донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

17.06.2008 р.                                                              справа №37/255

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Сербінов О.В. – за дов. № 01-62юр/5523 від 08.10.07 р.,

від відповідача:

від третьої особи:

Боровік С.Є.- за дов. № 01/088 від 08.02.07 р.,

Айнетдінов Е.І.- за дов. № 02-1/ПО628 від 19.05.08 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Акціонерної компанії "Харківобленерго", м.Харків

на рішення господарського суду

Донецької області

від

08.05.2008 року

по справі

№37/255

за позовом

Акціонерної компанії «Харківобленерго», м. Харків Харківської області

до

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Донецького регіонального управління експлуатації водогосподарських об»єктів «Донецькводексплуатація», м. Донецьк

Товариства з обмеженою відповідальністю «ДонМеталЗбут», м. Донецьк

про

Стягнення суми збитків у розмірі 5846 грн. 43 коп.

ВСТАНОВИВ:

У 2007 році позивач, Акціонерна компанія «Харківобленерго», м. Харків Харківської області, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Донецького регіонального управління експлуатації водогосподарських об»єктів «Донецькводексплуатація», м. Донецьк, про стягнення суми збитків у розмірі 5846 грн. 43 коп.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.02.08 р. в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «ДонМеталЗбут», м. Донецьк.

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.05.08р. у задоволенні позовних вимог Акціонерної компанії «Харківобленерго», м. Харків Харківської області було відмовлено. Рішення мотивоване тим, що позивачем не доведена наявність вини саме відповідача в спричиненні збитків у сумі 5846 грн. 43 коп.

Позивач, Акціонерна компанія «Харківобленерго», м. Харків Харківської області, з прийнятим рішенням не згоден, вважає, що суд невірно застосував норми матеріального права України. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд скасувати рішення господарського суду Донецької області від 08.05.2008р. та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити його позовні вимоги.

Відповідач, Донецьке регіональне управління експлуатації водогосподарських об»єктів «Донецькводексплуатація», м. Донецьк, надав відзив на апеляційну скаргу, яким зазначив, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а тому просив суд апеляційної інстанції залишити рішення господарського суду Донецької області від 08.05.08 р. без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДонМеталЗбут», м. Донецьк, надала відзив на апеляційну скаргу, яким просила залишити рішення господарського суду Донецької області від 08.05.08 р. без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні представники сторін та третьої особи підтримали свої вимоги та заперечення щодо апеляційної скарги.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки відповідно до ст. 129 Конституції України одним з основних принципів судочинства є забезпечення апеляційного оскарження, ч. 2 ст. ст. 124 Конституції України передбачає право особи на захист судом її прав, юрисдикція судів розповсюджується на всі правовідносини, які виникають у державі. Згідно ст. 2 Закону України «Про судоустрій», суд здійснює правосуддя у відповідності із принципом верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України і законами прав і законних інтересів юридичних осіб. Частиною 3 Закону України «Про судоустрій» встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 «Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону Україну “Про судоустрій” та ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції відповідає вищезазначеним вимогам, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.00 р. між АК „Харківобленерго”, м. Харків та Донецьким регіональним управлінням експлуатації водогосподарських об’єктів „Донецькводексплуатація”, м. Донецьк було укладено договір на користування електричною енергією № 76067 на три роки.

30.01.04 р., після закінчення строку дії договору № 76067 від 18.05.00 р., між АК „Харківобленерго”, м. Харків та Донецьким регіональним управлінням експлуатації водогосподарських об’єктів „Донецькводексплуатація”, м. Донецьк було укладено договір на користування електричною енергією № 76067.

Відповідно до п. 1 договору № 76067 від 30.01.04 р. позивач постачає електричну енергію, а відповідач сплачує її вартість та здійснює інші платежі згідно умов договору.

14.01.04 р. між АК „Харківобленерго”, м. Харків, Донецьким регіональним управлінням експлуатації водогосподарських об’єктів „Донецькводексплуатація”, м. Донецьк та ТОВ “ДонМеталЗбут”, м. Донецьк було укладено договір поруки № 5/14/01.

Згідно умов цього договору, ТОВ “ДонМеталЗбут”, м. Донецьк прийняв на себе зобов’язання щодо виконання зобов’язань за Донецьке регіональне управління експлуатації водогосподарських об’єктів „Донецькводексплуатація”, м. Донецьк, що виникають за договором на користування електричною енергією № 76067 від 18.05.00 р., оскільки він був фактичним споживачем електричної енергії.

Рішенням господарського суду Донецької області від 03.04.06 р. по справі № 32/388пд, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.06.06 р., договір поруки № 5/14/01 від 14.01.04 р. було визнано недійсним. Грошові кошти, перераховані поручителем –ТОВ “ДонМеталЗбут”, м. Донецьк за платіжними дорученнями № 3 від 17.02.04 р., № 7 від 18.02.04 р., № 8 від 25.03.04 р. на суму 13189 грн. 82 коп., були визнані відносно Донецького регіонального управління експлуатації водогосподарських об’єктів „Донецькводексплуатація”, м. Донецьк безпідставно отриманими, у зв’язку з чим, АК „Харківобленерго”, м. Харків повинна була повернути на користь ТОВ “ДонМеталЗбут”, м. Донецьк грошові кошти в сумі 13189 грн. 82 коп.

На виконання рішення господарського суду Донецької області від 03.04.06 р. по справі № 32/388пд позивач за платіжним дорученням № 31751 від 10.08.06 р. повернув на рахунок ТОВ “ДонМеталЗбут”, м. Донецьк грошові кошти у розмірі 13189 грн. 82 коп.

Відповідач за період з січня 2004 року по серпень 2006 року у відповідності до звітів споживача про використану електроенергію спожив 136208 кВт/г електроенергії на суму 40055 грн. 90 коп., яка відповідачем та третьою особою станом на 01.08.06 р. була оплачена в повному обсязі.

Позивач в своїй позовній заяві зазначив, що отримані грошові кошти за поставлену електроенергію не є його власністю та були перераховані до ДП „Енергоринок” для розрахунків за електричну енергію.

Тобто, позивач вважає, що після повернення ним з власних рахунків третій особі грошових коштів в сумі 13189 грн. 82 коп., він поніс збитки в розмірі 5846 грн. 43 коп.

Дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правові норми, які підлягають застосуванню, матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та третьої особи, судова колегія дійшла висновку, що:

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб’єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов’язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов’язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Статтею 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Під збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Недійсним договір поруки № 5/14/01 від 14.01.04 р. за рішенням господарського суду Донецької області від 03.04.06 р. по справі № 32/388пд було визнано через недотримання сторонами вимог ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України із застосуванням наслідків, передбачених ч. 1 ст. 215 ЦК України, зокрема під час розгляду справи № 32/388пд судом першої інстанції було встановлено, що на момент укладення договору поруки не існувало зобов’язань, які залишились невиконаними Донецьким регіональним управлінням експлуатації водогосподарських об’єктів „Донецькводексплуатація”, м. Донецьк за договором № 76067 від 18.05.00 р. на користування електроенергією, укладеним між АК „Харківобленерго”, м. Харків та ДРУВО „Донецькводексплуатація”, м. Донецьк.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Отже, судом першої інстанції правомірно встановлено, що договір поруки № 5/14/01 від 14.01.04 р. було укладено за зобов’язаннями, яких фактично не існувало та які внаслідок закінчення дії договору, вже не могли виникнути в майбутньому та свідчить про те, що вказаний договір не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, а саме з платіжних доручень та підтверджено актом звірки розрахунків станом на 01.07.07 р., спожита електрична енергія була сплачена в повному обсязі.

Господарським судом Донецької області правомірно встановлено, що позивач не довів наявності вини саме відповідача у понесених АК „Харківобленерго”, м. Харків збитках в розмірі 5846 грн. 43 коп., яким за рішенням господарського суду Донецької області по справі № 32/388пд від 03.04.06 р. були повернуті ТОВ “ДонМеталЗбут”, м. Донецьк грошові кошти у розмірі 13189 грн. 82 коп., у зв’язку з визнанням недійсним договору поруки № 5/14/01 від 14.01.04 р.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та беручи до уваги рішення господарського суду Донецької області від 03.04.06 р. по справі № 32/388пд про відсутність невиконаних зобов’язань відповідача за договором № 76067 від 18.05.00 р., суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог АК „Харківобленерго”, м. Харків до Донецького регіонального управління експлуатації водогосподарських об’єктів „Донецькводексплуатація”, м. Донецьк про стягнення суми збитків у розмірі 5846 грн. 43 коп.

Доводи заявника апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції рішення господарського суду Донецької області по справі № 16/112 від 19.06.07 р. судовою колегією перевірені та не приймаються до уваги, оскільки у вищевказаному рішенні зазначено, що заявлена сума є збитками, які позивач повинен довести при подачі інших позовних вимог, тобто від обов»язку доказування в іншому процесі наявності збитків позивача не звільнено і неможливо вважати (як вважає позивач), що цим рішенням вже доведені збитки в сумі цього позову по цій справі.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 08.05.2008 року у справі № 37/255 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по а пеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерної компанії «Харківобленерго», м. Харків Харківської області на рішення господарського суду Донецької області від 08.05.2008 року у справі № 37/255 залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 08.05.2008 року у справі № 37/255 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в п’ятиденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий

Судді:

Надр.5 прим:

1 –у справу;

2 –позивачу;

3 –відповідачу;

4 –ДАГС;

5 –ГС Дон. обл.;

Ложка Н.Л.