ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 р.

№
20-11/413

Вищий
господарський  суд  України у складі колегії суддів :

головуючого
судді

Овечкіна
В.Е.,

суддів

Чернова
Є.В.,

Цвігун
В.Л.,

розглянув
касаційну скаргу

Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1

на
постанову

від
14.01.08 Севастопольського апеляційного господарського суду

у
справі

№20-11/413  господарського суду АР Крим

за
позовом

ТзОВ
"Техрент Ко"

до

Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1

про

стягнення
грошової заборгованості у сумі 27 657,69 грн.

у справі взяли участь
представники

позивача: не з'явилися

відповідача: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду м.Севастополя від 03.12.07 (суддя Дмитрієв В.Є.), залишеним
без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від
14.01.08 (колегія суддів: Борисова Ю.В.. Горошко Н.П.. Плут В.М.),  позовні вимоги задоволено.

Відповідач
- фізична особа - підприємець ОСОБА_1  в
поданій касаційній скарзі просить
прийняті судові акти скасувати, справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального
права.

Скаржник
зазначає, що його клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з
командировкою не було задоволено, що призвело до порушення його процесуальних
прав бути присутнім в судовому засіданні та давати пояснення.

Ознайомившись
з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими
інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин,
дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст.1115
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку,
що касаційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно
ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи
у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі
встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не
має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно
до вимог ст. 64 Господарського процесуального кодексу України суддя, прийнявши позовну
заяву, не пізніше п'яти днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам,
прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в
якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в
засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії
щодо підготовки справи до розгляду в засіданні.

Господарський
суд м.Севастополя прийняв до розгляду позовну заяву та ухвалою від 09.10.07
порушив провадження у справі, справу призначив до розгляду на 22.10.07 та
зобов'язав сторони виконати певні дії та надати відповідні документи.

Відповідач звернувся  до суду першої інстанції та просив суд
відкласти розгляд справи у зв'язку з знаходженням представника в командировці
(а.с.25).

Ухвалою
господарського суду м Севастополя від 06.11.07 клопотання відповідача
задоволено,  розгляд справи відкладено на
03.12.07 на підставі  ст. 77 ГПК України.

В
судове засідання 03.12.07 представник відповідача не з'явився, викладених  в попередніх ухвалах господарського суду  вимог не виконав, не надав витребувані судом
додаткові докази, про час та місце слухання справи був повідомлений належним
чином, тому господарський суд розглянув справу за наявними в справі матеріалами
на підставі ст. 75 ГПК України.

Посилання
скаржника на те, що господарський суд в порушення вимог ст. 77 ГПК України  не відклав розгляд справи, спростовується
вище викладеним. Окрім того у випадках нез'явлення в засідання представників
позивача, відповідача або ж обох сторін, інших учасників господарського
процесу, господарський суд відкладає розгляд справи в межах строків,
встановлених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник
зазначає, що аналогічні порушення були і в суді апеляційної інстанції.

Відповідач
звертався до суду апеляційної інстанції з клопотанням  про відкладення розгляду справи у зв'язку з
командировкою представника (а.с. 44).

Судом
апеляційної інстанції встановлено, що
відповідачем не надано  доказів
поважності причин відсутності представника
в судовому засіданні та документів у підтвердження перебування у
відрядженні.

Судом
також встановлено, що заяву про відкладення
розгляду справи до суду подано саме 14.01.08 особисто представником
відповідача, тобто в день слухання справи.

Враховуючи
те, що в ухвалі про прийняття апеляційної скарги від 21.12.07 явка
представників сторін обов'язковою не визнавалась, суд відповідно до ст. 75 ГПК
України розглянув справу за наявними матеріалами справи правомірно.

На
підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної
скарги не знайшли свого підтвердження за результатами їх касаційного перегляду.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення,   постанову від 14.01.08 Севастопольського
апеляційного господарського суду - без змін.

Головуючий, суддя                     В.Овечкін

Судді                    Є.Чернов

В.Цвігун