ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" травня 2008 р.                                                              Справа № 12/84

За поданням (вх. № 4600 від 05.05.2008 року) відділу державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції, м. Виноградів та заяви відкритого акціонерного товариства „Агропромислова група „Закарпатський сад”, смт. Королево Виноградівського району (вх. № 4615 від 05.05.2008 року) про роз’яснення п. 6 ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі № 12/84 від 21.04.2008 року,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов відкритим акціонерним товариством „Агропромислова група „Закарпатський сад”, смт. Королево Виноградівського району до Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби, м. Виноградів про визнання неправомірною та нечинною постанову від 07.04.2008 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Ухвалою суду від 21.04.2008 року порушено провадження у справі № 12/84, п. 6 якої ухвалено зупинити дію постанови ДВС від 07.04.2008 року до прийняття судового рішення.

Оскільки, предметом позовного, судового дослідження є визначення правомірності постанови ДВС від 07.04.2008 року яким:

1.          накладено арешт на все майно, що належить ВАТ АПГ „Закарпатський сад”;

2.          заборонено здійснювати відчуження будь –якого майна, яке належить ВАТ АПГ „Закарпатський сад”,

то п. 6 ухвали суду від 21.04.2008 року слід розуміти в буквальному розумінні змісту його викладу, які можуть мати місце як черговість подальших заходів ДВС відносно постанови (зупинення ДВС у Виноградівському районі, на період розгляду справи в суді, дій пов’язаних з проведенням заходів по виконанню постанови –проведенням опису арешту, вилученням, забороною відчуження майна, зупинка дії рішень суб’єкта владних повноважень, призначенням експертизи, розшуком майна і т.д. та інших дій спрямованих на примусове виконання рішень суду відповідно до вимог Закону України „Про виконавче провадження”) до ухвалення рішення по адміністративній справі, що є по суті заходом забезпечення адміністративного позову.

Зняття арешту з всього рухомого та нерухомого майна є добровільною прерогативою органу ДВС, який постановив такий арешт у разі визнання (усвідомлення) посадовими особами ДВС неправомірності накладення арешту.

Проте, слід зазначити, що ст. 28 Закону України „Про виконавче провадження” не є підставою для ДВС із зверненням з поданням до суду за роз’ясненням ухвали, яка не є кінцевим висновком суду у справі, оскільки згідно вказаної статті закону роз’ясненню підлягають рішення, де резолютивна частина у виконавчих документах є незрозумілою.

В підтвердження наведеного є позиція Департаменту ДВС Міністерства юстиції України зазначена у листі від 18.12.2006 року № 25-1/899/7 „Щодо порядку підготовки та надіслання державними виконавцями до суду подань і заяв”, де у Методичних рекомендаціях зазначений перелік випадків звернень до суду з поданнями і заявами (п. 9 Рекомендацій).

Окрім того, КАСУ передбачає роз’яснення тільки судового рішення, а не ухвали (ст. 170 КАСУ). Не передбачена обставина роз’яснення і у ст. 181 КАСУ (особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби).

На питання поставлені перед судом суб’єктами звернень щодо роз’яснень могли б вплинути положення ст. 117 КАСУ України.

Позаяк, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Разом з тим, суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Отже, можливість надання відповідного роз’яснення за поданням ДВС і учасника виконавчого провадження (позивача) мала б правомірне підґрунтя у разі розгляду такого спору за правилами ГПК України (ст.ст. 89, 121-2).

Виходячи з викладеного, відсутності правових підстав до задоволення звернень заявників та керуючись ст. ст. 1, 2, 5, 8, 9, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби, м. Виноградів (№ 6023 від 25.04.2008 року) та заяви відкритого акціонерного товариства „Агропромислова група „Закарпатський сад”, смт. Королево Виноградівського району.

Суддя Тисянчин В. М.