ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.08 Справа № 22/9

за позовною заявою Приватної агрофірми "Покрова", с.Кути

до відповідача ВАТ "Буський молокозавод", с.Ожидів

про стягнення 1374,88 грн.

Суддя М.Желік

Представники

Від позивача: Бернацький В.Я. (довіреність б/н від 29.01.2008р.)

Від відповідача: Ільїнська О.Л. (довіреність б/н від 03.01.2008р.)

Суть спору: Приватна агрофірма "Покрова", с.Кути звернулась із позовом до ВАТ "Буський молокозавод", с.Ожидів про стягнення 1374,88 грн.

Ухвалою від 14.01.2008р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 29.01.2008р. В порядку ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено до 12.02.2008р., 28.02.2008р.

Представникам сторін роз’яснено їх права згідно ст.22 ГПК України. У відповідності до ст. 75 ГПК України справа слухається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві. Ствердив, що відповідно до акту звірки станом на 31.12.2004р. ВАТ "Буський молокозавод" мало заборгованість перед ПАФ "Покрова" в сумі 1649,95 грн., з яких 275,07 грн. погашено 22.12.2005р., непогашеною залишається заборгованість в сумі 1347,88 грн. Просить позов задоволити, стягнути з відповідача 1347,88 грн. заборгованості.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та доповненні до відзиву, мотивуючи свої заперечення відсутністю первинних документів, які підтверджують наявність заборгованості та пропуском позовної давності. Просить у позові відмовити.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

За твердженням позивача у 2003р. ПАФ "Покрова" здійснювала поставку молока ВАТ "Буський молокозавод", зокрема у вересні 2003р. відповідач отримав молоко на суму 1649,95 грн., 22.12.2005р. здійснив оплату в сумі 275,07 грн.

В підтвердження факту поставки, та факту отримання продукції відповідачем позивач долучив копію прийомної квитанції на закупівлю молока і молочних продуктів у сільськогосподарських підприємств за період з 1 по 30 вересня 2003р. Факт наявності заборгованості позивач підтверджує актом звірки від 31.12.2004р., визнання заборгованості відповідачем підтверджує сплатою частини боргу (банківська виписка від 22.12.2005р.).

Відповідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно ст.34 ГПК України обставини справ, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В представленому суду документі в підтвердження отримання відповідачем продукції відсутні відомості про посаду, прізвище, ім'я , по-батькові особи, яка отримала продукцію, а також відсутня печатка отримувача продукції.

Згідно ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа, дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За таких обставин, цей документ за правовим змістом вище наведеної норми Закону не є первинним документом, внаслідок чого не може фіксувати та підтвердити факт здійснення господарської операції. З аналогічних підстав не може бути належним доказом наявності заборгованості акт звірки.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності і відмови у заявленому позові повністю у зв'язку із спливом строку позовної давності, така судом відхиляється, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, згідно підп.1 ч. 1 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є дія та інші правочини. Ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст.205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст.205 ЦК України, правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Враховуючи те, що договір у письмовій формі між сторонами не був укладений, строк оплати не був встановлений, то за приписом ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.           Боржник повинен виконати обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки, в матеріалах справи відсутня вимога позивача про оплату поставленого товару, встановити момент виникнення зобов'язання і як наслідок встановити початок перебігу строку позовної давності не видається можливим.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними доказами, викладені в позовній заяві обставини, на які він посилається як на підставу свої вимог, а отже в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 41, 42 43, 49, 60, 82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задовленні позову відмовити повністю.

Суддя