КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2008                                                                                           № 29/570

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна В.О.

суддів:           Рєпіної Л.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Хіти Сезону"

на рішення Господарського суду м.Києва від 16.10.2007

у справі № 29/570 (Усатенко І.В.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Сомет"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Хіти Сезону"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 64541,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 16.10.2007 позов ТОВ „Сомет” до ТОВ „Хіти сезону” про стягнення 64 541,695 грн. задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати, посилаючись на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права та неповно з’ясував обставини які мають значення для справи.

На адресу суду від відповідача надійшло клопотанням про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів керуючись ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог, викладених у апеляційній скарзі заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Розглянувши справу за правилами розділу XII Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення, в зв’язку з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, 02.01.2007 між сторонами укладено договір про виготовлення поліграфічної продукції № 3, відповідно до мов якого позивач зобов'язався вчасно виготовляти за завданням відповідача якісну поліграфічну продукцію згідно оформлюваних листків-замовлення та передавати її відповідачу, а відповідач зобов'язався протягом терміну дії договору замовляти виготовлення необхідної поліграфічної продукції, приймати та проводити оплату робіт з виготовлення Продукції.

Розділом 2 договору сторони погодили, що загальна ціна роботи з виготовлення поліграфічної продукції визначається позивачем і вказується в оформлювану сторонами листі-замовленні.

Згідно ст. 317 Господарського кодексу України встановлює, що загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначені їх змістом зобов'язання (ст. 610 ЦК України).

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання п. 1.4 договору сторонами було складено листи-замовлення: № 75 від 02.08.2007, № 76 від 09.08.2007, № 77 від 17.08.2007, № 80 від 22.08.2007, № 81 від 23.08.2007.

Згідно п. 1.3 договору прийом - передача продукції здійснюється сторонами після її виготовлення, за результатами чого сторони складають відповідний акт, що підписується в двосторонньому порядку.

Відповідно наявних в матеріалах справи актів прийому - передачі від 06.08.2007, 13.08.2007, 20.08.2007, 03.09.2007, що підписані повноважними представниками сторін та посвідчені їхніми печатками, на підставі видаткових накладних № СТ-0000066 від 14.08.2007, № СТ-0000067 від 15.08.2007, № СТ-0000068 від 23.08.2007, № СТ-0000069 від 03.09.2007 та акту здачі-прийняття робіт № СТ-0000015 від 03.09.2007 позивачем у повному обсязі було виготовлено та передано відповідачу замовлену ним поліграфічну продукцію на загальну суму 57 799,80 грн.

У договорі сторонами було погоджено, що оплата роботи з виготовлення поліграфічної продукції проводиться відповідачем у два етапи: перший етап: 50% від загальної ціни продукції відповідач зобов'язаний оплатити протягом трьох банківських днів після оформлення сторонами листа-замовлення, шляхом перерахування даної суми на розрахунковий рахунок позивача; другий етап: що залишилися 50% загальної ціни продукції відповідач зобов'язаний оплатити до дня проведення сторонами прийому-передачі виготовленої продукції, шляхом перерахування даної суми на розрахунковий рахунок позивача.

Однак, відповідач за вищезазначеними листами-замовлення попередню оплату у відповідності до п. 2.2.1 договору не здійснив. Порушуючи взяті на себе договірні зобов'язання, відповідач не перерахував позивачу 50% остаточного розрахунку після підписання актів прийому-передачі.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 57 799,80 грн.

Крім того, пунктом 5.3 договору передбачено, що у випадку порушення відповідачем термінів оплати, встановлених підпунктами 2.2.1 та 2.2.2 договору, він виплачує позивачу по його вимозі пеню в розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день, прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 220 ГК України боржник, який прострочив виконання господарського зобов'язання, відповідає перед кредитором за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення 6 447,46 грн. пені, 188,68 грн. інфляційних втрат за весь час прострочення та106,01грн. нарахувань трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання.

Твердження відповідача про те, що між позивачем та відповідачем було змінено порядок оплати виготовлення поліграфічної продукції, а також те, що позивач порушив умови договору направивши до відповідача рахунок-фактуру № СТ-0000083 від 04.09.2007 та Акт прийому-передачі виготовленої поліграфічної продукції від 06.09.2007, фактично її не поставивши відповідачу, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження зазначених обставин.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, відповідач не надав суду доказів повної сплати боргу, або доказів того, що у визначеному законом порядку сторони змінили умови договору.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, щодо задоволення позовних вимог , а посилання заявника апеляційної скарги на те, що судом першої інстанції порушення норми процесуального права, апеляційний господарський суд вважає безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 102, 103 – 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду м. Києва від 16.10.2007 у справі № 29/570 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Хіти сезону”- без задоволення.

2.          Матеріали справи № 29/570 повернути, доручити господарському суду м. Києва видати відповідний наказ.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна Л.О.

Синиця О.Ф.

31.01.08 (відправлено)