ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2008 Справа № 28/714-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

Білецька Л.М. (доповідач)

суддів

Науменко І.М., Голяшкін О.В.

при секретарі судового засідання:

Прокопець Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача

Полякова Ганна Олегівна представник, довіреність №б/н від 23.10.07;

від відповідача:

від третьої особи-1,2:

від третьої особи-3,4,5:

Липінська Олена Андріївна адвокат, довіреність №б/н від 17.12.07;

Ревякіна Наталія Миколаївна, представник, довіреність №4/11-550 від 27.12.07;

у судове засідання не з’явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю „ІКП-Київ1”, м. Дніпропетровськ

на рішення

від 18.03.2008 року

господарського суду

Дніпропетровської області

у справі

№ 28/714-07

за позовом

до

за участю третіх осіб:

Відкритого акціонерного товариства „Центральний універмаг”, м. Дніпропетровськ

товариства з обмеженою відповідальністю „ІКП-Київ1”, м. Дніпропетровськ

1- Дніпропетровської міської ради; 2- Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради; 3- Комунального підприємства „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації; 4- Дніпропетровського міського управління земельних ресурсів; 5- Головного архітектурно-планувальне управління.

про

про визнання недійсним договору, акту та визнання права на постійне користування земельною ділянкою

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2008 р. у справі № 28/714-07 (судді Манько Г.В., Рудь І.А., Чередко А.Є.) задоволенні позовні вимоги, визнаний недійсним договір купівлі-продажу від 12.09.2007 року, застосована двостороння реєстрація.

Рішення мотивовано тим, що проданий відповідачеві фонтан є складовою частиною системи кондиціювання повітря будівлі центрального універмагу і є нерухомістю. Сторонами порушена вимога ст. 657 ЦК України щодо його обов’язкового нотаріального посвідчення. Дані про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно –бризгательний басейн в Дніпропетровському міжміському БТІ –відсутні.

Крім того, договір не спрямований на настання реальних наслідків –за його умовами, предмет договору має бути реконструйований та модернізований і безкоштовно повернутий позивачеві.

Відповідач не погодився з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, у якій посилається на недоказовість обставин справи, які суд необґрунтовано визнав установленими. Фактично договір виконано, сторони дійшли угоди щодо його всіх суттєвих умов. Вимогам Закону він не суперечить.

Суд невірно визначив предмет угоди як бризгательний басейн, який фактично є фонтаном (Наказ Держстандарту України №507 від 17.08.2000 р., яким введений в дію Державний класифікатор будівельних об’єктів”). При інвентаризації споруда №1 бризгательний басейн переміноване в фонтан, який за матеріалами інвентаризаційної справи, не рахується як нерухоме майно.

За даними бухгалтерської звітності, фонтан не значиться матеріальними активами, які віднесені до основних засобів (фондів) і не значиться нерухомим майном, а знаходиться на балансі як обладнання.

Відчудження обладнання не передбачає нотаріального посвідчення.

Суд порушив норми матеріального і процесуального права.

Так, суд вийшов за межі позовних вимог і визнав угоду нікчемного, хоча такі позовні вимоги не були заявлені. Суд невірно встановив характер відносин, правову природу договору, що оспорюється, не встановив волевиявлення сторін, їх наміри і межу договору.

Фактично договір укладений з метою отримання відповідачем у власність фонтана в зв’язку з наступною реконструкцією площі, на якій знаходиться фонтан і не порушує прав позивача, так як він залишається в подальшому користуванні позивача.

Просить скасувати рішення, прийняти нове рішення, яким позивачеві у позові відмовити.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу та вважає її такою, що не підлягає задоволенню. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення залишити без змін.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.04.2008 року апеляційна скарга прийнята до провадження суду, її розгляд призначений на 07.05.2008 року, 07.05.2008 року у судовому засіданні розгляд справи відкладено до 19.05.2008 року.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення залишити без змін. Представник відповідача підтримав доводи по апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення скасувати. Представники третіх осіб-1, 2 підтримали доводи по апеляційній скарзі, просили апеляційну скаргу задовольнити, рішення скасувати. Представники третіх осіб –3,4,5 у судове засідання не з’явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Вислухавши думку представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, інші матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до технічного паспорта (а.с. 23) центральний універмаг є цілісним майновим комплексом, який складається з А-4-власне будівлі „Центральний універмаг”, Б- навісу, №1 –басейну, І- мостіння, ІІ- літнього майданчику.

Поняття „цілісний майновий комплекс” міститься в Законі України „Про оренду державного та комунального майна”. Так, цілісним майновим комплексом є господарський об’єкт з завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), з наданого йому земельною ділянкою, на якій він розміщений, автономними інженерними комунікаціями, системами енергопостачання.

Майновий комплекс „Центральний універмаг” розташований на земельній ділянці по пр.К.Маркса,52, відповідно до рішення Дніпропетровської міської Ради народних депутатів від 23.09.1992 року №34 та рішення виконкому Дніпропетровської міської Ради народних депутатів від 17.08.1995 року №1152 (а.с. 28).

Саме як частина нерухомості центрального універмагу басейн зареєстрований в БТІ, окремо право власності на фонтан не зареєстровано (а.а. 101, 102).

Отже, до правовідносин щодо відчудження споруди фонтана як частини майнового комплексу нерухомості мають застосовуватися вимоги закону, якими регулюються відносини по відчудженню нерухомості в цілому.

Відповідно до ст.187 ЦК України, складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення.

При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

Таким чином, за своєю правовою природою центральний універмаг є єдиним майновим комплексом –об’єктом нерухомості, а фонтан предмет оспорюваного договору –є також об’єктом нерухомості –складовою частиною єдиного майнового комплексу об’єкта нерухомості, центральний універмаг.

За таких обставин фонтан не може розглядатися як самостійна річ. Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку і про те, що він є об’єктом нерухомості.

Так, критеріями об’єкта нерухомості є те, що об’єкти, розташовані на земельній ділянці, не можуть переміщуватися без їх знецінення або зміни їх призначення. Рухомими є речі, які можна вільно переміщувати в просторі.

Тому він правильно застосував до даних правовідносин ст. 657 ЦК України –договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, чого не було зроблено сторонами при укладенні оспорюваного договору купівлі-продажу від 12.09.2007 року.

Доводами апеляційної скарги в цій частині висновки суду першої інстанції не спростовані, бо дійсно споруда фонтану є частиною комплексу нерухомості. Той факт, що він знаходиться у позивача на балансі як обладнання не є підставою для скасування рішення, оскільки водночас фонтан включений до техпаспорту БТІ по об’єкту центральний універмаг як позиція цілісного майнового комплексу.

Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні доводи скаржника і про те, що суд вийшов за межі позовних вимог.

Так, предметом позовних вимог позивача є недійсність договору купівлі-продажу від 12.09.2007 року, укладеного між сторонами (а.с.6), визнання недійсним акта приймання –передачі, застосування реституції, визнання за позивачем права користування земельною ділянкою.

24.01.2008 року позивач свої позовні вимоги уточнив (а.с.103) залишивши серед них тільки вимоги в частині визнання недійсним договору, застосування двосторонньої реституції, які і були задоволенні судом першої інстанції з тих же самих підстав, які були зазначені у позові.

Щодо спрямування договору на настання реальних правових наслідків, то цей висновок апеляційної скарги спростовується аналізом п. 1.1. та п.5.1., у яких йдеться про продажу фонтана „предмет договору”, і водночас проведення його реконструкції і повернення фонтану. Тобто дійсним наміром відповідача було придбання не фонтану, а фактично отримання земельної ділянки, на якій він розташований.

Суд не може погодитися з доводами ТОВ „ІКП-Київ-1” та з тим, що суд підмінив предмет договору, оскільки в техпаспорті БТІ басейн №1 позначений як басейн (а.с. 23).

Актом введення в експлуатацію (а.с. 63) встановлено, що реконструкція бризгательного басейна і дренажу в підвалі проводив СУ „Заводстрой”. Отже, за даними техдокументації предмет договору значиться як „басейн”, „бризгательний басейн”. З акту обстеження зе6мельної ділянки 10.09.2007 року вбачається, що на обстежувані земельної ділянці встановлено басейн, а не фонтан.

Тому доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „ІКП-Київ1”, м. Дніпропетровськ - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2008 року у справі № 28/714-07 - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена у місячний строк до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя                                                            Л.М.Білецька

Суддя                                                                                І.М.Науменко

Суддя                                                                                О.В.Голяшкін

З оригіналом згідно

Помічник судді О.В.Водопоєнко