить її
скасувати, посилаючись неправильне застосування судом апеляційної інстанції
норм процесуального права.

Представники
сторін своїм процесуальним правом на участь в судовому засідання касаційної
інстанції не скористались.

Перевіривши
у відкритому судовому засіданні правильність застосування норм чинного
процесуального права в ухвалі Житомирського апеляційного господарського суду,
колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню,  виходячи
з наступного.

Відповідно
до положень статей 106, 11113 ГПК України ухвали господарських судів
можуть бути оскаржені лише у випадках, передбачених ГПК України та Законом
України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом".

Отже,
чинне процесуальне законодавство передбачає можливість оскарження ухвал
господарських судів лише у тому випадку, коли в тексті статті, на підставі якої
виноситься ухвала, безпосередньо зазначено про можливість такого оскарження.

Зміст
зазначених норм полягає у тому, що ухвала господарського суду підлягає
оскарженню лише в тому випадку, коли про це зазначено в тексті самої норми
Господарського процесуального кодексу України, зокрема, стаття 53 (частина 3),
стаття 63 (частина 2), стаття 79 (частина 5), стаття 97 (частина 3) тощо.

Втім,
норми статей 61, 64, 65, 77 Господарського процесуального кодексу України не
містять положення щодо можливості апеляційного або касаційного оскарження таких
ухвал.

При
цьому, колегія суддів зазначає, що статтею 129 Конституції України
встановлені основні засади судочинства, до яких віднесено, зокрема,
забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім
випадків, встановлених законом.

Зазначена
конституційна норма відображена в положеннях статті 12 Закону України "Про
судоустрій України", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи
у випадку і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже,
реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового
рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального
закону.

Таким
чином, Господарський процесуальний кодекс повинен містити імперативні норми про
те, в яких випадках учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в
апеляційному чи касаційному порядку.

З
огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком  суду апеляційної інстанції про те, що ухвали
про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи не підлягають
оскарженню, тому, у разі подання апеляційної скарги на ухвали, оскарження яких
не передбачено нормами ГПК України, суд апеляційної інстанції не вправі
приймати таку скаргу до апеляційного провадження, що зумовлює відмову у її
прийнятті на підставі ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Наведене
свідчить, що під час прийняття ухвали про відмову у прийнятті апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції не припустився порушення або неправильного
застосування норм чинного процесуального законодавства, а, отже, підстави для
її скасування або зміни відсутні.

Керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111,
11113 Господарського процесуального кодексу  України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу
Житомирського апеляційного господарського суду від 25.12.2007 у справі
господарського суду Житомирської області № 12/2573 залишити без змін.

Касаційну  скаргу ВАТ "Ружинсервіс" залишити
без задоволення.

Головуючий
суддя
К.В.Грейц

Судді
С.В.Бакуліна

О.І.Глос