ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом

Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

До

Місіонерського Євангелізаційно-благодійного центру «Слово життя»Об’єднання Християнських церков України

Про

стягнення 12 651,52 грн.

Суддя Домнічева І.О.

Представники:

від позивачів

Семененко Л.В.

від відповідача

Оначенко В.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація»звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про відшкодування позадоговірної шкоди в сумі 12 651,52 коп., нанесеної Місіонерським Євангелізаційно-благодійним центром «Слово життя»Об’єднання християнських церков України несплатою платежів за користування нежилим будинком №21-А літер А на вул. Волго-Донській.

Ухвалою від 05.02.08р. суд порушив провадження у справі та призначив судове засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.97 № 02-5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Сторони були належним чином повідомлені про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Позивач у судових засіданнях підтримував викладені у позові обставини, та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судові засідання з’являвся, відзив на позов відповідач не подав, проте відповідно до протоколу судового засідання від 01.04.08р., представником відповідача визнано позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, оглянувши надані позивачем оригінали документів, на які він посилаються, як на підставу своїх вимог, та копії яких долучені до матеріалів справи, суд —

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішення Київської міської ради від 29.11.2001 № 151/1585 "Про затвердження переліку нежитлових будівель комунальної власності територіальної громади м. Києва" нежилий будинок № 21-А літер А на вул. Волго-Донській віднесено до комунальної власності територіальної громади м. Києва.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 22.02.2002 №347 "Про закріплення нежилих будинків та приміщень комунальної власності територіальної громади м. Києва" нежилий будинок № 21-А літер А на вул. Волго-Донській у м. Києві закріплено за КП "Київжитлоспецексплуатація" на праві повного господарського відання.

Пункт 2.2.5 Статуту комунального підприємства "Київжитлоспец експлуатація" одним із предметів діяльності позивача визначає ведення обліку нежитлового фонду, що знаходиться в повному господарському віданні підприємства, передачу його в користування на договірних засадах з дозволу власника або уповноваженого/ним органу, здійснення контролю за виконанням договорів оренди нежилих приміщень.

Згідно з вимогами ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" законне використання державного нерухомого майна можливе тільки на підставі договору оренди, укладеного згідно з чинним законодавством.

Згідно з актом на фактичне використання нежилого приміщення в будинку № 21-А літер А на вул. Волго-Донській від 09.01.2007 Відповідач користувався вказаним нежилим приміщенням площею 1877,7 кв.м. Договір оренди нежилого приміщення за адресою м. Київ, вул. Волго-Донська, 21-А літер А у м. Києві між сторонами по справі не був укладений. Тобто, Відповідач безпідставно займав приміщення в будинку на вул. Волго-Донській, 21-А літер А у м. Києві, при цьому не сплачуючи кошти за користування приміщенням.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 12 березня 2007 року по справі № 17/483 08.11.2007 Відповідача виселено зі спірного нежилого приміщення та повернуто це приміщення Позивачу. В рішенні встановлено, що Відповідач договір оренди з Позивачем не укладав і, отже, займав спірне нежиле приміщення без належних правових підстав. Рішення набрало законної сили та станом на день винесення даного рішення, є чинним.

У результаті неправомірних дій Відповідача, пов'язаних з несплатою належних платежів за фактичне користування нежилим приміщенням, останній зі своєї вини наніс Позивачу позадоговірну шкоду у вигляді неодержаної належної плати за використання вказаного приміщення.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їхнє відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до п.1 ст.1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Частиною 1 ст.1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, у Відповідача виникло позадоговірне зобов'язання по відшкодуванню майнових втрат Позивачу за безкоштовне і незаконне використовування приміщення, які становлять 12651 грн. 52 коп.

У зв'язку з цим Відповідачу 05.12.2007 була направлена вимога № 155/1/11-6761 про сплату заборгованості.

В матеріалах справи відсутні докази відповіді Відповідачем на зазначену вимогу та відсутні докази сплати відповідачем вищенаведеної нанесеної шкоди.

Розмір заподіяної шкоди розраховано згідно Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від 28.09.2006 № 34/91.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у відповідності до наданого позивачем розрахунку суми шкоди (довідки про суму за фактичне користування).

Відповідно ст. 49 ГПК України, з Відповідача на користь Позивача стягуються суми витрат по сплаті державного мито та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу за звернення з позовом до Господарського суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 16, 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Місіонерського Євангелізаційно-благодійного центру "Слово життя" Об'єднання Християнських церков України (01014, м. Київ, вул. Мічуріна, 64; ) на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»(01034, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А; код 03366500) позадоговірну шкоду нанесену несплатою платежів за користування нежилим будинком № 21-А літер А на вул. Волго-Донській, в розмірі 12651 (дванадцять тисяч шістсот п’ятдесят одна) грн. 52 коп., 126 (сто двадцять шість) грн. 52 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.О.Домнічева

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення –08.04.2008р.