ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2008 р. Справа № 8/274-АП-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Хом'якової В.В. при секретарі Реві Д. І., розглянувши у відкритому судовому засіданнісправу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Спортивний клуб "Генічеськ"

до Державної податкової інспекції у Генічеському районі

про визнання нечинним рішення.

за участю представників сторін:

від позивача - директор Годес В. В., паспорт МО 861643 від 19.07.07р.

від відповідача - ГДПІ Большаков С. А., дов. від 03.07.06р. № 23/10/100.

Товариство з обмеженою відповідальністю Спортивний клуб „Генічеськ” (позивач) звернулось до суду з позовом про визнання нечинним рішення ДПІ у Генічеському районі Херсонської області № /0 від 17 липня 2007 року про застосування штрафу в сумі 12125 грн. Позивач стверджує, що податковий орган не виконав вимоги ст. 15 Закону України «Про застосування РРО в сфері торгівлі громадського харчування та послуг», ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу», відсутнє рішення суду про надання дозволу податковій інспекції на проведення позапланової перевірки, а тому така перевірка є незаконною. Також не було надано приватному підприємцю наказу керівника податкового органу про проведення перевірки. Податківцям не дозволено здійснювати перевірки під видом споживачів. Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів»«споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника». Працівники податкової служби придбаваючи товар за свої власні кошти були споживачами, яким не надано право складати будь-які акти. Акт перевірки від 07.07.2007 складався без номеру. В рішенні, що оскаржується, написано, що воно складено на підставі акту перевірки №21100155/0235, отже позивач вважає, що перевіряючими складено акт за якоюсь іншою перевіркою. Податковим органом при винесенні рішення визначено порушення позивачем п. 1 ст. З Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг»від 06.07.1995 № 265/95 - ВР , а саме: не видано розрахункові документи за проведення розрахункової операції). Відповідачем не враховано п.1 ст. 9 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг», відповідно до якого дія Закону не поширюється на суб'єктів господарювання при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку. СК «Генічеськ»у 2007 р. здійснювало свою господарську діяльність на спрощеній системі оподаткування, що підтверджується свідоцтвом № від 25.12.2006 про право сплати єдиного податку за ставкою 10 відсотків. Свою господарську діяльність позивач здійснює на підставі та у порядку визначеному Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні». Відповідно до п. 3.2 Положення «Касові операції, що проводяться відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", оформляються згідно з вимогами цього Закону». Тобто, застосування фінансової санкції передбаченої Законом України про РРО, є неправомірним щодо підприємств, які здійснюють свою діяльність за Постановою № 637.

Відповідач - Державна податкова інспекція у Генічеському районі Херсонської області проти позову заперечує, мотивуючи тим, що перевірки щодо контролю за розрахунковими операціями не належать до перевірок, регламентованих п.1 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу", оскільки не стосуються своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів). Це також передбачено Указом Президента України від 23.07.1998 № 817/98 "Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності". Відповідно до п.2 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу" органи ДПС у випадках, в межах компетенції та в порядку, встановлених законами України, мають право, зокрема, здійснювати контроль: за додержанням порядку проведених готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку; наявністю свідоцтв про державну реєстрацію СПД, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів при виявленні порушення органам, які видали ці документи, торгових патентів. Відповідно до ст.15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших видів цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України . Таким чином, право органів державної податкової служби здійснювати на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та у громадян , в тому числі громадян - СПД, перевірки щодо дотримання вимог Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»та "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" передбачено п. 2 ст.11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні". При цьому періодичність таких перевірок встановлюється відповідно до законодавства . В даному випадку періодичність проведення позапланових перевірок дотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»та Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" необмежена, а тому відсутні підстави вважати перевірку та застосовані фінансові санкції неправомірними. Посадовим особам, які здійснювали перевірку, достатньо надати СПД відповідні направлення, окремого наказу керівника податкової інспекції не потрібно.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

7 липня 2007 року співробітниками ДПА у Херсонській області було проведено планову перевірку дотримання вимог Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та інших на турбазі „Генічеськ”, що розташована на Арабатській стрілці біля бази відпочинку „Монтажник” , яка належить позивачу. Було виявлено, що розрахунки із споживачами за туристичні послуги (відпочинок, проїзд та прохід по території бази на пляж) провадяться з використанням квитанцій вільної форми, які надруковані друкарським методом, завірених печаткою підприємства СК „Генічеськ”. Згідно бланків проведених розрахунків за путівки вартість послуг на момент перевірки склала 2065 грн., а за проїзд та прохід до пляжу вартість послуг склала 310 грн. та 50 грн. В подальшому квитанції разом з грошовими коштами передаються з контрольного пункту до бухгалтерії позивача для оформлення прибуткових касових ордерів. Усього виявлено проведення розрахункових операцій без застосування РРО на загальну суму 2425 грн. Акт перевірки № 0155/0235 підписано двома посадовими особами ДПА, які здійснювали перевірку, та черговим контролером Рибалко Є.О.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Закону про РРОІ, суб’єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажі товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов’язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Згідно пункту 1 ст. 17 Закону України № 1776-ІІІ за порушення вимог пункту 1 статті 3 зазначеного Закону до суб’єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у п’ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність.

В даному випадку, за порушення п. 1 ст. 3 Закону України про РРО та на підставі п. 1 ст. 17 Закону про РРО до позивача застосовано 12125 грн. штрафу .

Статтями 11-1, 11-2 Закону № 509-ХІІ передбачено підстави та порядок проведення планових та позапланових перевірок. Проте, як слідує з назви статті 11-1: „Підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів)'', а також з визначення поняття планової, позапланової перевірки, підстав їх проведення, що зазначені в тексті цієї статті, її положення регулюють підстави та порядок проведення перевірок щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів). В той же час, згідно до частини 7 статті 11-1 перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законом № 265/95-ВР вважаються позаплановими.

Стосовно правомірності здійснення перевірки суд зазначає, що посадові особи ДПА проводили планову перевірку ТзОВ СУ “Генічеськ”, це зазначено в направленнях на перевірку. Податкова інспекція має право проводити планові та позапланові перевірки щодо контролю за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), а також дотримання норм обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів. При цьому спеціального порядку проведення планових перевірок осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, вказаним Законом України не передбачено - у ч.4 ст.16 цього Закону України визначено, що планові або позапланові перевірки таких осіб здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України. Позивач не довів, що характер перевірки (планова або позапланова) суттєво вплинуло на об’єктивність самої перевірки. Не є порушенням законодавства проведення перевірок посадовими особами обласної державної податкової адміністрації на підставі направлень, виданих керівником ДПІ у Генічеському районі Херсонської області.

Разом з тим, податкова інспекція при прийнятті рішення не взяла до уваги приписи пункту 1 статті 9 Закону про РРО, яким визначено, що реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування. Для того щоб користуватися цією пільгою, необхідно дотримуватися умов: торгувати продукцією чи надавати послуги власного виробництва; при цьому не бути підприємством торгівлі та громадського харчування; бути саме підприємством –юридичною особою. Суд вважає, що позивач відповідає таким ознакам, він надає послуги туризму, є платником єдиного податку. Посилання податкової інспекції на те, що позивач зобов'язаний застосовувати реєстратор розрахункових операцій, суд вважає необґрунтованим.

Позивач має товарно-касову книгу, яка прошита та пронумерована, готівка оприбутковується в книзі в день її одержання. Каса це приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів. У п. 4.2 Положення „Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні”, затвердж. Постановою НБУ від 15.12.2004 № 637, зазначено, що з метою забезпечення здійснення розрахунків готівкою підприємства повинні мати касу, а їх керівники мають забезпечити належне облаштування цієї каси та надійне зберігання готівкових коштів у ній. Якщо з вини керівників не було створено належні умови для забезпечення збереження коштів під час їх зберігання і транспортування, вони несуть за це відповідальність у встановленому законодавством України порядку. Отже, при порушенні приписів даного Положення, а саме - здійснення розрахунків не в касі, а на пропускному пункті турбази, чи інших порушеннях касової дисципліни суб'єкт підприємницької діяльності має нести відповідальність за порушення норм обігу готівки, або порушення касової дисципліни тощо, а не відповідальність, яка передбачена Законом про РРО.

З урахуванням викладеного, позов задовольняється. Судові витрати в сумі 3 грн. 40 коп. відшкодовуються позивачу з Держбюджету.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити. Визнати нечинним рішення Державної податкової інспекції у Генічеському районі Херсонської області від 17 липня 2007 року № /0 про застосування штрафних санкцій до ТОВ спортивного клубу «Генічеськ».

2. Відшкодувати товариству з обмеженою відповідальністю Спортивний клуб “Генічеськ” 3 грн. 40 коп. витрат зі сплати судового збору з Державного бюджету. Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили на підставі заяви позивача.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

4. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі, відповідно до статті 160 КАС України, - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Хом'якова

Постанову підписано 16 травня 2008 року.