ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2008 р.

Справа № 03/29-2А.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцьк-Металопостачсервіс», м. Луцьк

до відповідача Луцької об’єднаної державної податкової інспекції, м. Луцьк

про визнання недійсними податкових повідомлень рішень № /0 від 11.01.2007р., №/1 від 21.02.2007р., №/2 від 27.03.2007р., №/3 та №/3 від 01.08.2007р.

Суддя Сініцина Л.М.

При секретарі Пастушук А.М

Представники:

від позивача: Фатула Т.В. –представник, дов. в справі

від відповідача: Дячук В.М. –гол. держ. под. інспектор, дов. в справі

В судовому засіданні взяв участь прокурор відділу представництва прокуратури Волинської області Манзій П.П.

Суть спору: Суть спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Луцьк-Металопостачсервіс»просить суд визнати недійсними податкові повідомлення рішення Луцької об’єднаної державної податкової інспекції № /0 від 11.01.2007р., №/1 від 21.02.2007р., №/2 від 27.03.2007р., №/3 та №/3 від 01.08.2007р. Свої вимоги обґрунтувало тим, що згідно договору про поповлення обігових коштів від 28.12.2005р. у ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»виникла заборгованість перед Мельником О.Г. в сумі 1 220 005,82 грн. Згідно договору поворотної фінансової допомоги від 28.12.2005р. у Мельника О.Г. виникла заборгованість перед ТзОВ «Станіславська торгова компанія»у сумі 1 220 005,0 грн. Відповідно до угоди про переказ боргу від 31.12.2005р. у Мельника О.Г. виникли грошові зобов’язання перед ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»у сумі 1 220 005,0 грн., а у ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»виник борг в сумі 1 220 005,0 грн. перед ТзОВ «Станіславська торгова компанія». Між ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»та Мельником О.Г. виникли зустрічні однорідні вимоги на суму 1 220 005,0 грн.. 31.12.2005р. між ними укладено угоду про припинення зобов’язання зарахуванням, пунктом 1.2 якої передбачено, що за згодою сторін відповідно до вимог ст. 601 ЦК України вимога ТзОВ в сумі 1 220 005 грн. погашається зустрічною вимогою Мельника О.Г. на таку ж суму 1 220 005,0 грн. Погашення заборгованості перед Мельником О.Г. підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 02.01.2006р. Оскільки зобов’язання припинено шляхом зарахування зустрічних вимог, то станом на 31.12.2005р. у ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»був відсутній факт неповернення позики особі, що не є платником податку на прибуток підприємств –Мельнику О.Г. Відповідно до п.п.1.22.2 ст. 1, п.п. 4.1.6 п.4.1 ст.4, п.7.2 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», наказів ДПАУ від 24.01.2003р., від 08.05.2003р. до валових доходів включаються лише доходи у вигляді сум податкової фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, що залишається неповерненою на кінець такого звітного періоду від осіб, що не є платниками цього податку. Оскільки зобов’язання ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»перед Мельником О.Г. припинено 31.12.2005р., то у ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»не існувало факту отриманої і неповернутої у даному звітному періоді поворотної фінансової допомоги. У даному випадку відсутні будь-які правові підстави для включення до валових доходів ТзОВ суми фінансової допомоги, отриманої від Мельника О.Г. (а.с.3-7).

В уточненні від 25.02.2008р. до позовної заяви позивач просив визнати недійсними податкові повідомлення-рішення №/0 від 11.01.2007р., №/1 від 21.02.2007р., №/2 від 27.03.2007р., №/3 від 01.08.2007р., №/3 від 01.08.2007р. в частині донарахування податку на прибуток за ІV квартал 2005 року на суму 305 001 грн. та штрафних санкцій в сумі 122 000,40 грн. і штрафних санкцій на суму 30 500,10 грн. (а.с.133-134).

В заяві від 13.03.2008р. про уточнення позовних вимог представник позивача просив вказані податкові повідомлення-рішення визнати нечинними (а.с.148-149).

Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позивач має право змінити підставу або предмет адміністративного позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову в будь-який час до закінчення судового розгляду.

Отже, судом приймаються подані позивачем заяви від 25.02.2008р. та від 13.03.2008р. і позовна заява розглядається в межах вимог викладених в них.

Відповідач в запереченнях від 31.01.2008р. зазначив, що кошти, які отримані в касу товариства у 4 кварталі 2005р. як поворотна фірмова допомога від фізичної особи Мельника О.Г. залишаються неповернені на кінець ІV кварталу 2005 року та І кварталу 2006р., а лише згідно угоди про переказ боргу від 31.12.2005р. перераховані згідно платіжного доручення №2 від 23.06.2006р. ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»занижено валовий дохід за ІV квартал 2005 року в сумі 1 220 005,82 грн. До складу валових витрат зайво віднесено вартість послуг, отриманих від ПП «Корпорація Магитик»на суму 12 076,5 грн. по актах здачі-прийняття робіт. Кошти в сумі 1 220 005,82 грн. позивачем отримано в касу в грудні 2005р. по договору про поновлення обігових коштів від 28.12.2005р., які Мельник О.Г. надає як поворотну фінансову допомогу терміном повернення не пізніше 28.12.2006р. Відповідно до угоди про переказ боргу від 31.12.2005р. Мельник О.Г. передає, а ТзОВ приймає на себе зобов’язання першого на суму 1 220 005,82 грн. Згідно договору поворотної фінансової допомоги від 28.12.2005р. ТзОВ «Станіславська торгова компанія»зобов’язується надати Мельнику О.Г. безпроцентну позику як зворотну фінансову допомогу, а Мельник О.Г. зобов’язується повернути її терміном до 28.12.2006р. Відповідно до акту звірки від 04.01.2006р. кредиторська заборгованість Мельника О.Г. перед ТзОВ «Станіславська торгова компанія»по договору поворотної фінансової допомоги від 28.12.2005р. станом на 30.12.2005р. становить 1 220 005 грн., станом на 01.01.2006р. –відсутня. 31.12.2005р. ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»уклало з Мельником О.Г. угоду про припинення зобов’язання зарахуванням. 23 червня 2006р. згідно угоди про переказ боргу від 31.12.2005р. ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»перерахувало ТзОВ «Станіславська торгова компанія»кошти в сумі 1 220 005,82 грн. Кошти в сумі 1 220 005,82 грн., які отримані в касу у ІV кварталі 2005 року як поворотна фінансова допомога від фізичної особи Мельника О.Г. залишаються неповернені на кінець ІV кварталу 2005р. та І кварталу 2006р., до складу валових доходів за ІV квартал 2005 року та І квартал 2006р. не включені, відповідно, в порушення п.п. 1.22.2 п.1.22 ст. 1, п.п. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»занижено валовий дохід за ІV квартал 2005р. в сумі 1 220 005,82 грн.

В доповненні до заперечень представник відповідача посилається на те, що Закон дозволяє зарахування при наявності зустрічних однорідних вимог, тобто 2-х і більше однорідних вимог/зобов’язань Як вбачається із фактичних обставин справи, спірні правовідносини містять в особі лише одне зобов’язання по компенсації 1 220 005,82 грн. Угода про припинення зобов’язання зарахуванням від 31.12.2005р. не породжує іншої однорідної вимоги, отже, зарахування в порядку ст. 601 ЦК є такими, що не відповідає вимогам закону. Якщо недійсність правочину встановлена законом, визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Кошти в суму 1 220 005,82 грн. отримані в касу у ІV кварталі 2005р. як поворотна фінансова допомога від фізичної особи залишилися неповерненими на кінець ІV кварталу 2005р. та І кварталу 2006р., до складу валових доходів за ІV квартал 2005р. та І квартал 2006р. не включені, а отже валовий дохід за ІV кварталі 2005р. занижено. Угода про припинення зобов’язання зарахуванням від 31.12.2005р. є нікчемною, не відповідає вимогам закону, вчинена з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, у вигляді заниження валових доходів і порушує права та законні інтереси Луцької ОДПІ у вигляді перешкоджання виконання безпосереднього обов’язку по наповненню державного бюджету.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та заявах про уточнення позовних вимог, прокурор та представник відповідача позов заперечили з підстав, викладених у запереченнях та доповненнях до них, зазначили, що є одне зобов’язання і не може бути зарахування, що вони не є зустрічними, не є однорідними вимогами, кошти повернулись через півроку без сплати податку.

Із досліджених матеріалів справи, пояснень прокурора та представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Актом Луцької об’єднаної державної податкової інспекції (далі Луцької ОДПІ) №01921 від 25.12.2006р. «Про результати планової виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового та іншого законодавства ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»за період з 01.10.2005р. по 30.06.2006р.»було встановлено, що кошти, отримані в касу товариства у ІV кварталі 2005р. як поворотна фінансова допомога від фізичної особи Мельника О.Г. залишаються неповернені на кінець ІV кварталу 2005р. та І кварталу 2006р., а лише згідно угоди про переказ боргу від 31.12.2005р. перераховані ТзОВ «Станіславська торгова компанія»у ІІ кварталі 2006р., тобто ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»занижено валовий дохід за ІV квартал 2005р. в сумі 1 220 005,82 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток за ІV квартал 2005р. на суму 305 001 грн. (а.с.16-62).

За результатами перевірки Луцькою ОДПІ 11.01.2007р. прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Луцьк-Металопостачсервіс»(далі ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс») визначено суму податкового зобов’язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 430624,2 грн., в т.ч. 308020 грн. основний борг і 122 604,2 грн. –штрафна (фінансова) санкція за порушення п.п.1.22.2 п. 1.22 ст. 1, п.п. 4.1.6 п.4.1 ст.4, п.п. 5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

За результатами оскарження вказаного повідомлення-рішення в адміністративному порядку (а.с.77-89) Луцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення №00000123/99-1 від 21.02.2007р., №/2 від 27.03.2007р. та №/3 і №/3 від 01.08.2007р. (а.с.12-15).

Згідно підпункту 1.22.2 пункту 1.22 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 22.05.1997р. з подальшими змінами та доповненнями поворотна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до договорів, які не передбачають нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами.

Підпунктом 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 вказаного закону передбачено що доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, що залишається неповерненою на кінець такого звітного періоду від осіб, що не є платниками цього податку (у тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із законодавством мають пільги з цього податку, включаючи право застосовувати ставку податку нижчу, ніж установлена пунктом 7.2 статті 7 або статтею 10 цього Закону. У разі коли у майбутніх податкових періодах платник податку повертає таку поворотну фінансову допомогу (її частину) особі, яка її надала, такий платник податку збільшує суму валових витрат на суму такої поворотної фінансової допомоги (її частини) за наслідками податкового періоду, в якому відбулося таке повернення. При цьому валові доходи такого платника податку не збільшуються на суму умовно нарахованих процентів, а податкові зобов'язання особи, що надала поворотну фінансову допомогу, не змінюються як при її видачі, так і при її зворотному отриманні. Як виняток з правила, визначеного цим абзацом, операції з отримання (надання) фінансової допомоги між платником податку та його філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, розташованими на території України, не призводять до зміни їх валових витрат або валових доходів.

Відповідно до підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 цього ж Закону, до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платника податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2005р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія»- позикодавцем та Мельником Олегом Григоровичем –позичальником, укладено договір поворотної фінансової допомоги, згідно пунктів 2,3,4 якого сума позики становить 1 220 005,00 грн. і «позикодавець»зобов’язується повернути позику протягом 1 року з моменту підписання договору, тобто до 28.12.2006р.; позика надається в безготівковому порядку платіжним дорученням. Пунктом 5 даного договору передбачено, що позика надається терміном до 28.12.2005р. (а.с.63).

Того ж самого дня –28.12.2005р. Мельник Олег Григорович (позикодавець) укладає з ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»(позичальник) договір про поповнення обігових коштів, згідно пунктів 2,3,4,5 якого сума позики становить 1 220 005,00 грн.; позикодавець зобов’язується надати позику не пізніше 29.12.2005р.; позика надається в безготівковому порядку платіжним дорученням, терміном до 28.12.2006р. (а.с.64).

В порушення пунктів 4 вказаних договорів позика Мельнику О.Г. від ТзОВ «Станіславська торгова компанія»надана не в безготівковому порядку, а видатковими касовими ордерами №8659 від 28.12.2005р. на 265 005, 00 грн. і №8715 від 28.12.2005р. на суму 955 00,00 грн. (а.с.71-72), а позика ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»від Мельника О.Г. прибутковими касовими ордерами №1 від 28.12.2005р. на суму 955 000 грн. і №2 від 28.12.2005р. на суму 265 005,82 грн. (а.с.69-70).

31.12.2005р. укладено угоду про переказ боргу №П02/12 згідно якої Переказник –Мельник О.Г. передає, а наступник - ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»приймає на себе зобов’язання першого на суму 1 220 005,00 грн. і стає боржником перед кредитором –ТзОВ «Станіславська торгова компанія»(а.с.65).

Угодою про припинення зобов’язання зарахуванням від 31.12.2005р., укладеною між ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»(сторона -1)та Мельником О.Г. (сторона -2), предметом якої є підтвердження сторін одна одній, що між ними виникли зустрічні однорідні вимоги, за згодою сторін відповідно до вимог ст. 601 ЦК України вимога сторони -1 в сумі 1 220 005,00 грн. погашається зустрічною вимогою сторони –2 на таку ж суму 1 220 005,00 грн. (а.с.66).

Актом звірки взаємних розрахунків від 02.01.2006р. між ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»- в особі бухгалтера та Мельником О.Г. при звірці встановлено; згідно даних ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»28.12.2005р. в кредиті –1 220 005,82 грн., а 31.12.2005р. –в дебеті –1 220 005,82 грн., і 31.12.2005р. –кредит –0,00 грн., а згідно даних Мельника О.Г. –і дебет і кредит –0. Акт звірки від обох сторін підписаний однією і тією ж особою Мельником О.Г. (а.с.67).

Платіжним дорученням №2 від 23.06.2006р. ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»перерахувало 23.06.2006р. ТзОВ «Станіславська торгова компанія»- 1 220 005,82 грн. (а.с.73).

Згідно акту звірки взаємних розрахунків від 01.07.2006р. між ТзОВ «Станіславська торгова компанія»і ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»,при звірці встановлено: згідно даних ТзОВ «Станіславська торгова компанія»- сальдо на 01.01.2006р. –дебет –1 220005,82 грн., 23.06.2006р. –кредит –1 220 005,82 грн.; обороти за період –кредит 1 220 005,82 грн., сальдо на 30.06.2006р. –0; згідно даних ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс»- дебет і кредит – 0 (а.с.68).

Як вбачається з акту перевірки, в декларацію з податку на прибуток підприємства за 2005 рік та І квартал 2006 року (а.с.74-76) позивачем не було включено у валовий дохід суму 1 220 005,82 грн., чим та занижено податок на прибуток за IV квартал 2005р. на суму 305 001,00 грн. (а.с.55,61).

Згідно частини 1 статті 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов’язання є боржник і кредитор.

Кредитор у зобов’язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини 1 статті 512 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи правочин –відступлення права вимоги –позивачем із своїм контрагентом не укладався. Такий інститут як переказ боргу в Цивільному кодексі України, що набрав чинності з 01.01.2004р. відсутній. В розділі ІІІ «Зобов’язальне право»Цивільного кодексу УРСР, прийнятого 18.07.1993р. існував інститут «Уступка вимоги і перевід боргу».

Статтею 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом (стаття 602 ЦК України).

На день укладення угоди про переказ боргу і про припинення зобов’язання зарахуванням, строк виконання зобов’язання по договору поворотної фінансової допомоги не настав, оскільки визначений в пункті 3 –до 28.12.2006р. (а.с.63), а по договору поповнення обігових коштів позика надавалась також терміном до 28.12.2006р. (а.с.64).

Крім того, виходячи з аналізу зазначених вище норм Законів, зобов’язання по договорах поворотної фінансової допомоги, про поповнення обігових коштів та про переказ боргу не є такими, що підпадають під правила статей 508,510,512, та 601 ЦК України і не можуть вважатися зустрічними та однорідними вимогами.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку що кошти, отримані ТзОВ «Луцьк-Металопостачсервіс» 28.12.2005р. в сумі 1 220 005,82 грн. від фізичної особи Мельника Олега Григоровича, як поворотна фінансова допомога станом на 01.01.2006р. повернуті не були, а отже мали бути включені до валового доходу за ІV квартал 2005р.

Таким чином, позовні вимоги позивача безпідставні і до задоволення не підлягають. В позові слід відмовити.

Керуючись статтями 509,510,512,601,602 ЦК України, Законами України «Про оподаткування прибутку підприємств», «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», статтями 51,70,71,86,94,158-163,186 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцьк-Металопостачсервіс»до Луцької об’єднаної державної податкової інспекції про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень №/0 від 11.01.2007р., №/1 від 21.02.2007р., №/2 від 27.03.2007р., №/3 і №/0 від 01.08.2007р. в частині донарахування податку на прибуток за ІV квартал 2005р. на суму 305 001 грн. та штрафних санкцій в сумі 122 000,40 грн. і 30 500,10 грн., відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20 денний строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього 20 денного строку. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана до адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                             Л.М.Сініцина

В повному обсязі постанову складено 03.2008р.