ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 47/8

15.04.08

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Техенергобуд"

до Відкрите акціонерне товариство"Науково-виробниче підприємство "Більшовик"

про стягнення 73 011,77 грн.

Суддя Станік С.Р.

Представники:

Від позивача

Від відповідача

Гринчук О.Ю. –представник за довіреністю

Не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з відповідача 61101,53 грн. інфляційних втрат, 11910,24 грн. –3% річних, а також витрат по сплаті держмита - 730,12 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу-118,00 грн..

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.12.2007 було порушено провадження у справі № 47/8 та призначено розгляд справи на 12.02.2008.

Ухвалою Господаського суду міста Києва від 12.02.2008 розгляд справи було відкладено до 06.03.2008, а ухвалою від 06.03.2008 було продовжено строк розгляду спору в справі № 47/8 та відкладено розгляд справи до 25.03.2008.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2008 розгляд справи було відкладено до 08.04.2008, а ухвалою від 08.04.2008 –до 15.04.2008.

В судовому засіданні 15.04.2008 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд позо задовольнити. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Господарського суду міста Києва №13/618-31/404 від 14.12.2006, яке постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2007 залишено без змін, було частково задоволено позовні вимоги ТОВ «Техенергобуд», а саме: присуджено до стягнення з ВАТ «НВП «Більшовик»632878,00 грн. основного боргу, а також 135367,21 грн. інфляційних втрат за період з 03.11.2004 по 31.08.2006, 40612,16 грн. 3% річних за період з 03.11.2004 по 02.10.2006, 34941,48 грн. штрафу та 1818,00 грн. судових витрат. Позивач, посилаючись на ст. 35 ГПК України щодо доведеності судовим рішенням №13/618-31/404 від 14.12.2006 наявності у відповідача боргу в розмірі 632878,04 грн., та те, що основний борг відповідача існував до 08.06.2007 (дата погашення основного боргу у повному обсязі), просив суд стягнути з відповідача інфляційні збитки за період з 01.09.2006 по 08.06.2007 та 3% річних за період з 03.10.2006 по 08.06.2007.

Представник відповідача в судове засідання 15.04.2008 –не зявився, але в попередніх судових засіданнях проти заявлених вимог –заперечив у повному обсязі. Просив суд у позові відмовити, посилаючись на їх необґрунтованість та недоведеність.

У відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу України визначає, що факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.06.2005 № 13/618-31/404 було задоволено позовні вимоги ТОВ «Техенергобуд»та присуджено до стягнення з ВАТ «НВП «Більшовик»(відповідача) на користь ТОВ «Техенергобуд»(позивача) суму заборгованості в розмірі 632 878,04 грн., 135 367,21 грн. збитків від інфляції, 40 612,16 грн. 3% річних, 34941,48 грн. штрафу, 1700 грн. судових витрат, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2007 рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2005 № 13/618-31/404 залишено без змін.

На виконання Рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2005 № 13/618-31/404, яке набрало законної сили 28.02.2007, Господарським судом міста Києва було видано наказ № 13/618-31/404 від 21.03.2007.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішенням Господарського суду міста Києва від 01.06.2005 № 13/618-31/404, залишеним без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2007, було встановлено обставину щодо наявності у відповідача заборгованості перед позивачем в розмірі 632 878,04 грн. та встановлено обставину прострочення її сплати, внаслідок чого підлягали нарахуванню інфляційних збитків за період з 03.11.2004 по 31.08.2006 та 3% річних за період з 03.11.2004 по 02.10.2006.

Відповідно до заяви ТОВ «Техенергобуд»від 23.03.2007 № 23/03 на адресу ДВС у Соломянському районі міста Києва, ТОВ «Техенергобуд»просив прийняти до виконання наказ Господарського суду міста Києва 13/618-31/404 від 21.03.2007.

Згідно постанови відділу ДВС Соломянського РУЮ міста Києва від 30.03.2007 про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем Лебедєвою Л.Ю. було відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва 13/618-31/404 від 21.03.2007 про стягнення з ВАТ «НВП «Більшовик»загалом 845 616,89 грн. та надано боржнику строк для добровільного виконання –до 06.04.2007.

Відповідно до постанови відділу ДВС Соломянського РУЮ міста Києва від 11.04.2007 про зупинення виконавчого провадження, державним виконавцем Лебедєвою Л.Ю. було зупинено виконавче провадження по примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва 13/618-31/404 від 21.03.2007 у звязку з поданою скаргою на дії державного виконавця.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 13/618-31/404 від 02.08.2007 у задоволенні скарги ВАТ «НВП «Більшовик»(відповідача) на дії державного виконавця відділу ДВС Соломянського РУЮ міста Києва Лебедєвої Л.Ю. щодо несвоєчасного направлення постанови про відкриття виконавчого провадження –було відмовлено повністю.

Ухвала суду від 02.08.2007 мотивована тим, що дії державного виконавця відділу ДВС Соломянського РУЮ міста Києва Лебедєвої Л.Ю. при відкритті виконавчого провадження відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», і права скаржника щодо направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.03.2007 –порушені не були, оскільки зазначена постанова була направлена в день її винесення –30.03.2007 (про що свідчить поштовий штемпель), та отримана боржником 02.04.2007, і строк для ї виконання було встановлено боржнику до 06.04.2007, тобто у межах семиденного терміну, передбаченого ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 13/618-31/404 від 02.08.2007 у задоволенні скарги ВАТ «НВП «Більшовик»(відповідача) на постанову відділу ДВС Соломянського РУЮ міста Києва від 30.03.2007 про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва 13/618-31/404 від 21.03.2007 –було відмовлено повністю.

Ухвала суду від 02.08.2007 мотивована тим, що права скаржника щодо направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.03.2007 –порушені не були, оскільки зазначена постанова була направлена в день її винесення –30.03.2007 (про що свідчить поштовий штемпель), та отримана боржником 02.04.2007, і строк для ї виконання було встановлено боржнику до 06.04.2007, тобто у межах семиденного терміну, передбаченого ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Доказів скасування ухвал Господарського суду міста Києва від 02.08.2007 у встановленому законом порядку - суду станом на момент вирішення спору надано не було.

Відповідно до постанови відділу ДВС Соломянського РУЮ міста Києва від 06.08.2007 про поновлення виконавчого провадження, було поновлено виконавче провадження по виконанню наказу Господарського суду міста Києва 13/618-31/404 від 21.03.2007 про стягнення з ВАТ «НВП «Більшовик»845 616,89 грн.

Згідно постанови відділу ДВС Соломянського РУЮ міста Києва від 29.12.2007 про закінчення виконавчого провадження, у звязку з повним перерахуванням суми боргу на рахунок стягувача платіжним дорученням, було закінчено виконавче провадження по примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва 13/618-31/404 від 21.03.2007 про стягнення з ВАТ «НВП «Більшовик»845 616,89 грн.

Відповідно до банківських виписок по особовому рахунку ТОВ «Техенергобуд», на користь ТОВ «Техенергобуд»на виконання наказу Господарського суду міста Києва 13/618-31/404 від 21.03.2007 ВАТ «НВП «Більшовик»було перераховано: 12.04.2007 –281872,29 грн., 08.05.2007 –281 872,30 грн., 08.06.2007 –281 872,30 грн., а загалом –845 616,89 грн.

Позивач у позові зазначав про те, що оскільки Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.06.2005 № 13/618-31/404, яке набрало законної сили 28.02.2007, було задоволено вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних збитків за період з 03.11.2004 по 31.08.2006 та 3% річних за період з 03.11.2004 по 02.10.2006, а основний борг існував до 08.06.2007, позивач просив суд сягнути з відповідача інфляційні збитки за період з 01.09.2006 по 08.06.2007 та 3% річних за період з 03.10.2006 по 08.06.2007.

Статтею 175 ч.1 ГК України визначено, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Вимогами статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно статті 530 ч.1, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Пунктом 1 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було прострочено перед позивачем виконання грошового зобовязання по сплаті заборгованості в сумі 632 878,04 грн., нараховано інфляційні збитки за період з 03.11.2004 по 31.08.2006 в розмірі 135 367,21 грн. та 3% річних за період з 03.11.2004 по 02.10.2006 в розмірі 40 612,16 грн., а загалом –845 616,89 грн., що встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 01.06.2005 № 13/618-31/404, залишеним без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2007. Відповідно до вимог статті 35 Господарського процесуального кодексу України, даний факт не підлягає доведенню при вирішенні спору в справі № 47/8 між тими ж сторонами.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті основного боргу в сумі 632 878,04 грн. була погашена у повному обсязі 08.06.2007, що підтверджується банківськими виписками по особовому рахунку позивача, належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи, а враховуючи те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 01.06.2005 № 13/618-31/404, яке залишено без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2007, встановлено наявність порушення відповідачем свого зобовязання по сплаті основного боргу в розмірі 632 878,04 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 інфляційних збитків за період з 01.09.2006 по 08.06.2007 та 3% річних за період з 03.10.2006 по 08.06.2007 за прострочення виконання зобовязання по сплаті 632 878,04 грн. - є законними та обґрунтованими.

Суд враховує і ту обставину, що в період з 01.09.2006 (оскільки 31.08.2006 –граничний строк нарахування санкцій згідно рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2005) по 12.04.2007 заборгованість відповідача перед позивачем складала 632 878,04 грн., в період з 13.04.2007 (оскільки 12.04.2007 відбулось часткове погашення відповідачем заборгованості на суму 281 872,29 грн.) по 08.05.2007 заборгованість відповідача перед позивачем складала 563 744,60 грн., а в період з 09.05.2007 (оскільки 08.05.2007 відбулось часткове погашення відповідачем заборгованості на суму 281 872,30 грн.) по 08.06.2007 (дата погашення заборгованості у повному обсязі) заборгованість відповідача перед позивачем складала 281 872,30 грн.

Згідно розрахунку суду, (з врахуванням листа Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р «Рекомендации относительно порядка применения индексов инфляции при рассмотрении судебных дел»), розмір інфляційних втрат, який підлягає стягненню з відповідача, складає 59693,32 грн., а саме:

(632 878,04 грн. (сума заборгованості з 01.09.2006 по 12.04.2007) х 102,0% (індекс інфляції у вересні 2006 року) х 102,6% (індекс інфляції у жовтні 2006 року) х 101,8% (індекс інфляції у листопаді 2006 року) х 100,9% (індекс інфляції у грудні 2006 року) х 100,5% (індекс інфляції у січні 2007) х 100,6 (індекс інфляції у лютому 2007) х 100,2% (індекс інфляції у березні 2007) –632 878,04 грн. = 56310,85 грн.

(563 744,60 грн.(сума заборгованості з 13.04.2007 по 08.05.2008) х 100% (індекс інфляції у квітні 2007) х 100,6% (індекс інфляції у травні 2007)) – 563 744,60 грн. = 3382,47 грн.

Загалом: 56310,85 грн. + 3382,47грн. = 59693,32 грн.

Згідно розрахунку суду, сума 3% річних, яка підляже стягненню з відповідача, складає:

632 878,04 грн. (сума заборгованості з 03.09.2006 (оскільки 01.10.2006 –гранична дата нарахування санкцій згідно рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2005) по 12.04.2007) /365 х 3% х 192 дні = 9987,26 грн.

563 744,60 грн.(сума заборгованості з 13.04.2007 по 08.05.2008)/ 365 х 3% х 26 днів = 1204,71 грн.

281 872,30 грн. (сума заборгованості з 09.05.2006 по 08.06.2007)/365 х 3% х 31 день = 718,17 грн.

Загалом: 9987,26 грн. + 1204,71 грн. + 718,17 грн. = 11910,14 грн.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме: інфляційні втрати за період з 01.09.2006 по 08.06.2007 в розмірі 59693,32 грн., 3% річних за період з 03.10.2006 по 08.06.2007 –в розмірі 11910,14 грн. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 ГПК України, підлягають стягненню з відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик»(код ЄДРПОУ 03057, місцезнаходження: 03057 м. Київ, пр-т Перемоги, 49/2; р/р 0004 в Жовтневому відділенні Промінвестбанку м.Києва, МФО 322067), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенергобуд»(, юридична адреса: 01030 м. Київ, вул. Коцюбинського, 4Б; р/р 8980 у КРУ КБ «Фінанси та кредит»м.Київ; МФО 300937) інфляційні втрати за період з 01.09.2006 по 08.06.2007 в розмірі 59693 (пятдесят девять тисяч шістсот девяносто три) грн. 32 коп., 3% річних за період з 03.10.2006 по 08.06.2007 11910 (одинадцять тисяч девятсот десять) грн. 14 коп., а також суму державного мита – 716 (сімсот шістнадцять) грн. 03 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –115 (сто пятнадцять) грн. 72 коп.

3.          В іншій частині позову –відмовити.

4.          Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

5.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Станік С.Р.