ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

12.06.2008

Справа №2-2/2440-2008

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «А1 Секьюріті Груп» (вул. М. Кривоноса 5/1, м. Київ, Україна, 03110).

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю МПП «Кримпожсервіс» (вул. Колхозна 2, м. Євпаторія, Автономна Республіка Крим, 04211).

про стягнення 77 248грн. 54коп.

Суддя Толпиго В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача : не з’явився.

Від відповідача : не з’явився.

Суть спору:

Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до відповідача про стягнення 73 398грн54коп., з яких сума боргу складає 55 016,40грн., 14 994,94грн. – інфляційні збитки та 3 387,20грн. – три відсотки річних та 3 850,00грн витрат на юридичні послуги.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір №1274 від 01.12.2005р. щодо виконання пусконалагоджувальних робіт системи пожежної сигналізації. Відповідач за надані позивачем послуги має здійснити розрахунки у формі встановленої договором. Обов’язки встановлені договором, позивачем виконані у повному обсязі, але відповідач розрахунки за надані послуги здійснював не в повному обсязі, у зв’язку з чим за ним склалася заборгованість у розмірі 55 016,40грн, що стало підставою для нарахування річних та інфляційних та звернення позивача з позовом до суду.

15 травня 2008 року до суду від позивача надійшла заява №160 від 12.5.2008р про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 55 016грн.40коп. основного боргу, 22 206грн.60коп. інфляційних, 3 802грн.08коп. річних та 3 850,00грн витрат на юридичні послуги, мотивуючи заяву тим, що з моменту прийняття позовної заяви до розгляду і до моменту її розгляду по суті пройшов деякий час, тому розмір позовних вимог у частині нарахування інфляційних та річних збільшився.

03 червня 2008 року до суду від позивача надійшли пояснення №193 від 28.5.2008р. відповідно до яких обґрунтовує вимогу про стягнення витрат позивача, пов’язаних з додатковими затратами на юридичні послуги.

Також 3 червня 2008 року від позивача до суду надійшли уточнення розміру позовних вимог №194 від 28.5.2008р., відповідно до яких просить суд стягнути 84 861грн.51коп., з яких 55 016грн.40коп. основного боргу, 22 206грн.60коп. інфляційних та 3 788грн.51коп. річних та 3 850,00грн. витрат на юридичні послуги, оскільки позивачем були допущені помилки при розрахунку річних та просить суд вважати датою з якої починається нарахування річних 23.3.2006р. та сумою річних - 3 788грн.51коп.

12 червня 2008 року до суду від позивача надійшло клопотання №206 від 09.6.2008р. про розгляд справи без участі представника позивача.

Сторони у судове засідання не з’явилися, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином: рекомендованою кореспонденцією.

Спір розглядається за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд встановив:

Суд вважає необхідним дотримуватися принципів судочинства, що встановлені ст. 129 Конституції України, нормами якої вказано, що основними засідками судочинства є зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тобто суд вважає потрібним застосувати принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частина 1ст. 14 ЦК України передбачає, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає поняття зобов'язання та підстави його виникнення. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, виконаним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Частиною 1 статті 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Між сторонами було укладено договір №1274 від 01.12.2005р, відповідно до п.1.1 якого, замовник доручає, а виконавець зобов’язується виконати пусконалагоджувальні роботи системи пожежної сигналізації, на об’єкті «Готель «Альбатрос» в м.Євпаторія. Розрахунок вартості пусконалагоджувальних робіт приведено у додатку №1 до договору.

Відповідно до п.2.1 договору загальна сума договору 70 016грн.40коп., включаючи ПДВ у розмірі 11 669грн.40коп.

Сторонами по договору передбачено, що розрахунки по даному договору проводяться у вигляді безготівкових платежів в національній валюті в наступному порядку: перший етап -50% від загальної вартості договору, а саме 35 008грн.20коп. з ПДВ, замовник перераховує виконавцю протягом п’яті банківських днів з моменту підписання договору; остаточні 50% від загальної вартості договору, а саме 35 008грн.20коп. з ПДВ, замовник оплачує виконавцю протягом трьох банківських днів моменту підписання акту здавання приймання робіт.

У порядку та умовах, передбачених договором, позивач своєчасно та належним чином виконав роботи, нарікань та претензій відповідача до позивача щодо якості виконаних робіт не було, вказані обставини підтверджуються підписаним обома сторонами актом №1169 приймання виконаних підрядних робіт та довідкою вартості виконаних підрядних робіт за березень 2006р на суму 70 016грн.40коп., підписаними сторонами 17.3.2006р.

Відповідач належним чином не виконав прийняті за договорами обов’язки щодо оплати виконаних робіт. Так по першому етапу оплати відповідач сплатив лише 5 000,00грн. та заборгованість за перший етап оплати склала 30 008грн.20коп. Пізніше, 14.3.2006р. відповідач сплатив ще 10 000,00грн. за пусконалагоджувальні роботи.

Як вже було зазначено, остаточні 50% від загальної вартості договору замовник оплачує виконавцю протягом трьох банківських днів моменту підписання акту здавання приймання робіт, який був підписаний сторонами 17.3.2006р.

Але відповідач станом на 20.3.2006р роботи не оплатив та на момент звернення позивача з позовом у суд сума боргу відповідача за договором склала 55 016грн.40коп, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України на відповідачі лежить обов'язок доведення виконання зобов'язань, або необґрунтованості позовних вимог, тоді як він такі в суд не представив.

У частині стягнення боргу у розмірі 55 016грн.40коп., позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення основного боргу, заявлені вимоги про стягнення інфляційних та річних.

У частині стягнення 13грн.57коп. річних суд відмовляє, як у необґрунтовано нарахованих, про що позивач повідомив суду у уточненні розміру позовних вимог №194 від 28.5.2008р. з новим розрахунком.

Що стосується стягнення 254грн04коп річних з суми 30 008грн20коп за період з 09.12.2005р по 22.3.2006р, 3 534грн47коп. річних з суми 55 016грн40коп за період з 23.3.2006р по 13.5.2008р та 22 206грн60коп. інфляції за період з грудня 2005р по квітень 2008р (у тому рахунку з грудня 2005 по березень 2006р. з суми 30 008грн20коп., а з квітня 2006р по квітень 2008р з суми 55 016грн40коп), то у цій частині позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не передбачений договором або законом, лише у разі прострочення виконання грошового зобов'язання.

Також позивачем заявлена вимога про стягнення збитків в сумі 3 850,00грн. у вигляді витрат, понесених позивачем у зв’язку з оплатою юридичних послуг товариству з обмеженою відповідальністю «РЄСТ - КОМПАНІ» по наданню юридичної допомоги.

Відповідно до п.1.1,2.1,2.1.1 договору №2/юр/08 від 06.02.2008р про надання юридичних послуг, укладеного між ТОВ «А1 Секьюріті Груп» та ТОВ «РЄСТ - КОМПАНІ», позивач доручає, а юридична фірма – ТОВ «РЄСТ - КОМПАНІ» бере на себе зобов’язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором. Юридична фірма бере на себе виконання наступної правової роботи: представлення інтересів замовника у Господарському суді АР Крим щодо стягнення заборгованості з ТОВ «Кримпожсервіс» за договором №1274 від 01.12.2005р. на користь ТОВ «А1 Секьюріті Груп», пряма заборгованість за вищенаведеним договором становить 55 016грн.40коп. без врахування 3% річних та індексу інфляції.

Для виконання правової роботи, визначеної у п.1.1. договору виконавець здійснює наступні дії: готує та подає до Господарського суду АРК позовну заяву разом з розрахунком індексу інфляції та річних від імені позивача, готує інші документи процесуального характеру; представляє інтереси позивача у Господарському Суді АРК; по узгодженню з замовником здійснює інші юридичні дії, направлені на досягнення мети, визначеної у п.1.1 договору. (п. 2.2. договору №2/юр/08 від 06.02.2008р про надання юридичних послуг).

Відповідно до ст..224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Отже, вимога про стягнення 3 850,00грн. витрат позивача, пов’язаних з додатковими затратами на юридичні послуги, підтверджується платіжним дорученням №2923 від 19.3.2008р та підлягає задоволенню.

Витрати по оплаті держмита, інформаційно-технічних послуг судового процесу відносяться на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

В засіданні суду оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене та підписане 17.6.2008р.

Керуючись ст.ст. 49,75,82, 84,85 ГПК України

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МПП «Кримпожсервіс» (04211, м.Євпаторія, вул. Колхозна 2, п/р 50011 у філії КД АО «Індекс Банк»м.Сімферополь, МФО 384845,) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «А1 Секьюріті Груп» (03110, м.Київ, вул. М. Кривоноса 5/1, , п/р 74 в ЗАТ «Банк НРБ» м.Київа, МФО 320627, ) 55 016грн40коп основного боргу, 22 206грн60коп інфляційних, 3 788грн51коп річних, 3 850,00грн витрат на юридичні послуги, 848грн.62коп. держмита, 117грн.99коп. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3.          У частині стягнення 13грн.57коп. річних відмовити.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.