ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

14.02.08
Справа  № 19/203

Львівський
апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді

Кравчук
Н.М.

суддів

Гнатюк
Г.М.

Мирутенко
О.Л.

розглянув                     апеляційну скаргу Державного
спеціалізованого лісозахисного підприємства «Львівлісозахист»(надалі ДСЛП
«Львівлісозахист») б/н від 05.11.2007р.

на
рішення                     Господарського суду
Івано-Франківської області від 23.10.2007р.

у
справі                     № 19/203

за
позовом                     ДСЛП «Львівлісозахист», м.
Львів-Брюховичі

до
відповідача           Субґєкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1(надалі СПД ФО ОСОБА_1.), с. Пшеничник,
Долинський район, Івано-Франківська область

про                               стягнення заборгованості на суму 3 435,51 грн.,

з
участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2. -заступник директора
(довіреність № 17 від 13.02.2008р.); ОСОБА_3. -начальник відділу діагностики
(довіреність № 17 від 13.02.2008р.); ОСОБА_4. -головний економіст (довіреність
№ 3 від 16.01.2007р.);

від відповідача: не з'явився

Права
та обов'язки, передбачені статтями 20, 22 ГПК України представникам сторін
роз'яснено. Клопотання  про технічну
фіксацію судового процесу від сторін не поступало, заяв про відвід суддів не
надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-франківської області
від 23.10.2007р. у справі №19/203 (суддя Максимів Т.В.) відмовлено в задоволені
позовних вимог ДСЛП «Львівлісозахист»до СПД ФО ОСОБА_1. про стягнення
заборгованості на суму 3 435,51 грн.

Приймаючи
рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем пропущено
строк звернення до суду для захисту порушених прав, а тому відповідно до п.4
ст.267 ЦК України, закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є
підставою для відмови в позові.

Не
погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій
скаржник рішення суду першої інстанції вважає незаконним, прийнятим при
неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням
норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги задоволити. На думку скаржника суд
безпідставно застосував строк позовної давності, оскільки відпуск продукції
здійснювався на підставі накладної від 31.03.2004р., в якій строк виконання
зобов'язання не вказаний, а не на підставі договору купівлі-продажу від  14.11.2002р. Крім того,  09.02.2007р. позивачем була виставлена
відповідачеві претензія про оплату заборгованості.

Відповідач
в судовому засіданні 17.01.2008р. та у відзиві на апеляційну скаргу проти
доводів скаржника заперечує, рішення господарського суду вважає законним та
обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Розгляд
справи відкладався.

Представник
відповідача в судове засідання 14.02.2008р. не з'явився.

Розглянувши
подану апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу та матеріали справи,
заслухавши представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд
встановив наступне.

Як
вбачається з матеріалів справи, ЛДСЛЗЦ „Львівлісозахист” на підставі накладної
від 31 березня 2004 року «Львівлісозахист», правонаступником якого є ДСЛП
«Львівлісозахист», відпустило приватному підприємцю ОСОБА_1. (довіреність  серії ЯЖВ № 122335 від 30.03.2004 р.)
лісоматеріали на загальну суму 6 624,00 грн. (а.с. 6-7).

Відповідач
в судовому засіданні та у відзиві на апеляційну скаргу не заперечує факту
отримання лісопродукції по вищевказаній накладній, проте стверджує, що дана
лісопродукція була ним отримана на виконання договору на розробку лісосіки від
14.11.2002 р. та договору купівлі-продажу від 14.11.2002 р.

Суд
апеляційної інстанції не погоджується з твердженнями  відповідача,
оскільки  у накладній від
31.03.2004 р. відсутні будь-які посилання на вказані договори

Відповідно
до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не
передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:
договори та інші правочини.

Згідно
ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами
цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Накладна
від 31.03.2004р., по якій відбулась поставка, не містить інформації щодо строку
сплати поставленої продукції.

Відповідно
до ч.2 ст. 530 ЦК, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем
була направлена на адресу відповідача претензія № 37 від 09.02.2007р. як вимога
по оплаті вартості продукції на суму 3 435,51 грн. (а.с. 12). Представники позивача
в судовому засіданні пояснили, що відповідачем частково була погашена
заборгованість шляхом виконання певних робіт та підписанням акту  виконаних робіт за березень 2004 року.

Однак,
дана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно
до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно
до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться.

Посилання
відповідача на те, що строк позовної давності протягом якого позивач мав право
звернутись з вимогою про сплату вартості товару сплинув, не заслуговують на
увагу, враховуючи наступне.

Згідно
зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три
роки.

Відповідно
до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу,
яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями,
строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається
пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності
починається зі спливом цього строку.

Так,
згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки
позивачем була пред'явлена вимога про виконання зобов'язань 09.02.2007р., тому
колегія суддів вважає, що позивачем строк позовної давності не пропущений.

З
огляду на те, що відповідачем не представлено доказів  повної оплати за отриманий товар  вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно
до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи,
що місцевий господарський суд неправильно встановив обставини справи, та
прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права,
останнє слід скасувати, а апеляційну скаргу -задоволити.

Керуючись,
ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України,
Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу задоволити.

2.          Рішення господарського суду Івано-Франківської області
від 23.10.2007р. у справі № 19/203 скасувати. Прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задоволити. Стягнути з відповідача на користь позивача 3435,51
грн. боргу, 102,00 грн. держмита за розгляд справи в першій інстанції, 118 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 51 грн.
держмита  за розгляд справи в апеляційній
інстанції. Суду першої інстанції видати наказ.

3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і
може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

4.          Справу передати в місцевий господарський суд
Івано-Франківської області.

Головуючий суддя
Н.М. Кравчук

судді
Г.М. Гнатюк

О.Л. Мирутенко