КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2008                                                                                           № 30/255

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:           Коршун Н.М.

Авдєєва П.В.

при секретарі:

За участю представників:

від Київської природоохоронної прокуратури: Суходольський С.М. помічник прокурора (посвідчення №57 від 19.02.2007р.)

від позивача: представник не з’явився,

від відповідача 1: представник не з’явився,

від відповідача 2: Конусь А.А. - представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тельбін ІВА"

на рішення Господарського суду м.Києва від 23.10.2007

у справі № 30/255 (Ващенко Т.М.)

за позовом                               Київської природоохоронної прокуратури

до                                                   Дніпровськ районної у м. Києві ради

Товариства з обмеженою відповідальністю "Тельбін ІВА"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання недійсним правочину

ВСТАНОВИВ:

В травні 2007 року Київською природоохоронною прокуратурою в інтересах держави в особі Київської міської ради заявлено позов до Дніпровської районної в м. Києві ради та Товариства з обмеженою відповідальністю “Тельбін ІВА” про визнання недійсним Договору оренди та зобов’язання Товариство з обмеженою відповідальністю “Тельбін ІВА” повернути земельну ділянку, звільнивши її від будівель та споруд.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 23.10.2007р. у справі №30/255 позов задоволено повністю. Визнано недійсним Договір оренди земельної ділянки площею 24.1 кв.м., яка розташована по вул. Бучми, 2-6 у Дніпровському районі міста Києва для експлуатації та обслуговування торговельного ряду наметів (зареєстрований у книзі договорів оренди за № 1093 від 21.07.2004), укладений між Дніпровською районною в м. Києві радою з одного боку та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тельбін ІВА" з другого боку. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тельбін ІВА" 42,50 грн. витрат по сплаті державного мита та 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та з Дніпровської районної в м. Києві ради в дохід Державного бюджету України 42,50 грн. витрат по сплаті державного мита та 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тельбін ІВА" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 23.10.2007р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи.

Київським природоохоронним прокурором, позивачем та відповідачем 1 не надано відзиву на апеляційну скаргу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія встановила наступне.

Встановлено, що 21.07.2004р. між Дніпровською районною в місті Києві радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тельбін ІВА” було укладено договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до умов якого Дніпровська районна в м. Києві рада на підставі рішення від 23.06.2004р. №175 надала, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Тельбін ІВА" прийняло в короткострокову оренду земельну ділянку загальною площею 24,1 кв. м за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування згідно з планом землекористування.

Київська природоохоронна прокуратура в поданому позові просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 24,1 кв. м, яка розташована по вул. Бучми, 2-6 у Дніпровському районі міста Києва, для експлуатації та обслуговування торговельного ряду наметів (зареєстрований у книзі договорів оренди за №1093 від 21.07.2004р.) та зобов'язати ТОВ "Тельбін ІВА" повернути земельну ділянку площею 24,1 кв. м, яка розташована по вул. Бучми, 2-6 у Дніпровському районі міста Києва, Київській міській раді, звільнивши її від будівель та споруд, з тих підстав, що в договорі не визначено всіх істотних умов та договір по формі не відповідає Типовому договору оренди землі, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004р. №220.

Пунктом 1.2 Договору оренди земельної ділянки визначено, що земельна ділянка надається в короткострокову оренду строком на три роки для експлуатації та обслуговування торговельного ряду наметів на вул.. Бучми, 2-6 у Дніпровському районі м. Києва.

На день винесення рішення судом першої інстанції строк дії спірного договору скінчився (термін дії договору встановлений на три роки та діє до 21.07.2007р.).

За приписами ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

Припинення дії договору означає втрату ним чинності і відсутність правовідносин, що виникали до його припинення.

Як вбачається з договору оренди земельної ділянки №1093 від 21.07.2004р., сторонами було досягнуто згоди по всім істотним умовам, тому відсутні підстави визнавати його недійсним на підставі ч. 2 ст. 15 Закону України "Про оренду землі".

Таким чином, на момент прийняття рішення судом першої інстанції предмет спору був відсутній, оскільки діюче законодавство не передбачає можливості визнання недійсним правочину, який уже є нечинним незалежно від обставин, що обумовили його нечинність.

Відповідно до п.1-1 ст. 80 ГПК України Господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно зі ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства належать, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з положеннями ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції, яким повністю задоволені позовні вимоги, слід скасувати, провадження у справі припинити з підстав п.1-1 ст.80 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем та відповідачем, покладаються на кожного з них.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 80 п. 1-1, 99, 103, 104, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ТельбінІВА” на рішення Господарського суду м. Києва від 23.10.2007 року задовольнити.

2.          Рішення Господарського суду м. Києва від 23.10.2007 року у справі №30/255 скасувати.

3.          Провадження у справі №30/255 припинити.

4.          Матеріали справи №30/255 направити до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Корсак В.А.

Судді                                                                                          Коршун Н.М.

Авдєєв П.В.