ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2008 р.

№ 14/280(12/71)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А.–головуючого,

Разводової С.С.,

Самусенко С.С. - доповідача,

розглянувши матеріали касаційної скарги

ВАТ по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз"

на рішення

та постанову

господарського суду Чернігівської області

від 20 грудня 2007 року

Київського апеляційного господарського суду

від 06 лютого 2008 року

у справі

№ 14/280(12/71)

господарського суду

Чернігівської області

за позовом

ВАТ "Укрнафта" в інтересах структурної одиниці Гнідинцівського газопереробного заводу

до

ВАТ по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз"

про

стягнення заборгованості у сумі 646 685 грн. 16 коп.

за участю представників сторін

від позивача – Дубчак С.Є.,

від відповідача –Кузнецова В.О.

В С Т А Н О В И В:

ВАТ "Укрнафта" в інтересах структурної одиниці Гнідинцівського газопереробного заводу звернулося до господарського суду Чернігівської області із позовом до ВАТ по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз" про стягнення 646685 грн. 16 коп. заборгованості за надані послуги з транспортування природного газу у 2004 році.

В процесі розгляду справи господарським судом Чернігівської області ВАТ "Укрнафта" в інтересах структурної одиниці Гнідинцівського газопереробного заводу заявою про уточнення позовних вимог повідомило, що у зв’язку з проведенням звірки розрахунків між сторонами, заборгованість ВАТ по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз", яка підлягає стягненню, становить 601474 грн. 91 коп.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 27.03.2007 у справі № 12/71 (суддя Лавриненко Л.М.) стягнуто з ВАТ по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз" на користь ВАТ "Укрнафта" в інтересах структурної одиниці Гнідинцівського газопереробного заводу 601 474 грн. 91 коп. заборгованості, в решті позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2007 у справі № 12/71 (колегія суддів: головуючий –Григорович О.М., судді –Гольцова Л.А., Рябуха В.І.) рішення господарського суду Чернігівської області від 27.03.2007 у справі № 12/71 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.10.2007 рішення господарського суду Чернігівської області від 27.03.2007 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2007 у справі № 12/71 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Чернігівської області.

При новому розгляді рішенням від 20.12.2007 господарського суду Чернігівської області у справі №14/280(12/71), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2008, позов задоволено повністю.

В касаційній скарзі ВАТ по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз" просить скасувати рішення господарського суду Чернігівської області від 20.12.2007 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2008 у справі № 14/280(12/71), в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вищим господарським судом України ухвалою від 28.03.2008 у справі №14/280(12/71) порушено касаційне провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, з дотриманням меж перегляду справи в касаційній інстанції обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права місцевим та апеляційним господарськими судами, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 1117 ГПК України передбачає, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 29.12.2003 між ВАТ "Укрнафта" в інтересах структурної одиниці Гнідинцівського газопереробного заводу (виконавець) та ВАТ по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз" (замовник) було укладено договір № 7/18/350/98г/178г про надання послуг по транспортуванню природного газу в 2004 році, відповідно до умов якого замовник зобов’язався передати в 2004 році в систему газопроводів виконавця, а виконавець зобов’язався здійснити транспортування природного газу замовнику для потреб населення, яким він реалізує і транспортує природний газ. Замовник також зобов’язався оплатити послуги виконавця.

Відповідно до п.3.3 договору приймання-передача послуг по транспортуванню газу оформляється актами приймання-передачі газу в обсягах фактично протранспортованого газу замовника.

Акти приймання-передачі послуг по транспортуванню газу за відповідний місяць уповноважені представники сторін складають до 10 числа, наступного за звітнім місяця.

Акти приймання-передачі послуг по транспортуванню газу є підставою для проведення розрахунків.

Додатковою угодою №1 до договору на транспортування природного газу для потреб населення від 29.12.2003 сторони п.5.1 договору виклали в новій редакції, відповідно до якої тариф на послуги з транспортування 1 000 м3 природного газу трубопроводами виконавця з 01.05.2004 визначається постановою НКРЕ від 30.04.2004 № 437 та становить 20 грн. 88 коп.

Господарськими судами встановлено, що на виконання умов договору ВАТ "Укрнафта" в інтересах структурної одиниці Гнідинцівського газопереробного заводу за період з 01 січня по 31 грудня 2004 року протранспортував природний газ ВАТ по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз" в кількості 64 364,74 тис. м3.

Судами встановлено, що за протранспортований природний газ позивачем у 2004 році відповідач розрахувався частково (що не заперечується самим відповідачем), сплатив позивачу 710709,68 грн.

Відповідачем не сплачено позивачу 601388,02 грн. вартості наданих позивачем та прийнятих відповідачем послуг з транспортування природного газу у 2004 році по договору №7/18/350/98г/178г від 29.12.2003.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погодилася з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача не стосуються коштів, що надходили на розподільчий рахунок відповідача від споживачів природного газу, якими відповідач не має права розпоряджатися, що вбачається з копій довідок про нормативи розподілу коштів, що надійшли на розподільчий рахунок управління по реалізації та розрахунках за природний газ ВАТ „Чернігівгаз" за 2004 рік.

Відповідно до постанови НКРЕ від 12.07.2000 № 759 "Про затвердження Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств" на виконання постанови Кабінету Міністрів України і Національного банку України від 27.05.2000 № 840 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України і Національного банку України від 13.11.1998 № 1785" було розроблено алгоритм, який визначає послідовність дій підприємств та банків, що їх обслуговують, при надходженні коштів на розподільчі рахунки підприємств за поставлений природний газ.

Згідно постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 30.09.05р. №860 "Про внесення змін до постанови НКРЕ від 12.07.2000 №759" було внесені зміни до Алгоритму, згідно п.3.4 якого газопостачальні підприємства зобов'язані надавати НКРЕ завірені в установленому порядку копії довідок про рух коштів з поточних рахунків зі спеціальним режимом використання за звітний період.

У відповідності до п.5.2 договору оплата послуг з транспортування природного газу здійснюється замовником грошовими коштами з розподільчого рахунку згідно алгоритму розподілу грошових коштів, затвердженого НАК „Нафтогаз України", не пізніше наступного дня з моменту надходження вказаних коштів на розподільчий рахунок.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за матеріалами справи довідки про рух коштів згідно п.3.4 алгоритму за спірний період січень-грудень 2004 року ВАТ „Чернігівгаз" до НКРЕ не подавалися.

Також суди встановили, що в матеріалах справи наявна довідка про рух грошових коштів на розподільчому рахунку протягом 2007 року по ВАТ „Чернігівгаз" (населення), з чого можна зробити висновок, що кошти, які надійшли на розподільчий рахунок відповідача після 2004 року та розподілені відповідно до алгоритму не зараховуються позивачу в рахунок погашення боргів відповідача за надані позивачем послуги з транспортування природного газу в 2004 році.

Алгоритм встановлює лише порядок, а не строки розрахунків за фактично надані послуги з транспортування газу, тому судами встановлено, що в даному випадку має застосовуватися п.2 ст.530 ЦК України.

Суди встановили, що 05.07.2005 позивачем направлено відповідачу вимогу про сплату заборгованості, яку залишено відповідачем без задоволення.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права сама встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Оскільки суди встановили, що відповідачем не сплачено позивачу 601388,02 грн. вартості наданих позивачем та прийнятих відповідачем послуг з транспортування природного газу у 2004 році по договору №7/18/350/98г/178г від 29.12.2003, позов правомірно задоволено.

Враховуючи викладені встановлені судами попередніх інстанцій обставини, які доводи касаційної скарги не спростовують, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками, викладеними в рішенні місцевого та постанові апеляційного господарських судів.

Враховуючи вказане, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ВАТ по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2008 у справі №14/280(12/71) залишити без змін.

Головуючий суддя                                                             І. Плюшко

Судді:                                                                                С. Разводова

С. Самусенко