ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.08 Справа № 18/356

Господарський суд Львівської області в особі головуючого-судді Мартинюка В.Я.

розглянувши справу за позовом

Приватного підприємства (надалі ПП) „Стіг Інжиніринг”

до

Відкритого акціонерного товариства „Львівське взуттєве виробничо-торгівельне підприємство „Прогрес” (надалі ВАТ „ЛВВТП „Прогрес”)

про

стягнення боргу за поставлений товар

з участю представники:

від позивача: Смерека А.С. –керівник;

Лисенко Н.М. –представник (доручення від 21.02.2008 року);

від відповідача: Сухович О.М. –заступник генерального директора (довіреність від 02.01.2008 року),

В С Т А Н О В И В :

що ПП „Стіг Інжиніринг” звернулася до господарського суду з позовом про стягнення з ВАТ „ЛВВТП „Прогрес” 8516,22 грн. заборгованості за поставлений товар.

Підставами вимог, як зазначено в позовній заяві, є невиконання відповідачем умов договору від 23.04.2004року за №3.

Представники позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з врахуванням уточнення від 21.02.2008 року, згідно якого позивач просить стягнути з відповідача 5375 грн. 51 коп. основного боргу та 1500 грн. 00 коп. інфляційних втрат. Від стягнення інших сум позивач відмовився.

Представник відповідача визнав уточнені позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Між приватним підприємством „Стіг Інжиніринг” (продавець) та ВАТ „ЛВВТП „Прогрес” (замовник) було укладено договір від 23.04.2004 року №3, згідно якого позивач зобов‘язався провести поставку матеріалів, обладнання та комплектуючих виробів згідно заявок замовника для систем опалення, водовідведення та водопостачання виробничих та адміністративних приміщень відповідача.

На виконання даного договору позивач поставив відповідачу матеріали, обладнання та комплектуючі загальною вартістю 37342,25 грн., що підтверджується видатковими накладними за №РН-0000003 від 30.06.2004 року на 6382,92 грн., №РН-0000004 від 30.06.2004 року на суму 992,80 грн., №РН-0000005 від 30.06.2004 року на суму 1133,40 грн., №РН-0000009 від 30.09.2004 на суму 14615,50 грн., №РН-0000010 від 30.11.2004 року на суму 2407,37 грн., №РН-0000011 від 30.11.2004 року на суму 8223,20 грн., №ПН-00011-1 від 30.11.2004 року на суму 3587,06 грн.

Згідно п. 3 цього договору відповідач здійснює оплату поставленого товару наступним чином: попередню оплату матеріалів, обладнання і т.п. згідно виставлених позивачем рахунків; кінцеву оплату фактично поставлених матеріалів, обладнання та комплектуючих на протязі 10-днів після підписання матеріальних накладних.

Проте, в порушення умов згаданого договору, відповідач оплатив поставлений товар лише частково на суму 31966,74 грн.

У відповідності до вимог ст.526 ЦК України та аналогічних положень ч.1 ст.193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторонами подано довідки про взаєморозрахунки, з яких вбачається, що сума основного боргу становить 5375 грн. 51 коп., а тому така підлягає до стягнення.

Щодо нарахованих витрат внаслідок інфляційних процесів –1768 грн. 55 коп., то такі на думку господарського суду визначені правомірно у відповідності до вимог п.2 ст.625 ЦК України.

Слід також зазначити, що позивач в судовому засіданні відмовився від стягнення 268 грн. 55 коп. втрат внаслідок інфляційних процесів, 470 грн. 11 коп. 3% річних та 902 грн. 05 коп. нарахованої пені.

За викладених обставин, господарський суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 5375 грн. 51 коп. основного боргу та 1500 грн. 00 коп. інфляційних втрат є підставними та підлягають до задоволення. В іншій частині провадження у справі належить припинити на підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК України, оскільки позивач відмовився від позову і така прийнята судом, оскільки не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

У відповідності до вимог ст.49 ГПК України судові витрати покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, п.4 ч.1 ст.80 ст.ст.82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Львівське взуттєве виробничо-торгове підприємство „Прогрес”, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Жовківська,30 () на користь приватного підприємства „Стіг Інжиніринг”, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Кн.Ольги,122 () 5375 грн. 51 коп. – основний борг за поставлений товар; 1500 грн. 00 коп. –витрат внаслідок інфляційних процесів; 220 грн. 00 коп. судових витрат.

3. В іншій частині провадження у справі припинити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя                                                                                           Мартинюк В.Я.