ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом          Державного науково-виробничого підприємства «Центр Будінвест», м. Київ

До                    Приватного монтажно-будівельного підприємства «Спецавтобуд», м. Київ

Про                    визнання неправомірними дії при виконанні мирової угоди

Суддя Качан Н.І.

Представники:

Від позивача                    Науменко С.В. –пред. за довір.

Від відповідача          не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій при виконанні мирової угоди при складанні Акту № 1 за травень 2003р. та Акту № 5 травень 2003р. щодо визначення витрат понесених з веденням будівництва житлового будинку по вул. Тургенівській, 76-78 у м. Києві

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2008р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 20.02.2008р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2008р. розгляд спору відкладено на 31.03.2008р., у зв’язку з неявкою представника відповідача та задоволенням його клопотання про відкладення.

Відповідач в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження і ухвали суду від 20.02.2008р. не виконав. Проте, до суду надійшло клопотання відповідача про перенесення судового засідання, у зв’язку з неможливістю забезпечити явку повноваженого представника.

Представник позивача заперечив проти задоволення даного клопотання та заявив письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача відповідно до ст. 75 ГПК України.

Суд визнав клопотання відповідача не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 75 ГПК України суд визнав клопотання представника позивача обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Представник позивача позов підтримав та заявив про уточнення заявлених вимог, які прийняті судом .Проте на зміну предмету позову у відповідності з положеннями ст. 22 ГПК України, позивачу у задоволенні клопотання було відмовлено.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідач у вересні 2007р. звернувся до позивача з вимогою пере підписати Акт № 5 за травень 2003р., посилаючись на ті обставини, що при сплаті податкових зобов’язань виникли неузгодження та невизнання факту виконаних робіт та понесених ним витрат в зв’язку з введенням зазначеного об’єкту.

Позивач пояснює відмову від підписання зазначеного Акту тим, що минув термін позовної давності і первісно Акт № 5 за травень 2003р. був підписаний тільки однією особою, а саме, генпідрядником.

В обґрунтування проведених нарахувань в тексті Акту та будь-яких первинних бухгалтерських документів про оплату податків відповідач позивачу, як замовнику, не представив, тому відповідно позивач, посилаючись на те, що протягом з 2000 по 2004 рік існувала пільга на ПДВ при будівництві жилих будинків вважає, що дії відповідача є нелегітимними. До того ж, ще в 2001р. Державна податкова адміністрація України Листом від 03.08.2001 р. № 10515/7/16-1217-26 пояснила, що «…ни строительная организация, ни подрядная организация, которые непосредственно выполняют строительные работы не уплачивают НДС…». Звідси відповідач мав витрачати кошти тільки в межах вартості виконаних і прийнятих замовником будівельно-монтажних робіт за узгодженим кошторисом (ст. 334 ЦК УРСР).

Закон України "Про оподаткування прибутку підприємства" передбачає, що підприємство отримує прибуток, як різницю між вартістю реалізації і собівартістю робіт. Розрахований таким чином прибуток, оподатковується за ставкою 30 %.

Господарські операції щодо порядку оподаткування деяких операцій податком на прибуток підприємства при пайовій участі у фінансуванні будівництва житлового будинку згідно листа ДПА України № 4473/6/15-1116 від 07.08.2000р. регулюється п.7.9. ст. 7 Закону України від 22.05.97р. № 283/97-ВР (283/97-ВР) "Про внесення змін до Закону України "Про оподаткування прибутку підприємства" із змінами та доповненнями.

ДПА України листом № 4473/6/15-1116 "щодо порядку оподаткування деяких операцій податком на прибуток підприємств" роз'яснила, що "різниця між сумою коштів, одержаних підприємством від пайовиків... і розміром фактичних витрат підприємства, пов'язаних з виконанням доручення пайовиків, вважається доходом підприємства".

Спеціаліст-експерт Центру правової допомоги "Правозахист" щодо спірного Акту № 5 визнав: "Нарахування розмірів податку на додану вартість та податку на прибуток, які включено до Акту № 5 за травень 2003р. не відповідає вимогам чинного законодавства України" (стор. 18 висновку № 407, залучений до матеріалів справи).

Позивач вважає незаконними дії керівництва відповідача - ПМБП „Спецавтобуд", по включенню витрат до Акту №1, оскільки згідно чинного законодавства, визначення вартості будівництва регламентується Державними будівельними нормами: ДБН Д. 1.1-1-2000 " Правила визначення вартості будівництва". В тексті наведеного висновку експерта зазначається про те, що Акт № 1 складений не у відповідності з вимогами державних будівельних норм, якими сторони керувались при будівництві об’єкту.

Згідно наказу Держкомстату України та Держбуду України від 21.06.2002р. № 237/5 " Про затвердження типових форм первинних документів по обліку в будівництві" найбільш важливі первинні облікові документи, які супроводжують виконання будівельних робіт є типові форми по обліку в будівництві: № КБ-2в «Акт приймання виконаних підрядних робіт»; № КБ-3 "Довідка про вартість підрядних робіт".

Всі види витрат, які відповідач начебто поніс додатково (за винятком витрат по проектуванню і відрахувань по інфраструктурі) входять в кошторисну вартість обсягу виконаних будівельно-монтажних робіт, що регламентовано " Правилами визначення вартості будівництва" ДБН 1.1.-1- 2000 - перелік загально-виробничих витрат, врахованих усередненими показниками Держбуду, приведеними в додатках 3 і 4.

Держбуд України листом від 09.07.02р. № 7/7-630 вказує на структуру загально-виробничих і адміністративних витрат, врахованих усередненими показниками Держбуду України. Доказів про те, яким чином відповідач, як Генпідрядник, дотримувався при формуванні облікових даних суду не представлено.

Тобто відповідач мав витрачати кошти тільки в межах вартості виконаних і прийнятих Замовником будівельно-монтажних робіт, згідно кошторису (ст. 334 ЦК УРСР), а не утримувати на інвестиційні кошти своє підприємство чи відшкодовувати понесені ним додаткові витрати.

Самовільне завищення витрат на будівництво проти кошторису є порушенням п.5 ст. 334 ЦК УРСР та по суті кваліфікується, як неузгоджена одностороння зміна зобов’язання.

Відповідач наводить доводи та пояснює свої витрати по будівництву будинку на підставі акту перевірки КРУ № 13-Р-200/2007 від 27.03.2003р. та акту перевірки ДПА № 44/20/26-20/2/19016908 від 10.04.2003р.

Проте, документальних підтверджень своїм доводам в установленому порядку відповідач на день прийняття даного рішення суду не направив.

Згідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Акти перевірок не є первинними документами бухгалтерського обліку, проте слід зазначити, що у тексті Акту перевірки КРУ № 13-Р-200/2007 від 27.03.2003р. та Акту перевірки ДПА № 44/20/26-20/2/19016908 від 10.04.2003р. наводяться висновки спеціалістів, які проводили перевірку, тому ці докази приймаються судом у сукупності з іншими документами по справі, як такі, що засвідчують особливості застосування відповідачем здійснених розрахунків.

Економічною експертизою Акту ревізії КРУ в м. Києві № 13-Р-200/2007 від 27.03.03р., щодо відображення в ньому акті окремих питань фінансово-господарської діяльності ПМБП '"Спецавтобуд" було встановлено таке.

«Виконання умов Підрядного договору № 1 на будівництво житлового будинку по вул. Тургенєвський, 76-78 від 20.03.2001р. не відповідає вимогам чинного законодавства України (зокрема: Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. № 168/704, Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" від 26.01.1993р. № 2939-ХП, Правилом визначення вартості будівництва ДБН Д. 1.1-1-2000, Нормам Цивільного та Господарського кодексів України) стор. 17 експертизи № 396».

Відповідач документально не підтвердив яким чином проводився облік обсягів і вартості виконаних підрядних робіт, бухгалтерського обліку і статистичної звітності. Це підтверджується тим, що для визначення вартості виконаних робіт по будинку, в Мировій угоді було передбачено складання первинних документів по фактичним витратам на будівництво. Слід підкреслити, що Держбуд України листом № 8/4-471 від 05.09.2002р. роз'яснив, що "Фактичні витрати на будівництво об'єкта відображаються в первинних облікових документах (№ КБ-2в "Акт приймання виконаних підрядних робіт" та № КБ-3 "Довідка про вартість виконаних підрядних робіт та витрат"), форма яких затверджена спільним наказом Держкомстату та Держкомбуду України від 21.06.2002р. №237/5.

Також необхідно зазначити, що судовою будівельно-технічною експертизою №3361 не були взяті до уваги витрати ПМБП „Спецавтобуд" зазначені у Акті № 1 за травень 2003р.

До матеріалів справи залучено копію рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2008р. по справі № 24/489 відповідно до якого Мирову Угоду сторін від 23.04.2003р. укладену сторонами визнано недійсною, а у задоволенні зустрічних вимог відповідачу відмовлено.

У процесі виконання мирової угоди сторони можуть самі усунути у встановленому порядку порушення ,які могли б потягти за собою визнання досягнутої мирової угоди недійсною або не можливою до виконання у подальшому

Враховуючи ,що під час дії мирової Угоди сторони перевіряючи стан її виконання складали Акт станом на 20.06.2003р. і по суті затвердили необхідність переоформлення неприйнятих витрат, то суд приймає цей доказ як належний і відповідно визнає висновки про вартість виконаних робіт .

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідач документальних доказів та наведених позивачем обставин у даній справі не оспорив і не спростував.

За таких обставин, позов визнається судом частково доведеним та обґрунтованим у частині нарахування розмірів податку на додану вартість та податку на прибуток ,які було включено до Акту № 5 за травень 2003р. визнавши їх такими ,що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та сплати державного мита, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 15, 16, 204, 376 Цивільного кодексу України, ст.ст. 78, 92, 93, 95, 116, 124-126, 152 Земельного кодексу України, ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, Договором сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати дії відповідача - Приватного монтажно-будівельного підприємства «Спецавтобуд » (02088,м.Київ .Бортничи , вул.. Коцюбинського .20 код за ) щодо нарахування розмірів податку на додану вартість та податку на прибуток , які було включено до Акту № 5 за травень 2003р. такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

3.          В решті позову відмовити .

4.          Стягнути з Приватного монтажно-будівельного підприємства «Спецавтобуд » (02088,м.Київ .Бортничи , вул.. Коцюбинського .20 код за ) на користь Державного науково-виробничого підприємства «Центр Будінвест »

( 03113, м. Київ , пров. Артилерійський ,7-9 .код за ) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, 85 (вісімдесят п‘ять) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.          Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                           Н. І. Качан