ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

08.05.08 р.                               № 43/24-63

за позовом: Державного підприємства “Красноармійськвугілля” м. Димитров

до відповідача: Асоціації фінансових, промислових та торгівельних підприємств “Донбаський Розрахунково-Фінансовий Центр” м. Донецьк

про визнання Договору №822 від 19.11.2007р. та Додатку до Договору №822 від 19.11.2007р. між Державним підприємством “Красноармійськвугілля” та Асоціацією Фінансових, Промислових і Торгівельних Підприємств “Донбаський Розрахунково-Фінансовий центр” в редакції ДП “Красноармійськвугілля”

Суддя господарського суду Донецької області Зубченко І.В.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство “Красноармійськвугілля” м. Димитров, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Асоціації фінансових, промислових та торгівельних підприємств “Донбаський Розрахунково-Фінансовий Центр” м. Донецьк про визнання Договору №822 від 19.11.2007р. та Додатку до Договору №822 від 19.11.2007р. між Державним підприємством “Красноармійськвугілля” та Асоціацією Фінансових, Промислових і Торгівельних Підприємств “Донбаський Розрахунково-Фінансовий центр” в редакції ДП “Красноармійськвугілля”

Розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, судом встановлене наступне:

За вимогами п.31 ст.57 Господарського процесуального кодексу України позивачем до позовної заяви повинно бути додано документи, які підтверджують сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Згідно з приписами ст.471 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу визначається Кабінетом Міністрів України за поданням Вищого господарського суду України та складає 118, 00 грн.

Однак, як встановлено судом, позивачем до позовної заяви не надано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, що підтверджено актом канцелярії суду №02-57/169 від 07.05.2008р.

Відповідно до пункту 10 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

За таких обставин позовна заява підлягаює поверненню позивачу без розгляду.

Разом з тим, звертаємо увагу позивача на те, що статтею 54 Господарського процесуального кодексу визначено форму і зміст позовної заяви.

Позовна заява це процесуальний документ, за допомоги якого реалізується право на звернення до господарського суду.

Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов. Подати позов – означає звернутися до господарського суду із заявою, в якій повинно міститися прохання, адресоване суду, про розгляд спору про право, що виникло. Позов визначається як вимога особи про захист свого або чужого права чи охоронюваного законом інтересу.

Предмет позову та підстави позову є елементами позову, його структурними складовими, які сукупно визначають його зміст. Предметом позову як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу. Підстави позову це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Згідно з резолютивною частиною даної позовної заяви позивач просить суд винести рішення про визнання Договору №822 від 19.11.2007р. та Додатку до Договору №822 від 19.11.2007р. між Державним підприємством “Красноармійськвугілля” та Асоціацією Фінансових, Промислових і Торгівельних Підприємств “Донбаський Розрахунково-Фінансовий центр” в редакції ДП “Красноармійськвугілля”.

Оскільки, суд при вирішенні спору не може керуватися своїми власними здогадами, а повинен діяти у межах, встановлених діючим в України законодавством. А саме, нормами Конституції України, Господарського кодексу України, зокрема, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Тому, вимоги позивача (предмет позову) повинні бути конкретизовані, чітко визначені та сформульовані.

На думку суду, прохання сформульоване позивачем у резолютивній частині цього позову не відповідають даним вимогам.

Керуючись ст.57, п.10 ст. 63, ст.86 ГПК України, господарський суд-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Державного підприємства “Красноармійськвугілля” м. Димитров, до відповідача, Асоціації фінансових, промислових та торгівельних підприємств “Донбаський Розрахунково-Фінансовий Центр” м. Донецьк про визнання Договору №822 від 19.11.2007р. та Додатку до Договору №822 від 19.11.2007р. між Державним підприємством “Красноармійськвугілля” та Асоціацією Фінансових, Промислових і Торгівельних Підприємств “Донбаський Розрахунково-Фінансовий центр” в редакції ДП “Красноармійськвугілля”, без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених недоліків.

Додаток для позивача: позовна заява на 37 аркушах, конверт, акт розкриття конверту №02-57/167.

Суддя

Максимова В.В. Надруковано 3 примірники:

1 – позивачу;1 – відповідачу;1 – статзвітність;

Тел. 381-86-46