ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.08            Справа 13/163-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Атардо Україна", м. Київ

до Закритого акціонерного товариства "Фоззі", м. Вишневе

про стягнення 111448,66 грн.

Суддя С.Ю. Наріжний

Представники:

від позивача Марченко В.А. - довіреність №90/11-02 від 11.02.2008р.

від відповідача Гніздило Т.М. - довіреність №1 від 29.05.2008р.;

суть спору:

Товариством з обмеженою відповідальністю „Атардо Україна” (далі –позивач) заявлено позов до Закритого акціонерного товариства "Фоззі" (далі –відповідач) про стягнення 111448,66 грн., з яких 79245,28 грн. –основний борг, 11094,73 грн. пеня, 1970,69 грн. 3% річних, 19137,96 грн. збитки від інфляції.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач не оплатив поставлений йому товар.

02.06.2008 р. відповідач надав суду відзив на позов згідно якого позовні вимоги не визнає повністю з тих підстав, що відповідач здійснив зарахування зустрічної вимоги як то передбачено п. 6.1 договору поставки №436 від 01.03.2007 р. в рахунок часткового погашення боргу ТОВ «Атардо Україна»за маркетингові послуги.

17.06.2008 р. представник позивача надав суду заперечення на відзив відповідача.

Представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

В судовому засіданні 02.06.2008 р. оголошувалась перерва до 17.06.2008 р. на 12-00, про що сторони були належним чином повідомлені

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

01 березня 2007 р. між позивачем та відповідачем) було укладено договір поставки № 436 (далі –договір). Відповідно до п. 1.1 договору позивач зобов'язаний передати у власність відповідача, а відповідач прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору, у відповідності до замовлення, супровідної документації, прийнятих змін і доповнень до договору.

На виконання умов договору він поставив, а відповідач прийняв товар на суму:

- 33 873,60 грн., що підтверджується видатковою накладною №0000114 від 25 червня 2007 р. з терміном оплати до 13 вересня 2007 р. та довіреністю на отримання товару серії ЯНИ №741625 від 25 червня 2007 р.;

- 58 089,60 грн., що підтверджується видатковою накладною №0000118 від 04 липня 2007 р. з терміном оплати до 22 вересня 2007 р. та довіреністю на отримання товару серії ЯНИ №741636 від 04 липня 2007 р.;

- 23 347,20 грн., що підтверджується видатковою накладною №0000128 від 09 липня 2007 р. з терміном оплати до 27 вересня 2007р. та довіреністю на отримання товару серії ЯНИ №741644 від 09 липня 2007 р.;

- 46 848,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №0000140 від 23 липня 2007 р. з терміном оплати до 11 жовтня 2007 р. та довіреністю на отримання товару серії ЯНИ №741467 від 23 липня 2007 р.

- 62 020,80 грн., що підтверджується видатковою накладною №0000145 від 30 липня 2007 р. з терміном оплати до 18 жовтня 2007 р. та довіреністю на отримання товару серії ЯНИ №741483 від 30 липня 2007 р. 05.09.2007 р. повернення товару на суму 27158,40 грн.;

- 45806,40 грн., що підтверджується видатковою накладною №0000148 від 06 серпня 2007 р. з терміном оплати до 25 жовтня 2007 р. та довіреністю на отримання товару серії ЯНИ №741495 від 06 серпня 2007 р.;

- 28896 грн., що підтверджується видатковою накладною №0000153 від 13 серпня 2007 р. з терміном оплати до 01 листопада 2007 р. та довіреністю на отримання товару серії ЯНИ №741510 від 13 серпня 2007 р. 05 вересня 2007 р. повернуто товар на суму 13 776,00 грн.;

- 21624,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №0000158 від 20 серпня 2007 р. з терміном оплати до 08 листопада 2007 р. та довіреністю на отримання товару серії ЯНИ №741522 від 20 серпня 2007 р. 05 вересня 2007 р. повернуто товар на суму 969,60 грн.

Відповідно до п. 3.7 договору відповідач зобов’язаний розрахуватись за проставлену продукцію протягом 80 календарних днів з дати поставки.

В порушення умов договору відповідач оплату отриманого товару повністю не здійснив, у зв’язку з чим на день подання позову у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 79245,28 грн.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків відповідач підтвердив заборгованість перед позивачем станом на 11.01.2008 р. в сумі 79245,28 грн.

03 березня 2008 р. позивач звернувся з листом-вимогою до відповідача вих. № 95/03-03 з проханням терміново погасити заборгованість за поставлений позивачем товар у розмірі 79 245,28 грн.

На заявлену вимогу відповідач відповіді не надав, розрахунок не здійснив.

Таким чином на день розгляду справи основний борг, який підлягає стягненню з відповідача складає 79245,28 грн.

Посилання відповідача на те, що у позивача існує заборгованість за маркетингові послуги у розмірі 276 900,00 грн. на підставі п. 6. 1 договору та на лист вих. №9/09-02 від 09 лютого 2007 р. як на доказ того, що позивачем були взяті на себе зобов'язання оплачувати щомісячну бонусну винагороду в розмірі 33 % від суми отриманих грошових коштів від відповідача за поставлену продукцію відповідно до договору поставки №436 від 01 березня 2007 р.. не приймаються судом до уваги оскільки в п. 6.1 договору мова йде про надання «маркетингових послуг та послуг із стимулювання збуту, що на постійній основі надаються відповідачем позивачу відповідно до Доповнення до цього Додатку №8». Відповідачем не надано суду доказів, які б свідчили про те, що між позивачем та відповідачем були підписані будь-які доповнення до цього Додатку №8, на підставі якого повинні були надаватись маркетингові послуги. Крім того, як вказано у пункті 6.1 договору «...покупець встановлює суму загальних маркетингових послуг, що належать до сплати постачальником наприкінці кожного місяця, і зазначає їх в акті звірки взаєморозрахунків...».

Відповідачем відповідні документи позивачу не надсилались.

Посилання відповідача на лист вих. №9/09-02 від 09 лютого 2007 р., де на думку відповідача встановлено розмір винагороди у процентному виразі, який підлягає оплаті за маркетингові послуги по договору поставки №436 від 01.03.2007р., є хибними, оскільки даний лист датований раніше ніж сам договір від 01.03.2007 р. та не може мати ніякого відношення до нього.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, судом встановлено, що на день розгляду справи основний борг, який підлягає стягненню з відповідача становить 79245,28 грн.

Згідно п 7.2 договору у випадку порушення термінів оплати товару, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,05%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу від суми заборгованості. Як вбачається з розрахунку, що міститься в матеріалах справи сума пені в розмірі 11094,73 грн. є обґрунтованою та підлягає стягненню.

Крім того, згідно із ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, що знаходиться в матеріалах справи, розмір 3% річних за весь час прострочення складає 1970,69 грн., інфляційних збитків 19137,96 грн. Розрахунок відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому зазначені вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи позовні вимоги підлягають задоволенню повністю .

Витрати за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України та витрати за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст.44 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Фоззі" (Київська обл., м. Вишневе, вул. Промислова 5; код 25294089) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Атардо Україна” (м. Київ, вул. Почайнинська 57/59, оф. 3; ) 79245 (сімдесят дев’ять тисяч двісті сорок п’ять) грн. 28 коп. заборгованості, 11094 (одинадцять тисяч дев’яносто чотири) грн. 73 коп. пені, 1970 (тисячу дев’ятсот сімдесят) грн. 69 коп. 3% річних, 19137 (дев’ятнадцять тисяч сто тридцять сім) грн. 96 коп. збитків від інфляції, а також судові витрати: 1114 (тисячу сто чотирнадцять) грн. 49 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                 Наріжний С.Ю.