КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

08.04.08 р.                                                                                          № 21/270

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                    Мостової Г.І.,

суддів:                                        Писаної Т.О.,

Фаловської І.М.

при секретарі судового засідання Рустам’яні Е.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач»на рішення господарського суду Полтавської області від 15.01.2008 р.

у справі № 21/270 (суддя Тимченко Б.П.)

за позовом Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач», м. Київ

до 1. Закритого акціонерного товариства транснаціональної фінансово-промислової нафтової компанії «Укртатнафта», м. Кременчук

2. Закритого акціонерного товариства «Торговий дім «Укртатнафта», м.Кременчук

третя особа без самостійних вимог на боці другого відповідача Львівська державна залізниця, м. Львів

про стягнення грошових коштів

за участю представників сторін:

від позивача: Становова Ю.В. –дов. № ЦХП-18/17 від 08.01.2008 р.

від 1-го відповідача: Кожарін С.В. –дов. №14/03-13 від 27.12.2007 р.

від 2-го відповідача: не з’явилися

від третьої особи: Мельник О.О. –дов. №НЮ-56 від 01.01.2008 р.

встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 15.01.2008 р. в задоволені позовних вимог державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач», м. Київ до закритого акціонерного товариства транснаціональної фінансово-промислової нафтової компанії «Укртатнафта», м. Кременчук та до закритого акціонерного товариства «Торговий дім «Укртатнафта»про стягнення грошових коштів було відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, позивач подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу № ЦПХ-18/242 від 29.01.2008 р. (вх. суду № 2-04/2/102/352 від 18.02.2008 р.), в якій заявник вважає прийняте рішення незаконним у зв’язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та у зв’язку з невідповідністю висновків, викладених у вказаному рішенні місцевого суду, обставинам справи.

Ухвалою апеляційного суду від 18.03.2008 р. на підставі ст.27 ГПК України до участі у апеляційному провадженні було залучено у якості третьої особи без самостійних вимог на боці другого відповідача –Львівську державну залізницю, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Гоголя, 1 ().

Згідно розпорядження заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 07.04.2008 р. було змінено склад колегії суду у справі та передано розгляд справи колегії суддів у складі: головуючий суддя Мостова Г.І., суддя Писана Т.О. та суддя Фаловська І.М.

Представник позивача вимоги, викладені в апеляційній скарзі підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На виконання вимог ухвали суду подав докази направлення копії позовної заяви та апеляційної скарги з доданими до них документами третій особі –Львівській державній залізниці. Зазначені докази залучено до матеріалів справи на підставі ст.ст.99, 101 ГПК України.

Представник першого відповідача проти апеляційної скарги заперечує з підстав викладених у відзиві №14/11-475 від 14.03.2008 р., в якому просить рішення місцевого суду залишити без змін. В судовому засіданні подав доповнення №14/11-603 від 07.04.2008 р. до відзиву. Зазначене доповнення залучено до матеріалів справи на підставі ст.ст.99, 101 ГПК України.

Представник другого відповідача в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, подав відзив №17-307/2310-399 від 17.03.2008 р. (вх. суду №2-05/818/н від 18.03.2008 р.) та доповнення №17-322/2310-411 від 20.03.2008 р. до нього (вх. суду №2-05/918 від 25.03.2008 р.), в яких просить залишити рішення місцевого суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти апеляційної скарги не заперечує, просить скасувати рішення місцевого господарського суду.

Колегія апеляційного суду винесла на обговорення питання розгляду апеляційної скарги без участі представника другого відповідача. Представники сторін та третьої особи вважають за можливе розгляд справи без участі представника ЗАТ «Торговий дім «Укртатнафта». Враховуючи вищевикладене, колегія апеляційного суду вирішила, що неявка представника другого відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, а також враховуючи те, що про дату та час судового засідання учасники процесу були повідомлені належним чином. Окрім цього, ухвалою апеляційного суду від 18.03.2008 р. явка представників сторін не була визнана обов’язковою.

Перевіривши і оцінивши встановлені судом першої інстанції обставини справи, правильність застосування норм матеріального права, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, колегія апеляційного суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між ЗАТ «Укртатнафта»(постачальник) та ДП «Укрзалізничпостач»(покупець) врегульовано договором поставки нафтопродуктів №ЦПХ-14-02205-01 від 29.04.2005 р. та додатком № 1 до нього (а.с.11-15). Відповідно до умов вказаного договору, а саме:

·          п.1.1. постачальник зобов’язався поставити, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти (товар), найменування, марка й кількість яких вказується в додатках, які є невід’ємною частиною договору, на умовах, що викладені в цьому договорі;

·          п.3.1. відповідач здійснює поставку товару залізничним транспортом загального користування на умовах FСА (Франко-перевізник) станція відправлення, вантажовідправником по даному договору є ЗАТ «Торговий дім «Укртатнафта», м. Кременчук (п. 3.3 договору);

·          п.п.3.5., 3.6. поставка товару підтверджується актом прийому-передачі, який складається на підставі даних про кількість товару в залізничних накладних та інших документах. Акт прийому-передачі підписується сторонами протягом 5 (п’яти) робочих днів з дати поставки товару, за умови надання постачальником: рахунку-фактури на поставлений товар; копії залізничної квитанції про прийом вантажу або залізничної накладної; копії паспорту якості товару; документу, який підтверджує сертифікацію товару Держстандартом України. Акт прийому-передачі підписується на поставлений товар без врахування нестач, які враховуються сторонами згідно п.6.4. даного договору. Датою поставки товару вважається дата відправлення цього товару, що підтверджується штампом станції відправлення на залізничній накладній, на адресу одержувача, яка вказується в рознарядці покупця;

·          п.4.4. прийом товару за кількістю, який постачено: у залізничній цистерні, здійснюється покупцем у порядку, передбаченому Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України від 02.04.1998р. №81/38/101/235/122, зареєстрованої Міністерством юстиції України за №685/3978 від 07.10.1999 р. із складанням «Акту приймання нафтопродуктів за кількістю»за формою №5-НП.

Між ЗАТ «Торговий дім «Укртатнафта»(виконавець) та ЗАТ «Укртатнафта»(замовник) укладено договір №2570/10 від 01.07.1999 р. (а.с.130-134), відповідно до умов якого:

·          п.1.1. замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов’язання надавати послуги по оформленню, прийому та відвантаженню вантажів за договорами замовника з третіми особами по території України і експорт;

·          п.п.2.1.1.-2.1.3. виконавець зобов’язується від свого імені укладати з залізницею договори перевезення вантажів, виконувати всі необхідні формальності, пов’язані з відправленням вантажів та проводити відвантаження нафтопродуктів по договорам замовника з третіми особами згідно Плану відвантаження нафтопродуктів на декаду, складену у відповідності Порядком планування відвантаження нафтопродуктів на декаду по ЗАТ «Укртатнафта»від 01.11.1998 р., зі змінами та доповненнями від 01.07.1999 р.;

·          п.2.2. виконавець вважається таким, який належним чином виконав свої зобов’язання в частині наданні послуг по оформленню та відвантаженню нафтопродуктів з моменту прийому вантажу до перевезення (та оформлення квитанції по прийому вантажу). Моментом прийому є: відмітка залізниці в квитанції про прийом вантажу;

Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС (редакція 2000 року) поставка вважається здійсненою: а) коли товарі завантажений у транспортний засіб, наданий перевізником, що призначений покупцем, чи іншою особою, що діє від імені останнього, якщо названим місцем поставки є площа продавця; б) коли товар наданий у розпорядження перевізника чи іншої особи, призначеної покупцем або обраної продавцем, не розвантаженим з транспортного засобу продавця, якщо назване місце перебуває за межами площ продавця, при цьому у випадку укладення продавцем договору з перевізником всі ризики перевезення покладаються на покупця. Також, покупець несе всі ризики втрати чи пошкодження товару з моменту, коли товар є поставленим відповідно до наведених вище положень.

Дослідивши п. 2.2. договору №2570/10 від 01.07.1999 р., п.3.6. договору поставки нафтопродуктів №ЦПХ-14-02205-01 від 29.04.2005 р. та відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС (редакція 2000 року), колегія апеляційного суду встановила, що датою поставки нафтопродуктів вважається дата відправлення нафтопродуктів. Відправленням нафтопродуктів вважається передача товару у розпорядження перевізника, а ЗАТ «Торговий дім «Укртатнафта»вважається таким, належним чином виконав свої обов’язки в частині надання послуг по оформленню і відвантаженню нафтопродуктів з моменту приймання вантажу до перевезення.

ЗАТ «Торговий дім «Укртатнафта»на виконання умов договору №2570/10 від 01.07.1999 р. уклало від свого ім’я договір перевезення нафтопродуктів в вагоно- цистернах №№74018144, 79490702 з Південною залізницею, що підтверджується залізничними накладними №43570971 від 10.05.2005 р. та №43571676 від 15.05.2005 р. Факт відповідності маси дизельного палива, що зазначена в перевізних документах масі фактично завантаженій ЗАТ «Торговий дім «Укртатнафта»у вагоно-цистерни №№74018144, 79490702 підтверджується квитанціями зважування від 10.05.2005 р. на інформаційно-вимірювальній системі «SCALEX-2200», яка спеціально призначена для зважування вагоно-цистерн без розчеплення під час руху та була перевірена на момент визначення маси нафтопродуктів, що підтверджується Свідоцтвом про державну повірку № 210-1 від 07.10.2004 р. та відвантажувальною відомістю від 09.05.2005 р.

Як вбачається з матеріалів справи, відвантаження нафтопродуктів, зважування та опломбування вагоно-цистерн здійснювалось також за участю представника залізниці, опломбовані вагоно-цистерни №№74018144, 79490702 були прийняті під охорону залізницею (стрілком ВОХР), що підтверджується квитанціями про прийманні вантажу до перевезення №43570971 від 10.05.2005 р. та №43571676 від 15.05.2005 р., та відомістю номерів ЗПП від 10.05.2005 р.

Однак, оскільки під час приймання вантажу на паливному складі Львівської державної залізниці виявлено розбіжність між показниками за відвантажувальними документами та фактичною наявністю продукції: у цистерні №74018144 за відвантажувальними документами маса нетто складає 57,250 т, а фактична наявність нафтопродуктів (з врахуванням природної втрати та похибки визначення маси) –56,650 т, у цистерні №79490702 за відвантажувальними документами маса нетто складає 104,300 т, а фактична наявність нафтопродуктів (з врахуванням природної втрати та похибки визначення маси) –102,891 т., позивач звернувся до господарського суду Полтавської області про стягнення з ЗАТ «Укртатнафта»7 491,94 грн. вартості зайво оплаченого дизпалива. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наявність комерційних актів Львівської державної залізниці, а саме: комерційний акт серії АЧ №826983/76 від 13.05.2005 р., який засвідчив нестачу дизельного палива у кількості 600 кг у вагоно-цистерні №74018144 та комерційний акт серії АЧ №816202/8 від 20.05.2005 р., який засвідчив нестачу дизельного палива у кількості 1 409 кг у вагоно-цистерні №79490702.

Відповідно до ст.ст.33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При чому, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Обов’язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Єдиний порядок приймання нафтопродуктів встановлений Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України, затвердженою наказом Держнафтогазпрому, Мінекономіки, Мінтранспорту, Держстандарту, Держкомстату України від 02.04.1999р. №81/38/101/235/122, зареєстрованою Мінюстом України за №685/3978 від 07.10.1999р. (надалі по тексту Інструкція).

Враховуючи викладене в п.4.1.3.15. Інструкції належним та допустимим доказом того, що нафтопродукти надійшли до позивача у меншій кількості ніж зазначено в залізничній накладній будуть результати проведення звірення маси нафтопродуктів після зливу з масою в резервуарі. Однак, позивачем вказаних доказів не подано.

Крім того, відповідно до п.п.4.1.3.19, 4.1.3.21 Інструкції та п.4.4. договору поставки нафтопродуктів №ЦПХ-14-02205-01 від 29.04.2005 р. на всі нафтопродукти, які надійшли залізницею повинен складатися Акт приймання нафтопродуктів за кількістю за формою №5-НП (додаток №5 Інструкції). Зазначений акт складається в день надходження нафтопродуктів та затверджується керівництвом вантажоодержувача не пізніше наступного дня після його складання. У випадку виявлення недостачі нафтопродуктів з вини вантажовідправника матеріально відповідальна особа припиняє приймання продукції і негайно сповіщає керівника підприємства. При цьому матеріально відповідальна особа повинна забезпечити схоронність отриманої продукції, а також вжити заходів, які унеможливлюють погіршення її якості. Одночасно з припиненням приймання одержувач повинен викликати представника виробника (відправника) для участі в прийманні продукції та складання двостороннього акта. Керівник підприємства повинен призначити комісію з осіб, громадських представників, затверджених наказом по підприємству та рішенням профкому, для виконання робіт з приймання нафтопродуктів. Представник громадськості вантажоодержувача або представник стороннього підприємства може приймати участь в прийманні нафтопродуктів на даному підприємстві не більше двох раз на місяць маючи при цьому разове посвідчення, підписане керівником підприємства.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем були порушені вимоги єдиного порядку приймання нафтопродуктів за кількістю, що надійшли залізницею, оскільки керівником позивача не було призначено комісію з осіб, громадських представників, затверджених наказом по підприємству та рішенням профкому, для виконання робіт з приймання нафтопродуктів, акт приймання нафтопродуктів за кількістю за формою 5-НП в день їх надходження в вагоно-цистернах №№74018144, 79490702 на станцію призначення не складався, а після виявлення недостачі не було припинено приймання нафтопродуктів та не викликано представника вантажовідправника - ЗАТ «Торговий дім «Укртатнафта»для участі в прийманні нафтопродуктів та складання двостороннього акта.

Відповідно до ст.52 Статуту залізниць України та п.12 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 р. не передбачено випадків коли на станції призначення залізниця зобов’язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажу в непошкодженому вагоні без ознак недостачі.

Згідно п.4.1.3.17 Інструкції комерційний акт оформлюється лише у випадках, коли вантаж прибув у несправній цистерні або з несправною пломбою, чи без пломби, за наявності вказівки в залізничній накладній, що вантаж прийнято до перевезення під пломбою. Виходячи зі змісту ст.52 Статуту залізниць та п.31 Правил видачі вантажів, якщо вантаж прибув у справній вагоно-цистерні з непорушеними ЗПП він має бути виданий залізницею вантажоотримувачу без перевірки, про що має бути зазначено в графі 6 залізничної накладної.

Однак, у залізничній накладній №43570971 від 10.05.2005 р. відмітка про видачу вантажу без перевірки відсутня, наявна відмітка про те, що складено комерційний акт, вказано його номер та дату, а в залізничній накладній №43571676 від 15.05.2005 р. відмітка про видачу вантажу без перевірки відсутня, наявна відмітка про те, що складено комерційний акт, вказано його номер та дату.

І як наслідок, колегія апеляційного суду вважає, що якщо факт прибуття вантажу в справному вагоні за непошкодженими пломбами відправника повинен засвідчуватись відміткою станції призначення про видачу вантажу в порядку, передбаченому ст.65 (67) Статуту залізниць, він не може засвідчуватись будь-якими іншими документами, в т.ч. і комерційними актами станції призначення. Залізниця, як це передбачено її Статутом, повинна на вимогу одержувача в графі 6 накладної робити відмітки про порядок видачі вантажу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія апеляційного суду вважає, що коли в накладній відсутня належна відмітка про те, в якому стані отримано вантаж від органу транспорту, немає підстав покладати відповідальність за недостачу на вантажовідправника, оскільки вона могла статись внаслідок неохоронної перевозки.

Виходячи з вищевикладеного, твердження позивача про те, що при передачі йому вантажу залізницею пломби на вагоно-цистернах були справні та непошкоджені не підтверджуються наявними в матеріалах справи документами, оскільки у зазначених залізничних накладних відмітки залізниці про справність цистерн та пломб відсутні. Тоді як наявність справних пломб під час передачі спірних вагоно-цистерн ЗАТ «Торговий дім «Укртатнафта»перевізнику підтверджено належними доказами, що містяться в матеріалах справи.

Отже, комерційні акти Львівської державної залізниці, а саме: АЧ №826983/76 від 13.05.2005 р., який засвідчив нестачу дизельного палива у кількості 600 кг у вагоно-цистерні №74018144 та серії АЧ №816202/8 від 20.05.2005 р., який засвідчив нестачу дизельного палива у кількості 1 409 кг у вагоно-цистерні №79490702 не є належним та допустимим доказом, що підтверджують те, що нафтопродукти надійшли до позивача у меншій кількості ніж зазначено в залізничній накладній, оскільки як вже вказувалося єдиним документом є Акт приймання нафтопродуктів за кількістю 5-НП, що передбачений Інструкцією, який позивачем взагалі не складався.

До того ж, відповідно ст. 37 Статуту залізниць України та п.4.1.3.2. Інструкції у разі виявлення при прийманні нафтопродуктів нестачі, що перевищує норми природних втрат та границі відносної похибки вимірювань, вантажоотримувач повинен пред’являти претензію. Правила пред’явлення та розгляду претензій визначають вичерпний перелік осіб, до яких або які можуть заявити претензії з приводу перевезень. До цих осіб відносяться залізниці (перевізник), вантажовідправник, вантажоодержувач або уповноважені на це особи. Перший відповідач, ЗАТ «Укртатнафта», відповідно умов договору №2570/10 від 01.07.1999 р. не є перевізником або вантажовідправником або вантажоодержувачем. З вищенаведеного можна зробити висновок, що позовні вимоги до першого відповідача ЗАТ «Укртатнафта»правомірно не задоволені місцевим господарським судом.

Колегія апеляційного суду також вважає, що оскільки нафтопродукти у вагоно-цистернах №№74018144, 79490702 були прийняті до перевезення на ст. Кагамлицька Південної залізниці то відповідно до п.2.2. договору та умов РСА правил ІНКОТЕРМС другий відповідач вважається таким, що виконав свої зобов’язання за договором №2570/10 від 01.07.1999 р. по відвантаженню з моменту передачі товару перевізнику. І як наслідок, покупець, позивач, несе всі ризики втрати чи пошкодження товару з моменту, коли товар є поставленим відповідно до наведених вище положень. Таким чином, позовні вимоги до другого відповідача, ЗАТ «Торговий дім «Укртатнафта», правомірно не задоволені місцевим господарським судом.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. За таких обставин, оскільки рішення господарського суду Полтавської області від 15.01.2008 р. у справі № 21/270 відповідає фактичним обставинам справи та не суперечить чинному законодавству України, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.99-105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

п о с т а н о в и в :

1.          Апеляційну скаргу державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач»на рішення господарського суду Полтавської області від 15.01.2008 р. у справі № 21/270 залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Полтавської області від 15.01.2008 р. у справі № 21/270 залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 21/270 повернути до господарського суду Полтавської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                                                             Мостова Г.І.

Судді:                                                                                 Писана Т.О.

Фаловська І.М.

Дата відправки 14.04.08