ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

03.06.2008

Справа №2-13/2244-2008

За позовом ВАТ «Сакського комбінату хлібопродуктів», м. Саки Новоселівське щосе, 36

До відповідача Сакської міської Ради, м. Саки вул. Леніна, 15

Про визнання дійсним договору та визнання права власності.

Суддя ГС АР Крим А.І. Жукова

Представники:

Від позивача – Могила Д.В. – представник, дов. від 15.01.2008 року

Від відповідача – не з'явився

Сутність спору: Позивач - ВАТ «Сакський комбінат хлібопродуктів», м. Саки звернувся до Господарського суду АР Крим із позовом до відповідача - Сакської міської Ради, м. Саки та просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 342,0 кв.м., кадастровий № 000050122, УКЦИЗ-1.21- другого призначення для обслуговування літніх будинків № 12, 13 в секторі № 3 за адресою: АР Крим, м. Саки, вул. Морська, 4, а також визнати право власності на земельну ділянку площею 342,0 кв.м., кадастровий № 000050122, УКЦИЗ-1.21- другого призначення для обслуговування літніх будинків № 12, 13 в секторі № 3 за адресою: АР Крим, м. Саки, вул. Морська, 4.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неприбуття суд не повідомив, про день та час слухання справи був сповіщений належним чином – рекомендованою кореспонденцією.

На адресу суду 12.05.2008 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог позивача не заперечує та пояснює, що позивачем було направлено на адресу відповідача запрошення до нотаріуса для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки, проте особа, відповідальна за здійснення вказаних дій на момент запрошення була відсутня.

Слухання справи відкладалося у порядку статті 77 господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, суд –

В С Т А Н О В И В :

14.01.2008 року між ВАТ «Сакський комбінат хлібопродуктів» та Сакською міською радою було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 342,0 кв.м., кадастровий № 000050122, УКЦИЗ-1.21- другого призначення для обслуговування літніх будинків № 12, 13 в секторі № 3 за адресою: АР Крим, м. Саки, вул. Морська, 4.

Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 вказаного договору продаж земельної ділянки здійснюється за 35883,00 грн., які покупець вносить на розрахунковий рахунок продавця до підписання договору, що підтверджується квитанціями.

Платіжними дорученнями № 147 від 27.02.2007 року, № 631 від 15.06.2007 року, № 1022 від 21.09.2007 року, № 1343 від 12.12.2007 року ВАТ «Сакський комбінат хлібопродуктів» перерахувало на розрахунковий рахунок Сакської міської ради 35883,00 грн. (а.с. 8-12).

14.01.2008 року сторонами було підписано Акт прийому-передачі земельної ділянки площею 342,0 кв.м., кадастровий № 000050122, УКЦИЗ-1.21- другого призначення для обслуговування літніх будинків № 12, 13 в секторі № 3 за адресою: АР Крим, м. Саки, вул. Морська, 4.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами статті 181 Господарського кодексу України, - господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельних ділянок укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до вимог статті 220 Цивільного кодексу України, - у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Судом встановлено, що відбулося повне виконання умов договору, оскільки позивач сплатив суму у розмірі 35883,00 грн. за купівлю земельної ділянки, що підтверджується платіжними дорученнями, а відповідач передав земельну ділянку у власність ВАТ «Сакський комбінат хлібопродуктів», що підтверджується Актом прийому-передачі земельної ділянки від 14.01.2008 року.

За вказаних обставин позовні вимоги у частині визнання дійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 342,0 кв.м., кадастровий № 000050122, УКЦИЗ-1.21- другого призначення для обслуговування літніх будинків № 12, 13 в секторі № 3 за адресою: АР Крим, м. Саки, вул. Морська, 4 підлягають задоволенню.

Позивач також просить визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку.

Суд вважає, що у цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню у зв’язку з наступним.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов’язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

П. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України також передбачає такий спосіб захисту земельних прав як визнання права.

Згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Порядок та умови набуття права власності на земельну ділянку встановлено Земельним кодексом України.

Відповідно до ст. 82 Земельного кодексу України юридичні особи (засновані громадянами України або юридичними особами України) можуть набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності.

Ст. 116 Земельного кодексу України встановила, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Таким чином, законодавством передбачено, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади, щодо регулювання земельних відносин є прийняття рішення сесії.

Сакською міською радою 29.12.2006 року було прийняте рішення № 50/3 «Про продаж земельної ділянки сільськогосподарського призначення ВАТ «Сакський комбінат хлібопродуктів», на підставі якого й було укладеного договір купівлі-продажу від 14.01.2008 року.

Судом встановлено, що сторонами виконані усі суттєві умови договору купівлі-продажу, таки як оплата за землю і оформлені актом прийому-передачі.

За вказаних обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки доведені матеріалами справи та не суперечать нормам діючого законодавства.

Витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відносяться на відповідача відповідно до статей 44, 49 господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 34, 35, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 342,0 кв.м., кадастровий № 000050122, УКЦИЗ-1.21 - другого призначення для обслуговування літніх будинків № 12, 13 в секторі № 3 за адресою: АР Крим, м. Саки, вул. Морська, 4, укладений 14.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сакський комбінат хлібопродуктів» та Сакською міською радою.

Визнати за Відкритим акціонерним товариством «Сакський комбінат хлібопродуктів» (АР Крим м. Саки Новоселівське шосе, 36; ЗКПО 20727193) право власності на земельну ділянку площею 342,0 кв.м., кадастровий № 000050122, УКЦИЗ -1.21 - другого призначення для обслуговування літніх будинків № 12, 13 в секторі № 3 за адресою: АР Крим, м. Саки, вул. Морська, 4.

Стягнути з Сакської міської ради (м. Саки вул. Леніна, 15, банківські реквізити суду не відомі) на користь Відкритого акціонерного товариства «Сакський комбінат хлібопродуктів» (АР Крим м. Саки Новоселівське шосе, 36; ЗКПО 20727193, банківські реквізити суду не відомі) 85,00 грн. витрат зі сплати державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова А.І.