ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"18" червня 2008 р.                                                            Справа №16/293-НА

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „КТК Транс”, м. Хмельницький

до Державної податкової інспекції в м. Хмельницькому, м. Хмельницький

про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень № /0/2492 від 26.03.2008 р.; № /1/3579 від 23.04.2008 р.

Суддя В. В. Магера Секретар судового засідання Світко С.В.

Представники :

Від позивача: - Довгань О.В. - представник за довір. від 05.05.2008 р.

Від відповідача: –Рудик О.М. –за довір. № 16721/9/10 від 29.05.2008 р.

- Войцехівський В.П. –за довір. № 9700/9/10 від 19.02.2008 р.

Ухвалою суду від 05.05.2008 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судовий розгляд по справи на 29.05.2008р. Ухвалою суду від 29.05.2008 р. судовий розгляд справи відкладено та призначено на 18.06.2008 р., про що сторони повідомлені належним чином.

Суть спору: Позивач у позовній заяві, із урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 29.05.2008 р. просить суд визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення- рішення № /0/2492 від 26.03.2008 р.; № /1/3579 від 23.04.2008 р., якими позивачу визначено завищення суми бюджетного відшкодування по податку на додану вартість в розмірі 9 427,00 грн.

Повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Представники відповідача в судових засіданнях проти позову заперечували з підстав викладених у запереченні протии позову, а саме: відповідно до п.п.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” ГДПІ відділу адміністрування та відшкодування ПДВ проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ „КТК –Транс” з питання достовірності заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації з податку на додану вартість за січень 2008 року в сумі 9 427 грн., акт №1973/15-2/32813303 від 14.03.2008 р.

Згідно з п.п.7.2.8 п.7.2 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” зведені результати обліку операцій з поставки та придбання товарів (послуг) відображаються у податкових деклараціях, форма і порядок заповнення яких визначаються відповідно до Закону.

П.п.7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” визначено, що платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'яти основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій. Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються за встановленою центральним податковим органом.

Як стверджує відповідач, позивачем в порушення вищевказаного пункту Закону подано додаток 4 до податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2008 р. „Заява про повернення суми бюджетного відшкодування”, в якому не вірно визначено за який період задеклароване бюджетне відшкодування. Тобто, як вказує відповідач, заява про повернення суми бюджетного відшкодування, в якій визначено період січень 2008 р., за який задекларовано бюджетне відшкодування до декларації з податку на додану вартість за січень 2008 р., позивачем не подано.

Відповідно до п.1.3 ст. 1 „Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість”, затвердженого наказом ДПА України № 166 від 30.05.1997 р. із змінами та доповненнями, декларація складається із вступної частини, службових полів та чотирьох розділів, з яких платником заповнюються перші три розділи, четвертий розділ заповнюється працівниками податкової інспекції лише на оригіналі декларації, який за твердженням відповідача залишається в державній податковій інспекції. Однак, як вказує відповідач, позивачем в порушення п.1.3 Порядку не проставлено наступні відмітки:

- про подання до декларації розрахунку суми бюджетного відшкодування;

- про подання до декларації заяви про повернення суми бюджетного відшкодування;

- про додання до декларації оригіналів п'яти основних аркушів вантажно-митних декларацій.

В результаті перевірки, проведеної на підставі п.п.7.7.5 п. 7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, встановлено порушення вимог п.1.3 ст.1 „Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість”, затвердженого наказом ДПА України №166 від 30.05.1997 р. із змінами та доповненнями та п.п.7.7.4 п.п.7.7 ст.7 7 Закону України „Про податок на додану вартість”. Тому, як стверджує відповідач зменшується бюджетне відшкодування, задеклароване позивачем на розрахунковий рахунок у податковій декларації за січень 2008 р. на 9 427,00 гривень.

Таким чином, на думку відповідача, висновки, зроблені в акті документальної невиїзної перевірки ТОВ „КТК –Транс” від 14.03.2008 р. № 1973/15-2/32813303 не суперечать вимогам чинного законодавства, а тому він просить суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога і заперечення проти позову, дослідивши докази, встановлено наступне:

Державною податковою інспекцією у м. Хмельницькому в період 13-14.03.2008 р. проведено документальну невиїзну перевірку податкових декларацій з ПДВ, поданих Товариством з обмеженою відповідальністю „КТК ТРАНС” за грудень 2007 р. та січень 2008 р., з питань достовірності заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

За результатами перевірки складено акт перевірки № 1973/15-2/32813303 від 14.03.08 р., яким встановлено порушення вимог п.1.3 ст.1 „Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість”, п.п.7.7.4, п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

Не погоджуючись із висновками, викладеними в акті перевірки від 14.03.08 р., позивач подав до ДПІ у м. Хмельницькому заперечення на акт перевірки. 24.03.08 р. відповідачем надано відповідь на заперечення позивача, у якій висновки, викладені в акті перевірки, залишені без змін.

На підставі акту перевірки ДПІ у м. Хмельницькому 26.03.2008 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № /0/2492, яким позивачу визначено суму завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 9 427,00 грн.

Позивачем оскаржено спірне податкове повідомлення-рішення в порядку апеляційного оскарження, однак рішенням про результати розгляду первинної скарги від 22.04.08 р. спірне податкове повідомлення-рішення залишено відповідачем без змін. Відповідачем за результатами розгляду скарги позивача прийнято податкове повідомлення-рішення № /1/3579 від 23.04.08 р. яким позивачу визначено суму завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 9 427,00 грн.

Вважаючи спірні податкові повідомлення-рішення такими, що суперечать вимогам чинного законодавства позивач звернувся з позовом про визнання їх нечинними та скасування.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне:

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

П.п. 7.7.4. п.7.7. ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” встановлено, що платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються за процедурою, встановленою центральним податковим органом.

Відповідно до п.п.7.7.5. п.7.7. ст.7 вищеназваного Закону протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно п.п.7.7.7. п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий податковий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної податковим органом унаслідок таких перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з підпунктом 7.7.3 цього пункту у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною податковим органом внаслідок проведення таких перевірок, податковий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з'ясування внаслідок проведення таких перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови у наданні бюджетного відшкодування.

Порядком заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України №166 від 30.05.1997 р. визначено порядок та подання податкової декларації з податку на додану вартість.

Відповідно до п.1.3. ст.1 даного Порядку декларація складається із вступної частини, службових полів та чотирьох розділів, з них платником заповнюються перші три розділи, службові поля та вступна частина, четвертий розділ заповнюється працівниками податкової інспекції (адміністрації) лише на оригіналі декларації, який залишається в податковій інспекції (адміністрації). Порядок заповнення декларації окремо за кожним розділом наводиться в розділі 5 цього Порядку.

Відповідно до п. 8 „Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість”, у разі коли платник податку на додану вартість не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, а також коли контролюючий орган за результатами проведеної ним перевірки визначає суму заниження податкового зобов'язання (завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту чи суми бюджетного відшкодування), задекларованого платником у податковій звітності з податку на додану вартість, такий платник податку несе відповідальність згідно з чинним законодавством.

П.п.7.7.7. п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” визначено підстави прийняття податковим органом податкового повідомлення, лише в тих випадках коли платником податку занижено або перевищено заявлену суму бюджетного відшкодування над сумою, визначеною податковим органом внаслідок проведення невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) перевірки.

Розглядом матеріалів справи встановлено, що 15.02.08 р. позивачем подано відповідачу податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2008 р., розрахунок суми бюджетного відшкодування, заяву про повернення суми бюджетного відшкодування. Дані документи прийняті податковим органом. При цьому сума ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню визначена позивачем у розмірі 9 427,00 грн., що також підтверджується відповідним актом перевірки податкового органу. При цьому в акті перевірки зазначено, що позивачем не вірно визначено за який період задеклароване бюджетне відшкодування, а також не проставлено відмітки про подання до декларації розрахунку суми бюджетного відшкодування, заяви про повернення цієї суми, оригіналів ВМД.

Судом враховується, що діючим законодавством України відповідачу не надано повноважень щодо прийняття податкових повідомлень-рішень про визначення суми завищення бюджетного відшкодування по ПДВ за наявності тих порушень, що були відображені в акті перевірки № 1973/15-2/32813303 від 14.03.08 р.

З врахуванням викладеного заперечення відповідача проти позову судом до уваги не приймаються.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень № /0/2492 від 26.03.2008 р.; № /1/3579 від 23.04.2008 р. відповідають вимогам чинного законодавства, узгоджуються з матеріалами справи, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення позову згідно ч. 1 ст. 94 КАСУ судові витрати, здійснені позивачем (держмито згідно платіжного доручення № 2732 від 30.04.2008 р. в сумі 3,40 грн.), присуджуються йому. При цьому згідно ч. 1 ст. 94 цього Кодексу документально підтверджені судові витрати присуджуються з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104,105, 158-163, 162, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „КТК Транс”, м. Хмельницький до Державної податкової інспекції в м. Хмельницькому, м. Хмельницький про визнання нечинним та скасування податкових повідомлень-рішень № /0/2492 від 26.03.2008 р.; № /1/3579 від 23.04.2008 р. задовольнити.

Визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення № /0/2492 від 26.03.2008 р.; № /1/3579 від 23.04.2008 р., якими позивачу визначено завищення суми бюджетного відшкодування по податку на додану вартість в розмірі 9 427,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „КТК Транс”, м. Хмельницький (вул. Заводська, 155/2, відомості про банківські рахунки відсутні) 3,40 грн. (три гривні 40 коп.) відшкодування сплаченого судового збору.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В. В. Магера

Повний текст постанови складений та підписаний 23.06.2008р.

Суддя                                                                      В.В. Магера

Віддрук. прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.