ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2008 р.

№
7/1236-НМ

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Шаргала В.І.

суддів:

Данилової Т.Б.

Мачульського
Г.М.

розглянувши
у відкритому судовому
засіданні

касаційну
скаргу

ОСОБА_1

на
постанову

Житомирського
апеляційного господарського суду

від

18.12.2007р.

у
справі

№7/1236-НМ

Господарського
суду

Житомирської
області

за
позовом

ОСОБА_1

до

Товариства
з обмеженою відповідальністю "Тіопол"

про

визнання
недійсним рішення зборів

за
участю представників

-
позивача:

1). ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1, виданий
Королевським РВ УМВС України в Житомирській області 29.07.2000р.) 2).
ОСОБА_2(довіреність ВЕР 450171 від 19.06.2007р.)

-
відповідача:

не
з'явився, -

В С Т А Н О В И В:

Оскарженою
постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 18.12.2007р.
(колегія суддів у складі: головуючого -судді Майора Г.І., суддів Горшкової
Н.Ф., Філіпової Т.Л.) залишено без змін рішення Господарського суду
Житомирської області від 21.09.2007р. (суддя Кудряшова Ю.В.), яким у вказаному
позові відмовлено.

В
касаційній скарзі позивач просить вказані рішення і постанову скасувати та
прийняти нове рішення, яким визнати недійсним рішення зборів учасників
Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіопол" від 01.06.2004р.,
посилаючись на порушення господарськими судами попередніх інстанцій норм
матеріального права.

Відзиву
на касаційну скаргу не надійшло.

Відповідач
не використав наданого законом права на участь свого представника у судовому
засіданні.

Переглянувши
у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду
України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції,
приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено
господарськими судами попередніх інстанцій, рішенням загальних зборів
засновників відповідача від 17.06.1994р. позивач був призначений директором
цього підприємства.

Оспореним
рішенням зборів засновників від 01.06.2004р. директором був призначений
ОСОБА_3.

Позивач,
дійшовши до висновків про порушення його прав, 25.05.2007р. звернувся до
господарського суду із позовом про визнання недійсним протоколу зборів
учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіопол" №1 від
01.06.2004р. посилаючись на те, що вказане рішення зборів є незаконним оскільки
свого підпису в зазначеному протоколі зборів учасників Товариства він не
ставив.

В
подальшому позивач змінив позовні вимоги, просив визнати недійсним рішення,
прийняте загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю
"Тіопол"  від 01.06.2004р. щодо
призначенням директором товариства ОСОБА_3.

Місцевий
господарський суд відмовляючи в позові виходив з того, що позивач підтвердив
свій підпис в оскарженому протоколі; акціонерне товариство, товариство з
обмеженою відповідальністю створюється і діють на підставі установчого договору
і статуту; в п.7.11. Статуту відповідача зазначено, що виключно компетенцією
зборів є призначення та зняття з посади директора підприємства, виконавчого
директора підприємства; обов'язок скликання зборів належить голові товариства
або виконавчому органу, яким згідно статуту відповідача є директор; відсутність
запису  щодо оспорюваного рішення зборів
в книзі протоколу, на яку посилається позивач, не є доказом недійсності зборів
засновників та прийнятого ними рішення, оскільки існує оригінал протоколу від
01.06.2004р, який був наданий на вимогу суду державним реєстратором и містить
підпис позивача; вказане свідчить про дійсність проведених зборів та прийнятого
ними рішення про призначення директором відповідача ОСОБА_3.; посилання
позивача на той факт, що зборами засновників не було звільнено його як
попереднього директора товариства не може бути розглянуто судом як підставу
позову, оскільки стосується трудових правовідносин, розгляд спору у яких не
належать до компетенції господарських судів, а відтак місцевий господарський
суд, посилаючись також на приписи ст.ст.4, 60, 61 Закону України "Про
господарські товариства", дійшов до висновків про відсутність правових
підстав для задоволення позову.

Апеляційний
господарський суд погодився з висновками місцевого господарського суду.

Касаційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до вимог ст.111-7 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові
рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи
перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального
і процесуального права (ч.1). Касаційна інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази (ч.2).

Статтею
111-10 цього кодексу визначено підстави для скасування або зміни рішення або
постанови. Згідно цієї норми підставами для скасування або зміни рішення
місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного
господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального
чи процесуального права.

Під
час розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції таких підстав не
встановив.

Відповідно
до приписів ст.111 ч.2 ГПК України не допускаються посилання у касаційній скарзі
на недоведеність обставин справи.

Як
встановлено судами попередніх інстанцій в засіданні суду першої інстанції
21.09.2007р. позивач підтвердив дійсність свого підпису поставленого в
протоколі зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіопол"
№1 від 01.06.2004р., що відображено в протоколі судового засідання,
продовженому 21.09.2007р.

На
вказані обставинами посилались суди попередніх інстанцій при прийнятті
оскаржених судових рішень.

Відповідно
до приписів ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює
наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення
господарського спору (ч.1). Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як
поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому
процесі.

За
вказаних обставин у судів попередніх інстанцій не було правових підстав
перевіряти приналежність підпису у протоколі зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю "Тіопол" №1 від 01.06.2004р. позивачу
іншими засобами доказування.

Доводи,
викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної
інстанції та частково зводяться до необхідності додатково перевірити докази,
досліджені судами, що, відповідно до приписів ст.111-7 ч.2 ГПК України, при
здійсненні у касаційному порядку перегляду судових рішень не допускається.

Відповідно
до п.1 ст.1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення, якщо
визнає, що рішення або постанова господарського суду прийняті з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права.

З
матеріалів справи вбачається що суд апеляційної інстанції в порядку ст.ст.1, 21
Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності, дослідив
правовідносини сторін.

Крім
того, суд касаційної інстанції виходить з того, що відповідно до приписів ст.54
ГПК України позов як цивільно-процесуальний засіб, яким забезпечується
реалізація права на звернення до суду,
це вимога заінтересованої особи до суду про захист порушеного або
оспорюваного права.

З
врахуванням цієї норми права та приписів ст.80 ч.2 вказаного кодексу складовими
частинами позову є предмет позову і його підстава.

Предметом
позову в розумінні вказаних норм права є матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, щодо якої він просить ухвалити рішення.

Матеріально-правовою
вимогою позивача у цій справі є вимога про визнання недійсним рішення зборів
учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіопол" №1 від
01.06.2004р.

Підставою
зазначеного позову, відповідно до вказаних норм права, є обставини, якими
позивач обґрунтовував свої вимоги та надані ними докази.

Як
вбачається із позовної заяви позивач обґрунтовував свої вимоги лише тим, що
підпис в протоколі, яким оформлено оспорене рішення зборів учасників
Товариства, йому не належить.

Позивач
не скористався наданим йому законом правом, передбаченим ст.22 ч.4 ГПК України,
і не змінював зазначені підстави позову у порядку, визначеному ст.54 цього
кодексу, змінивши при цьому у зазначеному порядку лише предмет позову.

Таким
чином, з врахуванням вищевикладеного, суди попередній інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку що з цих підстав позов задоволенню не підлягає.

Наведеним
спростовуються доводи, викладені в касаційній скарзі, щодо неправильного
застосування судами норм матеріального права.

За
вказаних обставин оскільки, як встановлено судами і не спростовано позивачем,
останній підтвердив дійсність свого підпису в протоколі зборів учасників
Товариства, суди попередніх інстанцій дійшли вичерпних юридичних висновків щодо
встановлених обставин справи і правильно застосували до спірних правовідносин
сторін норми матеріального та процесуального права, а відтак постанова суду
апеляційної інстанції є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її
скасування немає.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119 п. 1, 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,
-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного
господарського суду від 18.12.2007р. -без змін.

Головуючий
суддя
В.І. Шаргало

С
у д д і
Т.Б. Данилова

Г.М.
Мачульський