ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2008 р.

Справа № 14/1-08-27

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого М.В. Сидоренко

суддів Н.Б. Таценко, М.А. Мишкіної

при секретарі судового засідання Скуділо О.В.

за участю представників сторін

від позивача - Романенко В.В. без повноважень

від відповідача - Чупілова Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу голови комісії з питань ліквідації регіональної митниці

на рішення господарського суду Одеської області від 18.04.2008 р.

у справі № 14/1-08-27

за позовом Південної регіональної митниці

до відповідача ТОВ „Оберіг”

про стягнення 214530 грн.

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням господарського суду Одеської області від 18.04.2008 р. (суддя Горячук Н.О.) в позові Південної регіональної митниці (далі - Митниця) про стягнення з ТОВ „Оберіг” на користь держави в особі Південної регіональної митниці суми заборгованості у розмірі 214530 грн. відмовлено. При цьому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані і не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надані документи які підтверджують розрахунок боргу вартості яловичої печінки у сумі 214530 грн. та, крім того, вказана позивачем вартість цієї печінки суперечить висновку Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз № 1920-25 від 13.03.2007 р., згідно якого вказаний вантаж печінки яловичої не відповідає вимогам нормативних документів, у зв'язку з чим визначити його митну вартість неможливо.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням голова комісії з питань ліквідації регіональної митниці звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його (рішення) скасувати повністю і прийняти нове, задовольнивши позов і стягнути з ТОВ „Оберіг” на користь держави в особі Південної регіональної митниці суму заборгованості у розмірі 214530 грн. При цьому скаржник вважає, що згідно з вимогами ст. ст. 950, 951 ЦК України та ст. ст. 224, 225 ГК України відповідач несе відповідальність за збереження та цілісність майна з дати передачі на зберігання до дати повернення митниці, оскаржуване рішення „прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а під час його винесення судом було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи”, оскільки, на його думку, митний орган не був належним чином повідомлений про знищення вантажу, так як в листі № 10/05-01 від 10.05.2007 р. до Південної регіональної митниці відповідач лише просить дати роз'яснення стосовно процедури передачі товару на утилізацію і в ньому відсутня будь-яка інформація щодо точної дати передачі печінки для знищення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, судова колегія, приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України апеляційна інстанція не зв’язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

27.01.2006 р. між Одеською митницею та ТОВ „Оберіг” було укладено договір № 14, за умовами якого митниця передає, а ТОВ „Оберіг” приймає на зберігання майно, вилучене за порушення митних правил, та інше майно, що переходить у власність держави в асортименті та кількості згідно відповідних супровідних документів.

Відповідно до п. 5.1 вказаного договору відповідач, згідно ст. ст. 950, 951 ЦК України, ст. ст. 224, 225 ГК України несе відповідальність за збереження і цілісність майна з дати передачі на зберігання і до дати повернення позивачу. У випадку втрати, знищення або пошкодження майна, яке зберігається або його частини відповідач повинен за свій рахунок відшкодувати нанесені збитки. Згідно п. 5.2 договору передбачено, що за пошкодження переданого на зберігання майна чи втрату ним товарного вигляду відповідач проводить відшкодування збитків позивачу у відповідності з порядком визначення розміру збитків від розкрадання, знищення матеріальних цінностей, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996р. № 116 із змінами та доповненнями.

На підставі акту прийому - передачі від 17.02.2007 р. Південною регіональною митницею, як правонаступником Одеської митниці, були передані на відповідальне зберігання ТОВ „Оберіг” продукти харчування тваринного походження - печінка яловича в кількості 1062 короби, вага брутто - 22 090 кг, які були вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил від 17.02.2007 р. № 0086/50000/07.

29.03.2007 р. слідчим Чорноморської транспортної прокуратури Корсак М.В. було винесено постанову про залучення в якості речових доказів до матеріалів кримінальної справи № 27 печінки яловичої, вилученої Південною регіональною митницею відповідно до протоколу про порушення митних правил від 17.02.2007 р. № 0086/50000/07.

Постановою Малиновського районного суду від 20.04.2007 р. по справі № 3-12570-07 було зобов'язано орган досудового слідства прокуратури Одеської області виконати її в частині знищення в установленому законом порядку печінки яловичої, як небезпечного вантажу забороненого до ввозу в Україну. Копія постанови направлена начальнику Південної регіональної митниці для відома.

08.05.2007 р. слідчим Чорноморської транспортної прокуратури постанову Малиновського районного суду від 20.04.2007 р. було направлено директору Комунального транспортного підприємства „Міська аварійно-санітарна служба” та директору ТОВ „Оберіг” для виконання.

10.05.2007 р. листом № 10/05-01 директор ТОВ „Оберіг” повідомив начальника Південної регіональної митниці про необхідність виконання постанови Малиновського районного суду щодо передачі для утилізації Комунальному транспортному підприємству „Міська аварійно-санітарна служба” печінки яловичої, яка зберігається відповідно до акту прийому - передачі від 17.02.2007 р.

12.05.2007 р. Комунальне транспортне підприємство „Міська аварійно-санітарна служба” здійснило утилізацію (знищення) 1062 коробів печінки яловичої (загальною вагою - 21453 кг.), переданих згідно накладної № 12/05-01 від 12.05.2007 р., що підтверджується актом утилізації від 12.05.2007 р. (а. с. -19).

Згідно до приписів ч. 5 ст. 124 Конституції України, норми якої відповідно з ч. 3 ст. 8 Основного Закону України є нормами прямої дії, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов’язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України „Про прокуратуру” вимоги прокурора, які відповідають чинному законодавству, є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і виконуються невідкладно або у передбачені законом чи визначені прокурором строки.

З огляду на викладене, апеляційна інстанція не погоджується з доводами позивача щодо порушення відповідачем умов договору № 14 від 27.01.2006 р., у зв'язку з чим державі в особі Південної регіональної митниці нанесена матеріальна шкода, оскільки відповідач виконуючи постанову Малиновського районного суду по знищенню печінки яловичої діяв саме у відповідності до вимог чинного законодавства та його вина щодо договірних відносин, в даному випадку, відсутня.

З врахуванням вищенаведеного, викладені в рішенні господарського суду висновки відповідають чинному законодавству і матеріалам справи, правові підстави для скасування оскаржуваного судового акту не вбачаються, отже в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, судова колегія, –

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Південної регіональної митниці в особі ліквідаційної комісії залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 18.04.2008 р. у справі № 14/1-08-27 без змін.

Головуючий суддя           Сидоренко М.В.

Суддя Таценко Н.Б.

Суддя           Мишкіна М.А.

Постанова підписана 12.06.2008 р.