ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"14" квітня 2008 р.

справа № 20-9/221-11/324-2/314

За позовом

Державного комунального підприємство “Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 19”

(99006 м. Севастополь, вул. Т.Шевченко, 11)

до відповідача

Товариства з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “Ликком”

(99038 м. Севастополь, пр. Жовтневої революції, 40, корп. 8, кв.52

99014, м. Севастополь, вул. Корчагіна, буд. 16, кв. 96

99053, м. Севастополь, Вакуленчука, 29, оф. 415 )

про

стягнення 8526,00 грн.

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники сторін:

позивача - Товаченко О.В., довіреність б/н від 02.01.2008;

відповідача - не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Державне комунальне підприємство “Ремонтно-експлуатаційне підприємство №19” (далі –ДКП РЕП №19) звернулося з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “Ликком” (далі –ТОВ “ТРК “Ликком”) про стягнення заборгованості за договором № 42 від 19.03.2004 у сумі 8526,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем зобов'язань за договором від 19.03.2004 про оплату за використання промканалів для прокладки МКТБ (у тексті договору використовується абревіатура “СКТБ”) у житлових будинках за 2-4 квартали 2004 року, 1-4 квартали 2005 та 2006 років.

Текст договору викладений російською мовою, за яким абревіатура “СКТВ” вживається як скорочення словосполучення ”сеть кабельного телевидения”, що перекладається українською мовою як “мережа кабельного телебачення” (скорочено –МКТВ).

Відповідач позовні вимоги не визнає, у відзиві на позов та письмових поясненнях вказує, що позивач не мав права укладати з відповідачем вказаний договір та вимагати оплати за прокладку мереж кабельного телебачення (далі –МКТБ), оскільки у нього відсутній договір їз співвласниками будинку. Крім того, відповідач вказує, що позивачем не надано доказів виконання робіт по прокладенню кабелю та доказів виставлення рахунків, а також вважає, що договір від 19.03.2004 розірваний згідно з листом (т. 1 арк. с.39-41, 69-70).

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 05.02.2007 у справі №20-9/221, залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 28.03.2007, позовні вимоги були задоволенні (т. 1 арк. с. 34-35, 119-124).

За результатами розгляду касаційної скарги відповідача постановою Вищого господарського суду України від 19.06.2007 зазначені рішення господарського суду першої інстанції та постанова господарського суду апеляційної інстанції скасовані з направленням справи на новий розгляд до господарського суду міста Севастополя (т. 1 арк. с. 139-141).

Суд касаційної інстанції при цьому вказав на необхідність встановлення при новому розгляді спору обставин щодо розірвання договору відповідачем згідно з листом від 18.05.2005 №411, моменту розірвання договору, суми заборгованості за період дії договору.

Саме невстановлення цих обставин і послужило підставою для скасування судових рішень. Інші порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права касаційною інстанцією не виявлені.

В силу норми частини 1 статті 11112 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

При новому розгляді справи, якій присвоєний №20-9/221-11/324-2/314, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін суд

В С Т А Н О В И В :

19.03.2004 між ТОВ “ТРК “Ликком” (постачальник) та ДКП “РЕП №19” (покупець) був укладений договір про порядок роботи ТОВ “ТРК “Ликком” на об’єктах комунальної власності (далі –Договір), метою якого є задоволення потреб громадян в інформаційному забезпеченні шляхом послуг кабельного телебачення, дотримання належного утримання житлового фонду та забезпечення відшкодування заподіяної шкоди житловому будинку в цілому (т. 1 арк. с. 10-12).

Згідно пункту 3.1.1 Договору ТОВ “ТРК “Ликком” здійснює оплату на розрахунковий рахунок РЕП за використання промканалів для прокладення МКТБ в житлових будинках у розмірі 0,03 грн. щомісячно на 1 погонний метр протяжності МКТБ, яка зазначена у Додатку №1, який є невід’ємною частиною Договору.

Пунктом 3.1.2 Договору передбачено, що оплата здійснюється після отримання рахунку від РЕП-19 не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

За умовами пункту 4.1 Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє протягом одного року. Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік, якщо сторони не повідомили завчасно письмово одна одну про припинення договору не менше, ніж за два місяці до закінчення строку дії договору.

Тобто, за змістом цього пункту Договір може бути припинений у випадку, якщо на письмову пропозицію однієї сторони Договору про припинення цього Договору буде у письмовій формі повідомлена згода іншої сторони не менше, ніж за два місяці до закінчення строку дії Договору.

Пунктом 5.1 Договору визначені підстави, з яких Договір може бути змінений або розірваний, а саме:

-          внаслідок зміни законодавства, яким суперечать умови цього Договору;

-          за згодою сторін про зміну або розірвання Договору;

-          при виникненні обставин, які перешкоджають виконанню сторонами Договору помимо їх волі (форс-мажорні обставини).

Сторони передбачили (пункт 5.2 Договору), що спори, пов’язані з використанням, зміною або розірванням договору, які не врегульовані шляхом переговорів між сторонами, вирішуються у відповідності з діючим законодавством.

Одностороння відмова від договору умовами цього Договору не передбачена.

Таким чином, як законодавець (статті 202-206 Господарського кодексу України, глава 50, статті 651-654 Цивільного кодексу України), так і сторони Договору не ототожнюють поняття “припинення” і “розірвання” договору.

Листом №411 від 18.05.2005 ТОВ “ТРК “Ликком” повідомило ДКП “РЕП №19” про розірвання з 23.05.2005 договору від 19.03.2004 та запропонувало підписати направлений в додатку до цього листа новий договір про співробітництво, оскільки, як вказало ТОВ “ТРК “Ликком”, договір від 19.03.2004 слід вважати недійсним як такий, що не відповідає вимогам законодавства (т. 1 арк. с. 13-15).

Однак згоди ДКП “РЕП №19” на розірвання договору від 19.03.2004 не надало, у судовому порядку цей договір не був розірваний і не був визнаний недійсним, зміни у договір не вносились, новий договір не був укладений.

Договір у встановленому законом порядку(статті 651, 654 Цивільного кодексу України, стаття 188 Господарського кодексу України), тобто, за згодою сторін або за рішенням суду, не був розірваний.

Таким чином, на виконання вказівок постанови Вищого господарського суду України від 19.06.2007 суд встановив, що договір від 19.03.2004 діє на теперішній час.

Згідно додатку № 1 до Договору Дислокація житлових будинків, які обслуговуються РЕП –19, на яких використані канали для прокладки МКТБ, визначено, що протяжність мереж кабельного телебачення у цих будинках становить 9800 п.м., а відповідач зобов’язаний сплачувати щомісячно 294,00 грн. Цей додаток є невід’ємною частиною Договору та підписаний відповідачем і скріплений його печаткою без заперечень.

На виконання пункту 3.1.2 Договору позивач виставляв відповідачу рахунки щокварталу за 2-4 квартали 2004 року, 1-4 квартали 2005 року, 1-4 квартали 2006 року, які відповідачем в добровільному порядку сплачені не були.

Викладене стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, прийнятого 16.01.2003, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання Цивільним кодексом України чинності, тобто, після 01.01.04.

Спірні правовідносини між сторонами виникли після 01.01.2004, тому при розгляді спору суд керується Цивільним кодексом України в редакції 2003 року.

Відповідно до статей. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог діючого законодавства, одностороння відмова від виконання зобов’язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідач у добровільному порядку суму заборгованості за договором від 19.03.2004 не сплатив, у зв’язку з чим заборгованість за використання промканалів у розмірі 8526,00 грн. підлягає стягненню з ТОВ “ТРК “Ликком” на користь ДКП РЕП №19.

Суд не приймає доводи відповідача, що Договір № 42 від 19.03.2004 передбачає оплату за роботи про прокладенню кабелю, які не підтверджуються матеріалами справи, так як пунктом 3.1.1 Договору передбачена оплата за використання промканалів, яка повинна здійснюватися щомісяця. Крім того, Додаток №1 до Договору Дислокація житлових будинків, які обслуговуються РЕП –19, на яких використані канали для прокладки МКТБ, яким встановлені протяжність кабелю та розмір оплати, підписаний та скріплений печаткою саме відповідача.

Доводи відповідача про недійсність договору не можуть бути прийняті судом, так як на момент розгляду спору договір є чинним, не оскаржений у встановленому порядку та не розірваний сторонами. Із зустрічним позовом про визнання договору недійсним відповідач не звертався.

Інші докази відповідача не стосуються предмету спору, тому не можуть бути враховані судом.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ДКП РЕП №19 обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на відповідача витрати по сплаті державного мита і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “Ликком” (99014, місто Севастополь, вул. Корчагіна, буд. 16, кв. 96, , р/р 057 в “Укрпромбанк” м. Києва, МФО 321288) на користь Державного комунального підприємства “Ремонтно-експлуатаційне підприємство №19” (99006, м. Севастополь, вул. Т. Шевченко, буд. 11, , р/р 19 в УСБ м. Севастополя, МФО 324195) 8746,00 грн. (вісім тисяч сімсот сорок шість грн.. 00 коп.), з яких: сума основного боргу у розмірі 8526,00 грн., витрати по сплаті державного мита у сумі 102,00 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г.Шевчук

Рішення оформлене відповідно

до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України

і підписане 19.04.2008.