ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2008 р.

№ 5/51"Б"

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., –головуючого (доповідач у справі),

Ткаченко Н.Г.,

Коваленка В.М.

розглянувши

касаційну скаргу

Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в особі Хмельницького регіонального відділення

на постанову

та ухвалу

від 14.02.2008 р. Житомирського апеляційного господарського суду

від 17.10.2007 р. господарського суду Житомирської області

у справі

№ 5/51"Б" господарського суду Житомирської області

за заявою боржника

ЗАТ "Бердичівмеблі", м. Бердичів

про

банкрутство

кредитор

Державна інноваційна фінансово-кредитна установа в особі Київського регіонального відділення

арбітражний керуючий

Шкляр О.С.

в судовому засіданні взяв участь представник:

кредитора

Свириденко В.А., довір.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 25.04.2003 р. порушено провадження у справі №5/51"Б" про банкрутство та відкрито процедуру санації ЗАТ "Бердичівмеблі" на підставі ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі –Закон про банкрутство).

23.05.2003 р. було опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство в газеті "Голос України" за №94.

29.05.2003 р. Українською державною інноваційною компанією подано до суду заяву про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 1 137 670,00 грн., яка мотивована невиконанням третіми особами - ТОВ "Євростиль" та ТОВ "Поролон-Б" інноваційних зобов’язань, майновим поручителем по яких виступив боржник.

Згодом, 29.09.2003р. Українська державна інноваційна компанія уточнила свої грошові вимоги до боржника та просила визнати їх на суму 1 139 670,00 грн.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 17.10.2007 р. (суддя Лозинська І.В.) визнано вимоги Української державної інноваційної компанії до боржника на суму основного боргу в розмірі 241 371,14 грн. та зобов'язано розпорядника майна боржника включити вказані вимоги до реєстру вимог кредиторів.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 14.02.2008 р. (судді: Вечірко І.О. –головуючий, Зарудяна Л.О., Ляхевич А.А.) здійснено заміну кредитора у справі - Українську державну інноваційну компанію в особі Київського регіонального відділення її правонаступником –Державною інноваційною фінансово-кредитною установою в особі Київського регіонального відділення. Апеляційну скаргу Української державної інноваційної компанії в особі Київського регіонального відділення залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Житомирської області від 17.10.2007 р. - без змін, при цьому доповнено пункт 1 резолютивної частини ухвали положенням про те, що інші вимоги кредитора відхилено.

Не погоджуючись частково з винесеними судовими рішеннями, Державна інноваційна фінансово-кредитна установа в особі Хмельницького регіонального відділення звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 14.02.2008 р. і ухвалу господарського суду Житомирської області від 17.10.2007 р. в частині відмови у визнанні вимог Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в сумі 900 000,00 грн. та прийняти нове рішення, яким визнати її кредиторські вимоги в сумі 1 139 670 грн., що забезпечені заставою, і включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Касаційна скарга мотивована порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. ст. 87, 90 Закону України "Про нотаріат", ст. 20 Закону України "Про заставу", ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається, заявником касаційної скарги оскаржується постанова суду апеляційної інстанції та ухвала суду першої інстанції щодо грошових вимог кредитора - Державної інноваційної фінансово-кредитної установи лише в частині відмови у визнанні вимог на суму 900 000,00 грн.

У зв’язку з чим та враховуючи те, що суд касаційної інстанції позбавлений повноважень судового нагляду, ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають перегляду в касаційному порядку тільки в оскаржуваній частині.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, грошові вимоги Державної інноваційної фінансово-кредитної установи до боржника у справі –ЗАТ "Бердичівмеблі" на суму 900 000,00 грн. обґрунтовані тим, що відповідно до інноваційного договору №31 від 14.06.1999 р., укладеного між Житомирським регіональним відділенням Державного інноваційного фонду України (інвестор) та третьою особою - ТОВ "Євростиль" (набувач), останній отримав інноваційну позику у розмірі 910 600,00 грн., яку повернув лише на суму 10 600,00 грн.

На забезпечення своєчасного повернення ТОВ "Євростиль" отриманої позики за інноваційним договором, ЗАТ "Бердичівмеблі" передав у заставу Житомирському регіональному відділенню Державного інноваційного фонду України майно загальною вартістю 1 427 800,00 грн. згідно з договором застави від 03.07.1999 р., укладеним між вказаними особами.

Отже, боржник у справі –ЗАТ "Бердичівмеблі" виступив майновим поручителем ТОВ "Євростиль" за інноваційними зобов'язаннями останнього перед Державним інноваційним фондом України (правонаступником якого є Українська державна інноваційна компанія, в свою чергу правонаступником якої є Державна інноваційна фінансово-кредитна установа).

Втім, попередніми судовими інстанціями встановлено, що ухвалою господарського суду Житомирської області від 13.07.2004 р. у справі №12/36"Б" про банкрутство ТОВ "Євростиль" окрім іншого ліквідовано юридичну особу банкрута - ТОВ "Євростиль" та припинено провадження у справі.

Даною ухвалою встановлено, що у зв'язку з відсутністю у ТОВ "Євростиль" майнових активів, ліквідатор банкрута позбавлений можливості задовольнити вимоги кредиторів, у тому числі вимоги Української державної інноваційної компанії в сумі 903 292,84 грн., а тому ці вимоги слід вважати погашеними (а.с. №153 том 4).

Згідно з ч. 6 ст. 31 Закону про банкрутство вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Відповідно до ст. 609 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу.

Відтак, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, зобов'язання ТОВ "Євростиль", яке одержало інноваційну позику, що забезпечена заставою майна ЗАТ "Бердичівмеблі", на час розгляду заяви кредитора є припиненими.

У відповідності до ч. 3 ст. 3 Закону України "Про заставу" застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання.

Статтею 28 Закону України "Про заставу" встановлено, що застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

Також, статтею 593 Цивільного кодексу України передбачено, що право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Отже, застава, як зобов'язання, що має додатковий характер (акцесорне зобов'язання), припиняється з припиненням основного зобов'язання.

Таким чином, у зв'язку з ліквідацією ТОВ "Євростиль" та визнанням погашеними всіх його боргів застава, передбачена договором застави від 03.07.1999 р., припинилась.

На підставі наведеного попередні судові інстанції дійшли законного та обґрунтованого висновку, що у кредитора - Державної інноваційної фінансово-кредитної установи відсутнє право заявляти вимоги до майнового поручителя - ЗАТ "Бердичівмеблі" на суму 900 000,00 грн.

Враховуючи те, що суд першої інстанції, визнавши лише частину грошових вимог кредитора, не зазначив про невизнання решти грошових вимог, судом апеляційної інстанції правомірно усунено таке порушення.

За таких обставин постанова суду апеляційної інстанції, якою частково змінено ухвалу суду першої інстанції шляхом доповнення її резолютивної частини положенням про відмову у визнанні решти грошових вимог кредитора до боржника, підлягає залишенню без змін, як така, що відповідає чинному законодавству.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 593, 609 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 28 Закону України "Про заставу", ст. ст. 1, 31 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в особі Хмельницького регіонального відділення залишити без задоволення.

2.          Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 14.02.2008 р. у справі № 5/51"Б" залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді                                                    Н.Г. Ткаченко

В.М. Коваленко