ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" березня 2008 р.

Справа № 28/302-07-8811

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН";

до відповідача Приватне підприємство "БЕРАНДІ"

про стягнення 72933,56грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: Данілов І.С. - директор.

Від відповідача: не з’явився.

Суть спору: позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю „ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН” звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення заборгованості (пені, індексу інфляції та 3% річних включно) за договором поставки №ОД-080П048 від 03 вересня 2007 року у сумі 72933, 56 гривень з Приватного підприємства „БЕРАНДІ.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, відзив на позовну заяву не надав, справа розглядається у порядку ст. 75 ГПК України, за наявними матеріалами.

Матеріалами справи встановлено:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю „ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН” та Приватним підприємством „БЕРАНДІ” 03 вересня 2007 року був укладений договір поставки будівельних матеріалів, а саме –Алюмінієвого профілю, комплектуючих та фурнітури.

Відповідно до п.2.3 Договору оплата за товар здійснюється покупцем (відповідачем) на підставі виставленого рахунку-фактури на суму товару який поставляється, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (позивача).

Відповідно до умов договору та видаткових накладних, рахунків-фактури, виписаних в період дії даного договору, відповідачу було поставлено товар на загальну суму 68418,27 гривень, що підтверджується: видатковою накладною №ОД-0001614 від 03.09.2007 року та рахунком-фактурою №ОД-0001809 від 20 серпня 2007 року на суму 20000,00 гривень (згідно довіреності ЯНН №052643 від 01 вересня 2007 року), видатковою накладною ОД-0001623 від 03.09.2007 року на суму 46405,79 гривень та рахунком-фактурою №ОД-0001956 від 03 вересня 2007 року (згідно довіреності ЯНН №052643 від 01 вересня 2007 року), видатковою накладною № ОД-0001672 від 08 вересня 2007 року та рахунком-фактурою №ОД-0002005 від 07 вересня 2007 року на суму 1589, 59 гривень (згідно довіреності ЯНН №052647 від 07 вересня 2007 року), видатковою накладною № ОД-0001796 від 24.09.2007 року та рахунком-фактурою №ОД-002194 від 24 вересня 2007 року на суму 422,89 гривні (згідно довіреності ЯОЛ №138104 від 24 вересня 2007 року).

Пунктами 2.3., 2.4 договору передбачено умови здійснення розрахунків за товар, а саме: оплата за товар здійснюється покупцем (відповідачем) протягом чотирнадцяти календарних днів з моменту поставки товару. Моментом поставки товару є дата передачі товару, яка вказана у видатковій накладній, підписаній уповноваженими представниками обох сторін .

На виконання вищевказаного пункту договору позивачем для оплати поставленого товару на адресу відповідача було виставлено рахунок-фактуру №ОД-0001809 від 20.08.2007 року на суму 20000,00 гривень, який відповідач мав оплатити до 23.08.2007 року, рахунок-фактуру №ОД-0001956 від 03.09.2007 року, який відповідач мав оплатити до 06.09.2007 року, рахунок-фактуру № ОД-0002005 від 07 .09.2007 року, який відповідач мав оплатити до 12.09.2007 року, рахунок фактуру №ОД-0002194 від 24.09.2007 року, який відповідач мав оплатити до 27.09.2007 року, згідно умов договору.

Позивачем були виконані умови договору у повному обсязі, оскільки претензій щодо якості чи кількості поставленого товару від відповідача на адресу позивача не надходило.

Але відповідач у порушення вимог договору зобов’язання щодо оплати поставлених товарів не виконав.

Окрім вищезазначеної основної заборгованості за договором, позивач просить суд також стягнути з відповідача пеню в розмірі 2142, 46 грн., 3% річних у розмірі 401, 73 грн., та суму інфляції в розмірі 1971,10 грн., що розраховані та наведені в додатках до позовної заяви.

Аналіз матеріалів справи та дослідження норм чинного законодавства дозволяє суду дійти наступних висновків :

Правовідносини сторін, що встановлені договором поставки товарів №ОД-080П048 від 03.09.2007 року, регулюються загальними нормами цивільного права , щодо виконання зобов’язань за договором купівлі-продажу.

Таким чином, застосування судом у даному випадку підлягають приписи ст.ст.526,527 ЦК України , згідно до чого зобов’язання повинні виконуватись належним чином та у встановлені строки, не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна умов договору.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших нормативних актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до п.5.2 договору за невиконання або неналежне виконання зобов’язання сторони несуть відповідальність згідно з договором та чинним законодавством.

Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник який прострочив виконання зобов’язання, відповідає перед кредитором за завдані збитки і за неможливість виконання.

Як передбачено п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов’язання.

В п 5.3. у разі порушення покупцем порядку та строків оплати, покупець виплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми заборгованості по оплаті за товар за кожен день прострочення платежу до моменту належного виконання. Також встановлено ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»від 22 листопада 1996 року за №543/96-ВР платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін , але разом з тим, статтею 3 цього закону встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, розмір пені, яку має сплатити відповідач на користь відповідача складає 2142, 46 гривні.

Відповідно до п.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума нарахованих штрафних санкцій: 3% річних становить 401,73 гривня, індексу інфляції – 1971,10 гривня.

Оцінюючи вищевикладене у сукупності, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги доведені повністю, тому позов підлягає задоволенню.

Позивачу згідно ст. 49 ГПК України відшкодовуються за рахунок відповідача судові витрати, що складаються зі сплаченого державного мита 729,33 гривень та 118 гривень за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.. 44, 49, 82-85 ГПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Приватного підприємство „БЕРАНДІ” ( м. Одеса, вул. Космонавтів, 36, п/р 9600 в АКІБ „Укрсиббанк”, МФО 351005, , ІПН 19, Св-во №22679313) ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ХІЛАЛ АЛЮМІНІУМ ЮКРЕЙН” (83017, м. Донецьк, бул. Шевченко, 31, п/р 6000 у Дон. Обл. дир. ВАТ „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 335076, , ІПН 31) суму основоної заборгованості за договором поставки у розмірі 68418,27 (шістдесят вісім тисяч чотириста вісімнадцять гривень двадцять сім копійок), пеню у розмірі 2142,46 (дві тисячі сто сорок дві гривні сорок шість копійок), три проценти річних у розмірі 401,73 (чотириста одну гривню сімдесят три копійки), індекс інфляції у розмірі 1971,10 (одну тисячу дев’ятсот сімдесят одну гривню десять копійок), витрати по сплаті держмита у сумі 729,33 (сімсот двадцять дев’ять гривень тридцять три копійки) та витрати на ІТЗ судового процесу у сумі 118 (сто вісімнадцять гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання суддею.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Гуляк Г.І.