ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2008 р.

№ 2-7/9555.1-2005

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кравчука Г.А.,

суддів:

Мачульського Г.М., Шаргала В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Сімферопольської міжрайонної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.09.2005 р.

у справі

№ 2-7/9555.1-2005

господарського суду

Автономної Республіки Крим

за позовом

Сімферопольської міжрайонної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим

до

Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Новожиловський"

про

звернення стягнення на активи у сумі 266 470,00 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача:

Ласков С.Г., дов. № 1165/9/10-0 від 09.05.2007 р.;

відповідача:

Леміш Р.Г., дов. № б/н від 26.12.2007 р.;

В С Т А Н О В И В:

У січні 2004 р. Сімферопольська міжрайонна державна податкова інспекція в Автономній Республіці Крим (далі –Інспекція) звернулась до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою, у якій просила звернути стягнення на активи (грошові кошти, матеріальні та нематеріальні цінності) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Новожиловський" (далі –Товариство) у сумі 266 470,00 грн. у дохід місцевого бюджету.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.07.2004 р. у задоволенні позовних вимог Інспекції відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 28.10.2004 р. рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.07.2004 р. залишено без змін.

У квітні 2005 р. Інспекція звернулась до господарського суду Автономної Республіки Крим з заявою про перегляд рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.07.2004 р. за нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 13.06.2005 р. рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.07.2004 р. залишено без змін.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.09.2005 р. (колегія суддів: Черткова І.В., Фенько Т.П., Голик В.С.) ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 13.06.2005 р. залишено без змін.

Інспекція звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.09.2005 р., ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 13.06.2005 р. і рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.07.2004 р. скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги. Викладені у касаційній скарзі вимоги Інспекція обґрунтовувала тим, що господарськими судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових актів було порушено норми матеріального та процесуального права.

Листом Вищого господарського суду України від 16.11.2005 р. касаційну скаргу Інспекції разом з матеріалами справи було передано до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.09.2006 р. за касаційною скаргою Інспекції було відкрито касаційне провадження.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.12.2007 р. касаційне провадження, відкрите за касаційною скаргою Інспекції, закрито, а касаційну скаргу разом з матеріалами справи направлено до Вищого господарського суду України. Ухвала мотивована тим, що перегляд даної справи у господарському суді апеляційної інстанції здійснювався після набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України за правилами Господарського процесуального кодексу України, тобто у порядку господарського судочинства, у зв'язку з чим касаційний перегляд справи має здійснюватись також за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 07.03.2008 р. касаційну скаргу Інспекції було прийнято до провадження.

Товариство не скористалась правом, наданим ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на касаційну скаргу Інспекції до Вищого господарського суду України не надіслало, що не перешкоджає касаційному перегляду судових актів, які оскаржуються.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарськими судами першої та другої інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних рішення, ухвали та постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Інспекції підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

01.09.2005 р. набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі –адміністративна справа) –переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 4 частини першої ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Виходячи з наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що дана справа є справою адміністративною юрисдикції (адміністративною справою), оскільки стороною (позивачем) у ній є орган виконавчої влади –Інспекція, який здійснює владні управлінські функції на основі Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та який звернувся до суду у випадку, встановленому вказаним законом.

Абзаци перший та другий п. 7 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент прийняття постанови Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.09.2005 р.) встановлюють, що після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, а також заяви у справах щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести виправлення в актовий запис цивільного стану (глави 29 –32 і 36 Цивільного процесуального кодексу України 1963 року), а також апеляційні, касаційні скарги (подання), заяви (подання) про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими та винятковими обставинами у таких справах, подані і не розглянуті до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. Такі заяви чи скарги (подання) не можуть бути залишені без руху або повернуті у порядку, встановленому цим Кодексом, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог і правил підсудності, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України 1963 року або Господарським процесуальним кодексом України 1991 року.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що починаючи з 01.09.2005 р. апеляційна скарга Інспекції на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 13.06.2005 р., яка була подана у липні 2005 р., мала розглядатись апеляційним господарським судом в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Однак, господарський суд апеляційної інстанції наведеного не врахував та розглянув дану справу і прийняв постанову у ній за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Частина перша ст. 11110 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.09.2005 р. підлягає скасуванню, а справа –передачі до вказаного суду для виконання вимог п. 7 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110 та 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Сімферопольської міжрайонної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.09.2005 р. у справі № 2-7/9555.1-2005 господарського суду Автономної Республіки Крим скасувати.

Справу передати до Севастопольського апеляційного господарського суду для виконання вимог п. 7 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                   Г.А. Кравчук

Суддя                                                                       Г.М. Мачульський

Суддя                                                                       В.І. Шаргало