ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.02.08 р.                     Справа № 39/22пд

Господарський суд Донецької області у складі судді Морщагіній Н.С.

при секретарі Бахрамовій А.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Ріелті-центр” м. Донецьк

До відповідача: Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк

про визнання права набуття земельної ділянки в оренду

За участю представників сторін:

від позивача: Жолудев Д.Л. – за довіреністю;

від відповідача: не з’явився;

В судовому засіданні від 05.02.2008 р. відповідно до

ст. 77 ГПК України оголошено перерву в слуханні

справи до 07.02.2008 р. до 10год.15хв.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Ріелті-центр” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк, про визнання за ТОВ “Ріелті-центр” права набуття земельної ділянки в оренду для розміщення об’єкту - житловий комплекс у складі двох багатоповерхових жилих будинків, вбудовано-прибудованих торгівельно-офісних приміщень і підземно-наземним паркінгом, за адресою Ленінський район, всередині кварталу по пр. Ленінському, який раніше був переданий ТОВ “Центрострой” рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради № 303/32 від 23.05.2007 р. (відмова ТОВ “Центорстрой” від земельної ділянки), орієнтованою площею 1, 1 га, шляхом укладання прямого договору оренди з виконавчим комітетом Донецької міської ради в порядку передбаченому Земельним кодексом України та Законом України “Про оренду землі” станом на момент укладання договору резервування.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на висновок № 01-1/1929 з від 23.10.2007 р., висновок № 01/14-7032 від 10.12.2007 р., рішення виконавчого комітету Донецької міської ради № 660/27 від 31.10.2007 р., висновок № 05/2876 від 24.10.2007 р., заявку на виділення земельної ділянки для розміщення об’єкту, завдання на розробку містобудівного обґрунтування, листи ТОВ “Цептрострой”, лист № 05/2063 від 16.10.2007 р., висновок № 01/14-5652 від 19.10.2007 р., лист № 05/2063 від 16.10.2007 р., лист № 2367/07 від 22.10.2007 р., висновок № 01/35-7610 від 19.10.2007 р., лист № 2361/07 від 22.10.2007 р., рішення виконавчого комітету № 660/27 від 31.10.2007 р., лист від 27.09.2007 р., лист ТОВ “Ріелті-центр”, договір резервування земельної ділянки № рс У/766 від 25.10.2007 р., лист № 9/1430-дн від 04.10.2007 р., висновок № 01/35-7610 від 19.1.2007 р., № 01/14-5652 від 19.10.2007 р., лист № 2362/07 від 22.10.2007 р., акт вибору земельної ділянки, лист від 27.09.2007 р., лист № 05/2063 від 16.10.2007 р., рішення виконавчого комітету Донецької міської ради № 303/32 від 23.05.2007 р.

В ході розгляду справи, позивач, відповідно до ст. 22 ГПК України, уточнив позовні вимоги, змінив предмет позову та просив суд визнати за ТОВ “Ріелті-центр” права набуття земельної ділянки в оренду строком на 50 років для розміщення об’єкту - житловий комплекс у складі двох багатоповерхових жилих будинків, вбудовано-прибудованих торгівельно-офісних приміщень і підземно-наземним паркінгом, за адресою Ленінський район, всередині кварталу по пр. Ленінському, орієнтованою площею 1, 1 га, шляхом укладання прямого договору оренди з виконавчим комітетом Донецької міської ради в порядку передбаченому Земельним кодексом України та Законом України “Про оренду землі” станом на момент укладання договору резервування.

Суд розглядає позовні вимоги з урахуванням уточнень.

Відповідач в судове від 07.02.2008 р. не з’явився, у зв’язку з великим навантаженням співробітників, просив розглянути справу без участі його представника, через канцелярію суду направив відзив на позов, проти позовних вимог заперечив, у зв’язку з тим, що, згідно внесених Законом України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” змін до земельного законодавства - визначено виключно конкурсні засади передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, додатково вказував на невизначеність порядку організації та проведення аукціону на набуття права оренди землі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані докази, господарський суд встановив.

Позивач, звернувся до господарського суду з позовом про визнання за ним права набуття земельної ділянки в оренду, обґрунтовуючи позовні вимоги необґрунтованим посиланням органу місцевого самоврядування на Закон України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” та відмовою від передачі спірної земельної ділянки на умовах, визначених ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції закону, що діяла на момент укладення договору резервування земельної ділянки).

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України “Про оренду землі”, ст.ст. 792-797 ЦК України, а також іншими нормативно-правовими актами прийнятими на їх виконання.

Приписи ст. ст. 13 і 41 Конституції України визначають, що від імені Українського народу права власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією, і усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

У відповідності до ст. 9 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить, зокрема, розпорядження землями територіальної громади міста; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Зазначена норма Земельного кодексу України кореспондується з вимогами ч. 3 ст. 16 Закону України “Про оренду землі”, відповідно до якої необхідною передумовою укладення договору оренди землі визначено згоду орендодавця передати земельну ділянку в оренду.

Рішенням виконавчого комітету № 20/16 від 24.06.2005 р. Донецька міська рада делегувала виконавчому комітету Донецької міської ради повноваження в галузі земельних правовідносин, зокрема, щодо розпорядження землями комунальної власності.

На підставі положень наведених вище норм позивач, 21.09.2007 р. звернувся до Донецького міського голови з заявою про надання в оренду земельної ділянки строком на 50 років, для розміщення об’єкту - житлового комплексу у складі двох багатоповерхових жилих будинків, вбудовано-прибудованих торгівельно-офісних приміщень і підземно-наземним паркінгом, за адресою Ленінський район, всередині кварталу по пр. Ленінському, який раніше був переданий ТОВ “Центрострой” рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради № 303/32 від 23.05.2007 р. (відмова ТОВ “Центрострой” від земельної ділянки).

27.09.2007 р., постійно діюча комісія з питань вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, на підставі Закону України „Про планування і забудову” та рішення Донецької міської ради від 30.09.2005 року № 21/2 „Про затвердження правил забудови м. Донецька”, надала позивачеві згоду на забудову цієї земельної ділянки при умові:

-          розроблення, погодження та затвердження містобудівної документації розміщення цього об'єкту.

На виконання приписів Комісії щодо порядку отримання в оренду земельної ділянки позивачем отримано згоди державних органів та органів місцевого самоврядування на розміщення житлового комплексу у складі двох багатоповерхових жилих будинків, вбудовано-прибудованих торгівельно-офісних приміщень і підземно-наземним паркінгом, за адресою Ленінський район, всередині кварталу по пр. Ленінському:

-          16.10.2007 року, погодження відділу регуляторної політики, лист № 05/2063;

-          19.10.2007 року, висновок Донецького міського управління земельних ресурсів

-          № 01/35-7610;

-          19.10.2007 року, висновок Головного управління містобудування та архітектури

-          Донецької міської ради № 01/14-5652;

-          22.10.2007 року, погодження санітарної епідеміологічної станції, лист № 2362/07;

-          23.10.2007 року, висновок державного управління охорони навколишнього

-          природного середовища в Донецької області відділу регуляторної політики

-          №05/2868;

-          23.10.2007 року, висновок відділу культури Донецької міської ради;

-          24.10.2007 року, лист головного управління МВС України в Донецької області № 9/1430дн;

З огляду на встановлений ст.ст. 6, 627 ЦК України принцип свободи Договору сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

25.10.2007 р., за підсумками здійснених позивачем підготовчих дій, між відповідачем в особі виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк та позивачем був укладений договір резервування земельної ділянки № рс У/766.

Договір резервування землі, хоча і не передбачений інститутами цивільного та земельного права, однак, в силу ст.ст. 11, 509 ЦК України є підставою, що зумовлює виникнення для сторін взаємних цивільних прав та обов'язків, оскільки його зміст не суперечить законодавству.

Згідно даного Договору виконавчий комітет Донецької міської ради зобов’язався не надавати зарезервовану земельну ділянку загальною площею 1, 1 га, що розташована в Ленінському районі м. Донецька іншим юридичним та фізичним особам, а позивач, в свою чергу, зобов’язався прийняти означену земельну ділянку, зі сплатою коштів за резервування земельної ділянки в сумі 22 320, 83 грн. на місяць, а також розробити за період резервування проект будівництва та звернутися до виконкому із клопотанням про надання цієї земельної ділянки.

Однією з умов належного виконання умов вказаного Договору, є надання позивачу у користування вказаної земельної ділянки шляхом прийняття радою відповідного рішення.

Рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради № 303/32 від 31.10.2007 р., позивачеві погоджено місце розташування житлового комплексу у складі двох багатоповерхових жилих будинків, вбудовано-прибудованих торгівельно-офісних приміщень і підземно-наземним паркінгом, за адресою Ленінський район, всередині кварталу по пр. Ленінському, орієнтованою площею 1, 1 га та надано дозвіл на проведення проектно-дослідницьких робіт для будівництва означеного комплексу.

Строк розробки позивачем проектно-кошторисної документації відносно вказаного об’єкту встановлений згідно п. 5 Рішення до 01.06.2009 р.

Листом № к01/12-25263 від 15.1.2008 р. виконавчий комітет Донецької міської ради, у зв’язку з внесенням змін до Земельного кодексу України та Закону України “Про оренду землі”, згідно яких визначено виключно конкурсні засади передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, повідомив ТОВ “Ріелті-центр” про неможливість розгляду документів щодо оформлення ним права користування спірною земельною ділянкою.

При звернення до суду з позовом позивач виходив з того, що Законом України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” змін до земельного законодавства, скасовано, встановлений ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент укладення договору резервування земельної ділянки № рс У/766 від 25.10.2007 р.) порядок надання земель комунальної власності в оренду, що в подальшому може завадити реалізації його переважного права на оренду спірної земельної ділянки.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписом ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

За своїм загальноправовим змістом, вимоги позивача щодо визнання за ним права набуття земельної ділянки в оренду строком на 50 років шляхом укладання прямого договору оренди – є засобом захисту цивільного права у вигляді визнання права, передбаченого ст.ст. 16 ЦК України, 20 ГК України та закріпленого ст. 152 Земельного кодексу України.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам та порядок передачі земельних ділянок в оренду визначені ст. ст. 123, 124 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України “Про оренду землі”.

В силу ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент укладення договору резервування земельної ділянки № рс У/766 від 25.10.2007 р.) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачем здійснено комплекс підготовчих дій, пов’язаних з реалізацією наданого права на оренду спірної земельної ділянки.

Наведений вище порядок набуття позивачем в оренду спірної земельної ділянки визначений Законом України „Про планування і забудову” та рішенням Донецької міської ради від 16.12.2005 р. № 23/21 „Про затвердження порядку відведення земельних ділянок в оренду і надання у постійне користування” та не суперечить приписам ст. 124 Земельного кодексу України, ст. 16 Закону України “Про оренду землі”.

Прийняття Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, яким внесено зміни до ст. 124 Земельного кодексу України, та визначено виключно конкурсні засади передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, не є підставою, що позбавляє позивача пріоритетного права на укладання договору оренди визначеної та погодженої з органом місцевого самоврядування земельної ділянки, оскільки згідно встановленого ст. 5 ЦК України загальноправового принципу ретроактивності закону, гарантованого ст. 58 Конституції України, акти цивільного законодавства не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи.

Згідно із зазначеним вище правилом дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 58 Конституції України, ст. 16 Закону України “Про оренду землі”, ст. 124 Земельного кодексу України, позивач має право на проведення дій, пов’язаних з переданням в оренду спірної земельної ділянки на засадах, встановлених у вищевказаних актах в редакції, яка діяла на момент укладання договору резервування № рс У/766 від 25.10.2007 р.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про правомірність захисту цивільного права позивача у заявлений ним спосіб, визнавши за ним право набуття земельної ділянки в оренду для розміщення об’єкту - житловий комплекс у складі двох багатоповерхових жилих будинків, вбудовано-прибудованих торгівельно-офісних приміщень і підземно-наземним паркінгом, за адресою Ленінський район, всередині кварталу по пр. Ленінському, орієнтованою площею 1, 1 га, шляхом укладання прямого договору оренди з виконавчим комітетом Донецької міської ради, як превентивні міри захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

При визначенні підвідомчості цієї справи господарським судам суд виходив з того, що між сторонами існує спір про право позивача на укладання договору оренди земельної ділянки.

Правовідносини, що склалися між сторонами з приводу укладення спірного договору оренди, носять договірний характер, при цьому, виконавчий комітет Донецької міської ради, виступає як власник спірної земельної ділянки, який, в силу свого статусу та наданих повноважень має право розпоряджатись нею в установленому порядку.

Відповідно, відповідач, у спірних правовідносинах не здійснює владних повноважень, а виступає як суб'єкт господарських відносин.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Ріелті-центр” м. Донецьк – задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю “Ріелті-центр” право набуття земельної ділянки в оренду строком на 50 років для розміщення об’єкту - житловий комплекс у складі двох багатоповерхових жилих будинків, вбудовано-прибудованих торгівельно-офісних приміщень і підземно-наземним паркінгом, за адресою Ленінський район, всередині кварталу по пр. Ленінському, орієнтованою площею 1, 1 га, шляхом укладання прямого договору оренди з виконавчим комітетом Донецької міської ради в порядку передбаченому Земельним кодексом України та Законом України “Про оренду землі” станом на момент укладання договору резервування.

Стягнути з виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Ріелті-центр” м. Донецьк витрати за державним митом в сумі 85 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

В судовому засіданні оголошено повний текст рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Морщагіна Н.С.