ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2008 р.

№ 33/214

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. –головуючого,

Разводової С.С.,

Самусенко С.С. –доповідача,

розглянувши матеріали касаційної скарги

ТОВ "ЮВС"

на рішення

та постанову

господарського суду міста Києва від 24 жовтня 2007 року

Київського апеляційного господарського суду

від 15 січня 2008 року

у справі

№ 33/214

господарського суду

міста Києва

за позовом

ТОВ "Агросфера"

до

ТОВ "ЮВС"

про

стягнення 30 422 грн. 77 коп.

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Агросфера" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до ТОВ "ЮВС" про стягнення 30 422 грн. 77 коп., з них 28 587 грн. 68 коп. суми основного боргу за договором купівлі-продажу № 45/6-КЧ від 01.12.2006, 1 503 грн. 79 коп. суми пені за порушення термінів оплати, 331 грн. 30 коп. –3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Агросфера", посилаючись на ст. 4 Закону України "Про обіг векселів в Україні", ст. 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", ст.ст. 193, 625 Цивільного кодексу України, ст. 232 Господарського кодексу України, зазначає про порушення ТОВ "ЮВС" умов договору купівлі-продажу № 45/6-КЧ від 01.12.2006.

В ході розгляду справи господарським судом міста Києва ТОВ "Агросфера" звернулось до суду із заявою про збільшення позовних вимог відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, просило суд стягнути з ТОВ "ЮВС" 28 587 грн. 68 коп. основного боргу, 36 грн. 62 коп. пені за прострочення сплати попередньої оплати, 2 380 грн. 21 коп. пені за несвоєчасну передачу векселя та 666 грн. 72 коп. –3% річних.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.10.2007 у справі № 33/214 (суддя Мудрий С.М.) позов ТОВ "Агросфера" задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2008 у справі № 33/214 (колегія суддів: головуючий Губенко Н.М., судді Барицька Т.Л., Ропій Л.М.) рішення господарського суду міста Києва від 24.10.2007 змінено, резолютивна частина викладена в редакції, відповідно до якої позов ТОВ "Агросфера" задоволено частково, стягнуто з ТОВ "ЮВС" на користь ТОВ "Агросфера" 28 587 грн. 68 коп. суми основного боргу, 36 грн. 62 коп. пені, 502 грн. 82 коп. –3% річних, в решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ "ЮВС" просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 24.10.2007 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2008 у справі № 33/214 і направити справу на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

ТОВ "ЮВС" стверджує, що у нього на сьогоднішній день відсутній обов’язок здійснювати розрахунок за договором купівлі-продажу № 45/6-КЧ від 01.12.2006 в безготівковому чи готівковому порядку, оскільки відповідно до умов зазначеного договору у ТОВ "ЮВС" існує лише обов’язок оплатити товар шляхом передачі векселя на суму боргу, а тому вимога ТОВ "Агросфера" про стягнення з ТОВ "ЮВС" грошових коштів у сумі основного боргу є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Агросфера" просить залишити рішення господарського суду міста Києва від 24.10.2007 у справі № 33/214 без змін, а касаційну скаргу ТОВ "ЮВС" –без задоволення.

Вищим господарським судом України ухвалою від 15.04.2008 у справі №33/214 порушено касаційне провадження.

Сторони у справі процесуальним правом участі їх повноважних представників у судовому засіданні касаційної інстанції не скористалися.

Заслухавши суддю-доповідача з дотриманням меж перегляду справи в касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права місцевим та апеляційним господарськими судами, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 1117 ГПК України передбачає, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до встановлених господарськими судами першої та апеляційної інстанцій обставин та досліджених матеріалів у справі, 01.12.2006 між ТОВ "Агросфера" та ТОВ "ЮВС" було укладено договір купівлі-продажу № 45/6-КЧ, за умовами якого ТОВ "Агросфера" як продавець зобов’язалось передати, а ТОВ "ЮВС" як покупець, прийняти та сплатити вартість засобів захисту рослин, іменованих у подальшому –товар, відповідно до умов даного договору.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі договору № 45/6-КЧ від 01.12.2006 ТОВ "Агросфера" передало, а ТОВ "ЮВС" прийняло у власність товар –засоби захисту рослин на суму 35 734 грн. 61 коп.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Як встановлено господарськими судам попередніх інстанцій, порядок розрахунків між сторонами визначено розділом 4 договору № 45/6-КЧ ”Умови оплати”, зокрема, ТОВ "ЮВС" повинно в строк 5 (п’яти) календарних днів після поставки всього товару передати ТОВ "Агросфера" один простий вексель по акту приймання-передачі векселя на суму 28 587 грн. 68 коп.

Строк платежу за векселем –28.02.2007.

Статтею 4 Закону України ”Про обіг векселів в Україні” передбачено, що видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги; на момент видачі переказного векселя особа, зазначена у векселі як трасат, або векселедавець простого векселя повинні мати перед трасантом та/або особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов’язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем; умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов’язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов’язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов’язання щодо платежу за векселем.

Враховуючи вищевикладені встановлені господарськими судами попередніх інстанцій обставин у справі, зокрема, встановлений факт здійснення ТОВ "Агросфера" поставки товару ТОВ "ЮВС", а також те, що розмір грошового зобов’язання ТОВ "ЮВС" перед ТОВ "Агросфера" дорівнює сумі платежу за векселем і умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів відображена сторонами у п. 4.1 договору № 45/6-КЧ, вбачається, що сторонами погоджено можливість виникнення між ними вексельних правовідносин.

В той же час, як зазначає апеляційний господарський суд, необхідним є наявність двох юридичних фактів, які б слугували підставою виникнення вексельних правовідносин: складання векселя (його оформлення) та видання векселя як односторонній правочин.

Як вбачається з матеріалів справи, досліджених господарськими судами попередніх інстанцій, ТОВ "ЮВС" 14.12.2006 перерахувало на поточний рахунок ТОВ "Агросфера" суму попередньої оплати у розмірі 7 146 грн. 92 коп., при цьому, не вчинило односторонньої дії (оформлення та видача векселя), спрямованої на виникнення вексельних правовідносин.

Таким чином, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що у зв’язку з невидачею ТОВ "ЮВС" векселя ТОВ "Агросфера" відповідно до умов договору купівлі-продажу № 45/6-КЧ грошове зобов’язання за вищезазначеним договором не припинилося та підлягає обов’язковому виконанню.

Апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що, враховуючи погоджені сторонами умови договору № 45/6-КЧ, зокрема, те, що договірне зобов’язання з оплати боргу боржником, з яким було пов’язано видання векселя, не припиняється, а існує паралельно, ТОВ "ЮВС" в строк до 28.02.2007 повинно було здійснити остаточний розрахунок за отриманий товар шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 28 587 грн. 68 коп. на поточний рахунок ТОВ "Агросфера", або видати простий вексель за актом приймання-передачі, яким посвідчити своє безумовне грошове зобов’язання перед ТОВ "Агросфера" на суму 28 587 грн. 68 коп.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.06.2007 № 5 у випадку, коли правочином передбачено, що одна сторона передає товари, виконує роботи чи надає послуги, а інша з метою розрахунку видає (передає) або акцептує вексель на узгоджених сторонами умовах, зобов’язання з оплати цих товарів, робіт чи послуг вважаються виконаними при виконанні таких дій із векселем; якщо одна сторона передала товари, виконала роботи або надала послуги, а інша сторона не видала (не передала) чи не акцептувала вексель на узгоджених ними умовах, сторона, яка виконала зобов’язання за правочином, має право звернутися з вимогою про оплату.

Відповідно до встановлених господарським судом апеляційної інстанції обставин у справі ТОВ "ЮВС" за ст.ст. 32, 33 ГПК України не надано доказів надсилання (вручення) ТОВ "Агросфера" векселя (чек поштового відділення зв’язку з описом вкладення до нього, кур’єрська доставка), доказів звернення до ТОВ "Агросфера" з проханням направити повноважного представника для підписання акту приймання-передачі векселя, доказів передачі векселя нотаріусу. Навіть у випадку оформлення ТОВ "ЮВС" векселя (оригінал векселя не був наданий суду для огляду), останній повинен довести факт його передачі ТОВ "Агросфера" або довести, що ним були вчинені всі необхідні дії для вчинення такої передачі, яка не відбулася через незалежні від нього обставини.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що твердження ТОВ "ЮВС" про відсутність його вини у невиконанні зобов’язання по передачі векселя відповідно до ст. 613 ЦК України у зв’язку з простроченням кредитора (ТОВ "Агросфера"), а отже і відсутність підстав для нарахування та стягнення пені відповідно до п.7.2 договору № 45/6-КЧ, безпідставні та необґрунтовані.

Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, а також встановлені апеляційним господарським судом обставини у справі, господарський суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про те, що вимога ТОВ "Агросфера" про стягнення з ТОВ "ЮВС" 28 587 грн. 68 коп. є законною та обґрунтованою.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, пунктом 7.2 договору № 45/6-КЧ сторони погодили, що у випадку порушення ТОВ "ЮВС" термінів оплати, згідно цього договору він оплачує ТОВ "Агросфера" штрафну неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно оплаченої суми заборгованості, включаючи суму відсотків по товарному кредиту, за кожний день прострочення оплати.

Як свідчать матеріали справи, досліджені господарськими судами попередніх інстанцій, вимога ТОВ "Агросфера" про стягнення з ТОВ "ЮВС" пені за прострочення термінів попередньої оплати за період з 03.12.2006 по 14.12.2006 в розмірі 36 грн. 62 коп. обґрунтована та підлягає задоволенню.

Апеляційний господарський суд встановив, що 2 380 грн. 21 коп. пені за несвоєчасну передачу векселя нараховано безпідставно, оскільки умовами договору № 45/6-КЧ такої відповідальності не передбачено.

Крім того, із врахуванням зробленого апеляційним господарським судом перерахунку, розмір 3% річних за період з 01.03.2007 по 01.10.2007, які підлягають стягненню з ТОВ "ЮВС" на користь ТОВ "Агросфера" відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, складає 502 грн. 82 коп.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За встановленими судами обставинами грошове зобов’язання за вищезазначеним договором купівлі-продажу № 45/6-КЧ не припинилося та підлягає обов’язковому виконанню

За таких обставин, господарський суд касаційної інстанції встановив, що господарським судом апеляційної інстанції повно, всебічно і об’єктивно з’ясовано обставини справи, постанова, якою частково підтримано рішення місцевого господарського суду, винесена у відповідності до норм матеріального і процесуального права.

Тому касаційна скарга ТОВ "ЮВС", доводи якої не знайшли свого підтвердження під час касаційного розгляду справи, не підлягає задоволенню, а постанова Київського апеляційного господарського суду має бути залишена без змін.

Враховуючи вказане, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ТОВ "ЮВС" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2008 у справі № 33/214 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                       І. Плюшко

Судді:                                                                                          С. Разводова

С. Самусенко