СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.08                                                                                 Справа № 7/48.

Суддя Калашник Т.Л. розглянув матеріали справи за позовом

Відділу охорони здоров’я виконавчого комітету Первомайської міської ради, м. Первомайськ Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спорт-Бізнес-Клуб «Пошук», м. Первомайськ Луганської області

про стягнення 3747 грн. 83 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Гаврилюк І.І., довіреність № 5 від 04.01.08;

від відповідача –не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі 3747 грн. 83 коп. за поставку вугілля з якістю невідповідною умовам договору.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, його представник у засідання суду не прибув. Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається по наявних у ній матеріалах.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

Між позивачем - Відділом охорони здоров’я виконавчого комітету Первомайської міської ради (Замовник) та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Спорт-Бізнес-Клуб «Пошук»(Постачальник) було укладено Договір № 10 від 10.01.05 (далі –Договір № 10), за умовами якого Постачальник зобов’язується поставляти вугілля своїм власним транспортом відповідно замовленням та плану асигнувань Замовника протягом усього строку дії договору, протягом 10 днів з моменту отримання заявки Замовника (п. 2.1. Договору № 10).

Згідно п. 3.4. Договору № 10 оплата поставленого вугілля здійснюється Замовником протягом місяця після моменту поставки (оформлення накладної).

Між позивачем - Відділом охорони здоров’я виконавчого комітету Первомайської міської ради (Одержувач), Первомайською міською радою (Замовник) та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Спорт-Бізнес-Клуб «Пошук»(Постачальник) було укладено Договір № 17-тк від 04.03.05 (далі –Договір № 17-тк), за умовами якого Замовник, що діє в інтересах Одержувача зобов’язується перелічувати кошти на розрахунковий рахунок Одержувача, Одержувач оплачує відпущене вугілля Постачальником шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника (п.1.1. Договору № 17-тк).

Згідно п. 1.2. Договору № 17-тк Постачальник зобов’язується поставити, а Одержувач прийняти й оплатити вугілля, іменоване далі Товар, у кількості, по якості і ціні, умовою оплати і постачання, обумовленою специфікацією, що додається до даного договору і є його невід’ємною частиною.

Розрахунок за поставлений товар Одержувач зобов’язується проводити, на підставі п. 7 ст. 51 Бюджетного Кодексу України, по факту постачання, або з відтермінуванням платежу на 5 банківських днів, на умовах поставки товарів Постачальником на склад Одержувача (п.2.1. Договору № 17-тк).

За перевищення зольності на 1% від норми 20% знімається 2% вартості товару (п.2.3. Договору № 17-тк).

Одержувач оплачує отриманий товар на підставі рахунків і накладних виданих Постачальником (п.2.4. Договору № 17-тк).

На виконання вказаних договорів відповідач поставив вугілля відповідачу відповідно до товарно накладних (а.с.20-34), а позивач здійснив оплату за отримане вугілля, про що свідчать відмітки відділення державного казначейства у м. Первомайську (а.с.17, 20-34).

За твердженням позивача, ним при отриманні товару було встановлено, що якість отриманого вугілля не відповідає умовам Договору. Позивачем була проведена перевірка якості вугілля шляхом відбору проб, про що було складено Акти від 06.09.07 та від 07.09.05 (а.с.37-38). На підставі наведеного відповідачу було направлено претензію, яка останнім була відхилена. У зв’язку з наведеним позивач був вимушений звернутись до суду.

Відповідачем позов не оспорено, доказів перерахування заборгованості не надано.

Оцінивши доводи сторін та обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором пропорційного зменшення ціни.

На виконання вказаних договорів відповідач поставив вугілля відповідачу відповідно до товарно накладних (а.с.20-34), а позивач здійснив оплату за отримане вугілля, про що свідчать відмітки відділення державного казначейства у м. Первомайську (а.с.17, 20-34).

Позивачем була проведена перевірка якості вугілля шляхом відбору проб, про що було складено Акти від 06.09.07 та від 07.09.05 (а.с.37-38).

У відповідності зі статтею 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Прийом товару за якістю здійснюється відповідно до Інструкції "Про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю" № П-7 від 25.04.66 (далі –Інструкція П-7) із складанням Акту приймання за якістю. Що й повинен був зробити позивач. Але Акти від 06.09.07 та від 07.09.05 оформлені з численними порушеннями Інструкції П-7, зокрема:

-          в порушення абз.4 п.16 Інструкції П-7 для складання Акту не викликався представник відповідача, що підтверджується письмовими поясненнями позивача;

-          в порушення п. 29 Інструкції П-7 не складався Акт про фактичну якість отриманої продукції, що підтверджується письмовими поясненнями позивача.

Таким чином Акти від 06.09.07 та від 07.09.05 (а.с.37-38) не можуть служити доказом вини відповідача, оскільки не відповідають вимогам Інструкції П-7.

За вказаних обставин у задоволенні позову слід відмовити з віднесенням судових витрат на позивача згідно ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, ст. 525, 526, 678 ЦК України та керуючись ст.ст. 34, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання: 25.03.08.

Суддя Т.Л.Калашник