ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.03.2008

Справа №2-24/17756-2007А

За адміністративним позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю «Філбі» (АР Крим, м. Сімферополь, пр.Кіровавул.Козлова,111)

До відповідача - Державної податкової інспекції в м. Сімферополь (м.Сімферополь, вул.Мате Залкі,19)

Про визнання нечинним рішення

Суддя Г.Г.Колосова

При секретарі Дулімовой В. І.

За участю представників:

Від позивача – Степанова Н.В., юк, дов. у справі.

Від відповідача – Щербіна Д.С.,, гол.держ.подат.інспектор, дов у справі.

Обставини справи:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до суду про визнання нечинним рішення ДПІ в м. Сімферополь № від 21.11.2007р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 7785,00грн. за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 26595-ВР від 06.07.1995р.

Відповідач проти позовних вимог заперечує за мотивами, викладеними у відзиві.( а.с. 34-36)

У судовому засіданні 15.01.2008р. позивач заявив усне клопотання про виклик в якості свідків продавця Бойцун Л.В., Приватного підприємця Камінську Л.О. та її продавця.

Без виходу до нарадчої кімнати суд відмовив у задоволенні цього клопотання, оскільки вважає, що відкладення розгляду справи є недоцільним, справу можна розглянути за наявними в ній доказами.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, які викладені в позовній заяві, підтримав у повному обсязі.

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.41 Кодексу Адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представника позивача та відповідача, суд -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Філбі» зареєстровано як суб’єкт підприємницької діяльності-юридична особа рішенням виконкому Сімферопольської міської ради 28.11.2003р. та узято податковий облік в ДПІ в м. Сімферополя.

12.03.2007р. працівниками ДПА в АР Крим була проведена перевірка по контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу в магазині № 1, що розташований в м.Сімферополі по вул.Лермонтова,18-а й належить ТОВ «Філбі».

В результаті перевірки було встановлено порушення п. 9,11,13 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, що виразилось у невідповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО на 1509,45грн., а також не роздрукування розрахункового рахунку на суму покупки 47,55грн., про що складено акт № 002183 від 08.11.2007р.

На підставі акту перевірки ДПІ в м. Сімферополь винесено рішення № від 21.11.2007 р., яким до ТОВ «Філбі» були застосовані штрафні (фінансові) санкції у загальному розмірі 7785,00грн. на підставі п. 11 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” та відповідно до п.1 ст. 17 та ст.22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Позивач не погодившись з винесеним рішенням просить визнати його нечинним.

Позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п.1, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» визначено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в наявній и або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів і т.п.) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг зобов'язані:

-проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів;

-забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО.

Відповідальність за порушення п.1,13 ст. 3 Закону № 265 передбачена п.1 ст.17 і ст. 22, тому рішенням ДПІ в м. Сімферополі № від 21.11.2007р. до ТОВ «Філі» застосовані штрафні (фінансові) санкції у зальній сумі 7785грн., в тому числі 237,75грн. – за не роздрукування розрахункового документу ( 47,55грн.х5) та 7547,25грн. - за виявлену невідповідність суми готівкових коштів ( 1509,45грн.х 5).

У позовній заяві позивач посилається на те, що на момент перевірки в магазині також знаходився касир-продавець СПД Каминської Л.О., що орендує частину приміщення та здійснює роздрібну торгівлю в цьому ж магазині.

У доказ наданий договір СПД Каминської Л.О. з фізичною особою Файнгольд І.Л. від 01.10.2007р. на оренду приміщення за адресою м. Сімферополь, вул. Лермонтова,18-а.

Доводи позивача щодо перерахунку працівниками ОДПІ грошових коштів в касах двох суб’єктів господарювання та об’єднання готівки двох кас та відображення у акті перевищення готівки з порівнянням зі звітом РРО, судом не можуть бути прийняти, оскільки не підтверджені ніякими доказами, а тому безпідставні.

Згідно акту перевірки, перевірка проводилась у присутності продавця позивача Бойцун Л.В. Вказаний акт продавцем підписаний.

У графі „Заперечення до акту перевірки” відсутні заперечення, що свідчить про згоду продавця з порушеннями, які зафіксовані в акті перевірки.

Невідповідність грошових коштів підтверджується як актом перевірки, так і поясненням продавця магазину, який перевірявся – Бойцун Л.В. Продавець також не заперечує, що нею не роздрукований чек на суму покупки (а.с.9-12, 19).

Крім того, покупюрний опис готівкових коштів на місці проведення розрахунків від 08.11.2007р. підписаний продавцем Бойцун Л.В. також без заперечень. (а.с.38)

Пунктом 23 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006р. № 833 передбачено, що касир під час проведення розрахунку зобов’язаний приймати без обмежень банкноти і монети Національного банку, а також забезпечувати наявність у касі банкнот для видачі здачі. Забороняється зберігання на місці проведення розрахунку готівки, що не належить суб’єкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших працівників.

Тому доводи позивача про те, що причиною перерахування грошових коштів у касі СПД Камінської Л.О. був факт розміну коштів продавцем Бойцун Л.В. у касира іншого суб’єкта підприємницької діяльності суд також до уваги не приймає.

Таким чином, позивач не довів відсутність з його боку порушень чинного законодавства, тоді як цей обов’язок покладений на нього ч. 1 ст. 71 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” посадові особи органів державної податкової служби зобов’язані дотримуватися Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функції та повною мірою використовувати надані їм права.

Тому суд приходить до висновку, що оспорюванє рішення ДПІ в м. Сімферополі про застосування штрафних (фінансових) санкцій винесено обґрунтовано з дотриманням вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

За таких обставин позовні вимоги з підстав, вказаних у позовній заяві, задоволенню не підлягають.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова складена у повному обсязі 21.03.2008року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.94,98,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України у Севастопольський апеляційний господарський суд.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.