ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2008 р.

№ 9/101-2233

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

суддів

Кота О.В.,

Барицької Т.Л.,

Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу

Приватного підприємства "Торговий дім Тернопіль"

на рішення господарського суду Тернопільської області від 19.09.2007 р. та

постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.12.2007 р.

у справі

№ 9/101-2233

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Козова-цукор"

до

Приватного підприємства "Торговий дім Тернопіль"

про

стягнення 59 157,52 грн.

за участю представників:

позивача: Тиран О.В.;

відповідача: не з’явилися;

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Козова-цукор" звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом до Приватного підприємства "Торговий дім "Тернопіль" про стягнення заборгованості в розмірі 59 157,52 грн., що виникла через невиконання по оплаті вартості отриманого дизпалива та дизельного масла.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 19.09.2007 р. (суддя Кропивна Л. В.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.12.2007 р. (судді Скрутовський П.Д., Слука М.Г., Юрченко Я.О.) позов ТОВ "Козова-цукор" задоволено повністю.

Не погодившись з прийнятими судовими рішеннями, ПП "ТД Тернопіль" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 19.09.2007 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.12.2007 р. у справі № 9/101-2233.

Сторони, згідно з приписами ст. 1114 ГПК України, були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, проте відповідач не скористався передбаченим законом правом на участь у розгляді справи касаційною інстанцією.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарськими судами обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими судами, 15.09.2006 р. між ПП "ТД Тернопіль" та ТОВ "Козова-цукор" укладено договір № 15/09/07 про перевезення цукрових буряків (надалі з текстом –"Договір"). Виходячи з умов Договору ПП "ТД Тернопіль", як виконавець, зобов’язалось надати ТОВ "Козова-цукор", як замовнику, послуги по перевезенню цукрових буряків у відповідності до вимог останнього, а замовник зобов’язався прийняти та оплатити надані послуги.

Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (надалі за текстом – "Правила"), затверджені наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 р., регламентують обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов'язки та відповідальність сторін щодо їх додержання.

У відповідності до п. 19.3.4. Правил, робота автомобільного транспорту при перевезенні цукрових буряків виконується за годинним графіком, який розробляється приймальними пунктами і погоджується перевізниками і сільгоспвиробниками.

Згідно п.п. 1.3. та 1.4. Договору, ПП "ТД Тернопіль" надає спеціально обладнаний для перевезення вантажу автотранспорт, який знаходиться на території замовника, або по узгодженню з замовником в іншому місці, до моменту отримання письмового повідомлення замовника про завершення надання послуг по Договору.

Як встановлено господарськими судами, на виконання зазначених положень Договору автомобілі КАМАЗ з причепами (автомобільні транспортні засоби з державними номерами ВО 03-51 АЕ, ВО 03-01 АЕ, ВО 01-36 АЕ, ВО 01-05 АЕ, ВО 03-06 АЕ, ВО 03-52 АЕ, ВО 01-26 АЕ, ВО 0302 АЕ та причепи з державними номерами 058-74-ТІ, ВО 05-08 ТІ, 058-76 ТІ, 058-75 ТІ, 95-55 ТІ, ВО 08-03ТЕ, ВО 0803 ХХ, ВО 05-04 ХХ) були передані у розпорядження ТОВ "Козова-цукор" і знаходилися на його території.

Згідно з підпунктами 8.2. та 8.25. пункту 8 Правил перевізник зобов'язаний забезпечувати своєчасну подачу справного рухомого складу, придатного для перевезення вантажів відповідно до заявки (разового замовлення) та такого, що відповідає санітарним нормам. Подача непридатного для перевезень вантажів рухомого складу вважається такою, що не була здійснена.

У відповідності до п. 2.1.5 Договору до обов’язків перевізника входить забезпечення автотранспорту паливно-мастильними матеріалами в кількості, необхідній для перевезення вантажу .

Однак, як встановлено господарськими судами на підставі товарно-транспортних накладних та заправочних відомостей за період з вересня по листопад 2006 року, що обов’язки перевізника, визначені у п.п. 8.2. Правил та п. 2.1. Договору, перевізником виконані частково, і лише у частині подачі замовнику справного рухомого складу, у той час, коли забезпечення автомобільних транспортних засобів пально-мастильними матеріалами перевізник не забезпечив.

Крім того, розділ 3 Договору встановлює, що вартість 1 тонно-кілометра перевезення вантажу, тобто вартість послуги із перевезення, розраховувалася у т.ч. і з урахуванням вартості ринкових цін пально-мастильних матеріалів.

В силу положень статті 621 ЦК України, у разі невиконання боржником для кредитора певної роботи чи ненадання йому послуги кредитор має право виконати цю роботу власними силами або доручити її виконання чи надання послуги третій особі і вимагати від боржника відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання.

Враховуючи, що ТОВ "Козова-цукор" виконало зобов’язання перевізника по забезпечення автотранспортних засобів власними силами, тобто забезпечило власними паливно-мастильними матеріалами автомобільні транспортні засоби перевізника, вимога позову про відшкодування вартості паливно-мастильних матеріалів (14 293 літра дизельного пального за ціною 4.10 грн./л та дизельного мастила у кількості 137 літрів по ціні 4,06 грн./л) у розмірі 59 157,52 грн., які по суті складають реальні збитки Товариства, є законними та обґрунтованими.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що господарськими судами в порядку ст. 43 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і правомірно застосовано норми процесуального та матеріального права.

За таких обставин судова колегія не вбачає підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового акту.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Тернопільської області від 19.09.2007 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.12.2007 р. у справі № 9/101-2233 залишити без змін, а касаційну скаргу Приватного підприємства "Торговий дім "Тернопіль"–без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      О. Кот

судді                               Т. Барицька

С. Шевчук