ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.04.2008 року                                                            Справа № 8/2

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Бойченка К.І.

суддів          Баннової Т.М.

Журавльової Л.І.

секретар

судового засідання:                               Міхальчук О.А.

за участю представників:

від позивача:                               -Болотова Є.І., начальник юридичного сектору Харківської

дирекції залізничних перевезень Південної залізниці,

дов. від 06.04.07 №555;

від відповідача:                               -Мірошниченко П.І., представник за дов. від 13.02.08 б/н;

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                              Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрторг”,

м. Антрацит Луганської області

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                  29.02.08

по справі                                        №8/2 (суддя –Середа А.П.)

за позовом:                                        Статутного територіально-галузевого об’єднання

„Південна залізниця” в особі Відокремленого

структурного підрозділу Харківської дирекції

залізничних перевезень, м. Харків

до відповідача:                              Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрторг”,

м. Антрацит Луганської області

про                                                  стягнення 14520 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2007 року Статутне територіально-галузеве об’єднання „Південна залізниця” в особі відокремленого структурного підрозділу Харківської дирекції залізничних перевезень, м. Харків (далі за текстом –позивач), звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою від 13.12.07 №ДН-2 06/289 з вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрторг”, м. Антрацит Луганської області (далі за текстом –відповідач), штрафу у сумі 14520 грн. 00 коп. за неправильно зазначену масу вантажу у залізничній накладній.

Рішенням господарського суду Луганської області від 29.02.08 у справі №8/2 позов задоволений у повному обсязі, а саме: з відповідача на користь позивача стягнуто штрафні санкції у сумі 14520 грн. 00 коп., державне мито у сумі 145 грн. 20 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Згадане рішення суду першої інстанції мотивоване наступним:

-ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України; п.п. 5.5, 23, 27 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.00 №644; п. 10 Правил складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України від 28.05.02 №334;

-матеріали даної справи підтверджують вину відповідача у неправильному зазначенні відомостей щодо маси вантажу у накладній №49317245.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Луганської області від 29.02.08 у справі №8/2, відповідач подав до Луганського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу №18/03-1 від 12.03.08, у якій просить згадане рішення скасувати та прийняти нове рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на положення ст. ст. 3, 26, 27 Закону України „Про залізничний транспорт”, ст. ст. 24, 37, 118, 122, 129 Статуту залізниць України та вказує, що, на його думку:

-за п. 1 Правил складання актів при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти. Форма ГУ-22 комерційного акту наведена у додатку 1 до цих Правил;

-під час розгляду даної справи товариство –відповідач вказувало, що комерційний акт АР №086647/67 був складений з порушеннями діючого законодавства, а саме: і форма ГУ-22, і текст акту складений російською мовою, що суперечить ст. 27 Закону України „Про залізничний транспорт”, в якій вказано, що службове діловодство, облікова, звітна, комерційна і технічна документація, телеграфний зв’язок, правова і науково-технічна інформація, а також інформація і реклама на залізничних станціях, вокзалах, поїздах та інших місцях обслуговування пасажирів, службове спілкування на підприємствах, в установах та організаціях залізничного транспорту, пов’язаних з рухом поїздів, перевезенням пасажирів і вантажів, здійснюються відповідно до чинного законодавства України про мови та міжнародних угод. Згідно зі ст. 10 Конституції України „Державною мовою в України є українська мова”;

-під час розгляду даної справи відповідач вказував, що комерційний акт АР №086647/67 від 21.07.07 не відповідає формі ГУ-22, яка затверджена Правилами складання актів, а саме: в розділі „А”, акту АР №086647/67 від 21.07.07 таблиця не відповідає затвердженій Правилами формі ГУ-22, а затверджений в формі ГУ-22 розділ „Г. Виявлено пошкоджень” –зовсім відсутній. В розділі „Д. Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку” в формі ГУ-22 присутнє місце підпису „начальника вантажного району”, а в акті АР №086647/67 від 21.07.07 такого місця зовсім немає.

Позивач проти апеляційної скарги відповідача заперечив за доводами, викладеними у відзиві від 25.03.08 №ДН-2-06/61, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення –без змін.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 17.03.08 відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрторг”, м. Антрацит Луганської області, №18/03-1 від 12.03.08 на рішення господарського суду Луганської області від 29.02.08 у справі №8/2 призначено судову колегію у складі: головуючий суддя –Бойченко К.І., суддя – Баннова Т.М., суддя –Журавльова Л.І.

Згідно з ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, оцінивши надані сторонами докази у сукупності, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно із статтею 3 Закону України „Про залізничний транспорт” законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України „Про транспорт”, цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Стаття 5 Статуту залізниць відносить до компетенції Міністерства транспорту України затвердження нормативних документів на підставі цього Статуту, які є обов’язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 №457 (далі –Статут залізниць) накладна –основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту залізниць та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони –одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 37 Статуту залізниць передбачено, що під час здавання вантажів для перевезення відправник повинен зазначити їх масу у накладній –основному перевізному документі, який підтверджує укладення договору перевезення вантажу. За правилами ст. 24 Статуту залізниць залізниці надано право періодично перевіряти кількість та масу вантажу, зазначених вантажовідправником у накладній, а ст. 122 Статуту залізниць встановлено відповідальність вантажовідправника у вигляді штрафу за неправильне зазначення в накладній маси вантажу.

Частиною першою ст. 26 Закону України „Про залізничний транспорт” передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами.

За змістом ст. 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов’язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Статтею 129 Статуту залізниць передбачено, що порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами. Правила складання актів затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05.02 №334 (далі за текстом –Правила складання актів).

Відповідно до п. 2.1 розділу 2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.00, у графі комплекту перевізних документів „Маса вантажу в кг, визначена відправником” –вказується маса вантажу у кілограмах, дана графа заповнюється вантажовідправником.

Згідно п. 52 Статуту залізниць на станціях призначення залізниця зобов’язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку –граничного розходження визначення маси нетто.

Згідно з п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 №644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст. 122 Статуту залізниць.

Факт неправильного зазначення відправником вказаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Як встановлено місцевим господарським судом і свідчать матеріали справи, 19.07.07 Товариство з обмеженою відповідальністю „Укрторг” з залізничної станції Антрацит Донецької залізниці за накладною №49317245 у вагонах №№67354860, 67869958, 65283608, 67856211 та 66046947 навалом відправило вугільну продукцію на адресу отримувача –Зміївської ТЕС ВАТ „Центренерго”; у вищезазначеній накладній вантажовідправник вказав, що у кожному із вагонів завантажено по 69,0 тонн названої продукції.

21.07.07 вищезгадані 5 вагонів прибули на залізничну станцію Лиман Південної залізниці. Вантажоотримувач –Зміївська ТЕС ВАТ „Центренерго”, 21.07.07 надіслав позивачу письмову заявку про здійснення контрольного 10-відсоткового переваження вищезгаданих 5-ти вагонів та у разі наявності недовантаження видати комерційні акти на ці вагони.

У контрольному переважуванні вагонів приймав участь представник Зміївської ТЕС –Хвостиченко К.М. (довіреність №20/3 від 01.07.07).

За результатами контрольного зважування 21.07.07 складений комерційний акт форми ГУ 22 №АР 086647/67. Згідно комерційного акту №АР 086647/67 у вагоні №67354860 менш вказаного у перевізному документі на 2750 кг. У вагоні №67869958 менш вказаного у перевізному документі на 4200 кг.

Контрольне зважування вантажу у вагонах №№67354860 і 67869958 здійснено у відповідності з положеннями ст. 52 Статуту залізниць на підставі заявки вантажоотримувача (а.с. 45).

Згідно з п. 10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи, старший прийомоздавальник) і прийомоздавальник станції, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Комерційний акт №АР 086647/67 від 21.07.07 з боку залізниці підписаний начальником станції, прийомоздавальником, комерційним агентом, а також вантажоотримувачем.

Як слідує з цього комерційного акту вагони №№ 67354860 і 67869958 в комерційному та технічному відношенні справні, а тензометричні ваги „Пульсар ВТВ 25 ДВ”, на яких було здійснено контрольне зважування вантажу і які належать вантажоодержувачу, пройшли чергову повірку 13.07.07.

Згідно з п. 9 Правил складання актів особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

В матеріалах справи відсутні відомості про визнання у встановленому законодавством порядку недійсним вищевказаного комерційного акту, на підставі якого ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем до матеріалів даної справи (а.с. 60-61) надана засвідчена своєю печаткою світлокопія акту №194/СВЗ звірення кількості та якості від 24.07.07, який укладений та підписаний ДП „Сніжневуглезбут” ДП „Вугілля України”, як „вантажовідправником”, та Зміївською ТЕС ВАТ „Центренерго”, як „вантажоотримувачем”, у якому зазначено, що за показниками Зміївської ТЕС 21.07.07 у вагоні №67354860 маса вугілля склала 66,526 тн, а у вагоні №67869958 маса вугілля склала 65,076 тн і ці показники прийняті до розрахунку.

З урахуванням наведених норм права, а також даних зафіксованих в комерційному акті №АР 086647/67 від 21.07.07, цей акт не може оцінюватись як належний доказ правильності зазначення відповідачем маси вантажу у перелічених вище вагонах.

Не заслуговують на увагу також, з урахуванням зазначеного, і доводи апелянта щодо недоведеності позовних вимог з підстав складання комерційного акту №АР 086647/67 від 21.07.07 російською мовою.

Частина 1 статті 10 Конституції України передбачає, що державною мовою в Україні є українська мова.

В той же час, відповідно до ч.ч. 3-5 вказаної статті Конституції в Україні гарантується вільний розвиток, використання і захист російської, інших мов національних меншин України. Держава сприяє вивченню мов міжнародного спілкування. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Ніяким законодавчим актом не передбачено, що застосування в документах російської мови робить цей документ недійсним.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту, тобто у розмірі п’ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

У даному випадку провізна плата встановлена у розмірі 1452 грн. 00 коп., а тому розмір штрафу складає 14520 грн. 00 коп.

Таким чином, з урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають до задоволення, а тому оскаржуване рішення господарського суду Луганської області від 29.02.08 у справі №8/2 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, а тому судовою колегією Луганського апеляційного господарського суду залишається без змін.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита у сумі 72 грн. 60 коп. за подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного господарського суду покладаються на відповідача (заявника скарги) –Товариство з обмеженою відповідальністю „Укрторг”, м. Антрацит Луганської області.

Товариству з обмеженою відповідальністю „Укрторг”, м. Антрацит Луганської області, ідентифікаційний код №30008040, слід повернути з Державного бюджету України помилково сплачені ним при поданні до Луганського апеляційного господарського суду апеляційної скарги витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. за платіжним дорученням №82 від 12.03.08, яке знаходиться у матеріалах справи №8/2.

У судовому засіданні за згодою представників сторін оголошені вступна та резолютивна частини даної постанови.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 85, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрторг”, м. Антрацит Луганської області, від 12.03.08 №18/03-1 на рішення господарського суду Луганської області від 29.02.08 у справі №8/2 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Луганської області від 29.02.08 у справі №8/2 залишити без змін.

3.Витрати по сплаті державного мита у розмірі 72 грн. 60 коп. за подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного господарського суду покласти на відповідача (заявника скарги) –Товариство з обмеженою відповідальністю „Укрторг”, м. Антрацит Луганської області.

4.Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „Укрторг”, м. Антрацит Луганської області, ідентифікаційний код №30008040, з Державного бюджету України помилково сплачені при поданні до Луганського апеляційного господарського суду апеляційної скарги витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. за платіжним дорученням №82 від 12.03.08, яке знаходиться у матеріалах справи №8/2.

Підставою повернення з Державного бюджету України витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу є дана постанова, засвідчена гербовою печаткою Луганського апеляційного господарського суду.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                   К.І. Бойченко

Суддя                                                                                Т.М. Баннова

Суддя                                                                                Л.І. Журавльова