ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2008 р.

№ 20-1/088-9/340

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Губенко Н.М.

суддів

Барицької Т.Л. (доповідач)

Шевчук С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

на рішення

Приватного підприємства "Ремонт і експлуатація суден"

ггосподарського суду міста Севастополя від 15.01.2008 року

та на постанову

Севастопольського апеляційного

господарського суду від 17.03.2008 року

у справі

№20-1/088-9/340

за позовом

Приватного підприємства "Ремонт і експлуатація суден"

до

третя особа

Виробничо-комерційного приватного

підприємства "Сфинск"

Товарна біржа "Центр-Експерт"

про

визнання права власності,

в судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: не з’явились;

- відповідача: не з’явились;

- третьої особи: не з’явились;

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007 року Приватне підприємство "Ремонт і експлуатація суден" звернулось до господарського суду з позовом до Виробничо-комерційного приватного підприємства "Сфинск" про визнання права власності на мікроавтобус ГАЗ 3221314 реєстраційний номер СН 9362АВ, 2005 року випуску, червоного кольору.

Позивач в позовній заяві вказував, що 03.08.2006р. на Товарній біржі "Центр-Експерт" між ним та відповідачем був укладений Договір №1961 купівлі-продажу транспортного засобу, в якому сторонами не узгоджено умови оплати, тому зазначений договір є неукладеним. Посилаючись на те, що відповідач не визнає та порушує право власності на мікроавтобус, позивач просив задовольнити його вимоги.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 19.07.2007р. у справі №20-1/088-9/340 порушено провадження у справі та, в порядку ст. 27 ГПК України, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Товарну біржу "Центр-Експерт".

Рішенням господарського суду м. Севастополя від 15.01.2008р. у справі №20-1/088-9/340 (суддя С.А. Рибіна) в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що сторони за договором купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх істотних умов даного виду договору, вказаний договір недійсним в судовому порядку не визнавався, отже підстави для задоволення позовних вимог про визнання права власності відсутні.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.03.2008р. у справі №20-1/088-9/340 (колегія суддів у складі головуючого судді Борисової Ю.В., суддів: Гонтаря В.І., Прокопанич Г.К.) рішення господарського суду м. Севастополя від 15.01.2008р. залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду та постановою суду апеляційної інстанції Приватне підприємство "Ремонт і експлуатація суден" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просило рішення господарського суду м. Севастополя від 15.01.2008р. та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.03.2008р. скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судове засідання 17.06.2008р. представники сторін та третьої особи не з’явилися. Враховуючи, що про час, дату та місце розгляду справи сторони та третя особа були повідомлені своєчасно та належним чином, Вищий господарський суд України вважає за можливе розглянути касаційну скаргу за їх відсутності.

Відзиви на касаційну скаргу позивача на час розгляду справи в касаційній інстанції суду надані не були, що в силу положень статті 1112 ГПК України не перешкоджає перегляду судових рішень, що оскаржуються.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до Роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п. 1, 6 постанови від 29.12.1976 №11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції відповідають зазначеним вимогам, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 03.08.2006р. Брокерська контора №1 Товарної біржі "Центр-Експерт", в особі брокера Плотнікова Олексія Олеговича, який діє на підставі договору-доручення №1-1961-2006 від 03.08.2006р. в інтересах Кожемякиної Наталії Олександрівни, яка діє на підставі довіреності №04 від 24.07.2006р. від імені Приватного підприємства "Ремонт і експлуатація суден" (продавець) та Брокерська контора №2 Товарної біржі "Центр-Експерт", в особі брокера Тищенко Анатолія Георгійовича, який діє на підставі договору-доручення №2-1961-2006 від 03.08.2006р. в інтересах Кобринського Віктора Олександровича, який діє на підставі довіреності №2 від 24.07.2006р. від імені Виробничо-комерційного приватного підприємства "Сфинкс" (покупець), уклали договір купівлі-продажу №1961.

Згідно з пунктом 1 договору №1961 від 03.08.2006р. продавець зобов’язується передати у власність, а покупець оплатити та прийняти у власність транспортний засіб: мікроавтобус ГАЗ 3221314, свідоцтво про реєстрацію ТЗ РСА № 061832, яке видано МРЕВ ДАІ УМВС України в місті Севастополі, 2005 року випуску, червоного кольору; ціна ТЗ -1000,00 грн., форма і строк розрахунку –за домовленістю сторін, строк передачі –один день з моменту укладення правочину, форма передачі - самовивіз.

На підставі договору МРЕВ ДАІ УМВС України в місті Севастополі Виробничо-комерційному приватному підприємству "Сфинкс" видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу РСА №528728 та привласнений реєстраційний номер СН 9362 АВ.

Статтею 179 ГК України встановлені загальні умови укладання договорів, що породжують господарські зобов'язання, зокрема: при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною 4 статті 656 ЦК України передбачено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Згідно з приписами ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом першої інстанції встановлено, що на момент укладення договору купівлі-продажу №1961 від 03.08.2006р. сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, а саме погоджено: предмет договору - мікроавтобус ГАЗ 3221314, свідоцтво про реєстрацію ТЗ РСА № 061832, яке видано МРЕВ ДАІ УМВС України в місті Севастополі, 2005 року випуску, червоного кольору; ціна транспортного засобу - 1000грн.; форма та строки розрахунку –за домовленістю сторін; право власності на предмет договору переходить до покупця з моменту підписання договору купівлі-продажу.

Статтею 692 ЦК України передбачені форма та порядок оплати товару та встановлена можливість сторін домовитися щодо них самостійно у договорі.

Відмовляючи у задоволенні позову щодо визнання права власності на мікроавтобус ГАЗ 3221314, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що договір купівлі-продажу №1961 від 03.08.2006р. містить всі істотні умови притаманні даному виду договору, а тому немає підстав вважати цей договір неукладеним. Доказів, які б підтверджували факт визнання договору купівлі-продажу №1961 від 03.08.2006р. недійсними або наявності спору між сторонами стосовно форми та строків розрахунків позивач суду не надав.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає правильним висновок судів першої та апеляційної інстанцій що за договором купівлі-продажу №1961 від 03.08.2006р. сторони досягли згоди щодо істотних умов, зокрема і щодо умов розрахунку за домовленістю сторін.

Оскільки строк не є істотною умовою всіх цивільно-правових договорів, сторони не позбавлені права самостійно визначити можливі різні строки виконання зобов’язань.

При цьому, якщо строк виконання боржником зобов’язання не визнається законом істотною умовою відповідного виду договорів, якщо жодна із сторін не зажадала при укладенні договору погодження умови про строк, договір може бути укладений без встановлення строку виконання.

Згідно з приписами ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи викладене, позивач (продавець), в порядку ч.2 ст.530 ЦК України, вправі пред’явити вимогу про виконання відповідачем (покупцем) зобов’язання щодо оплати купленого товару.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Колегія суддів Вищого господарського суду України з огляду на викладене вважає, що суди попередніх інстанцій правильно дійшли висновку, про відмову в задоволені позовних вимог позивача щодо визнання права власності за ним на мікроавтобус ГАЗ 3221314, оскільки умовою задоволення позову про визнання права власності на майно є надання позивачем доказів, що підтверджують його право власності на це майно. Такими доказами відповідно до норм процесуального законодавства України, зокрема ст. 32 ГПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд у визначеному законом порядку встановлює наявність обставин, на яких ґрунтуються вимоги позивача.

В порушення статей 33, 34 ГПК України, Приватним підприємством "Ремонт і експлуатація суден" не надано ані місцевому господарському суду, ані суду апеляційної інстанції жодних доказів в підтвердження своїх вимог та заперечень. Наданим сторонами доказам судами першої та апеляційної інстанції було дано відповідну оцінку, на підставі чого встановлені обставини справи.

Згідно ст. 1117 ГПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази; у касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Доводи касаційної скарги стосовно того, що на момент укладення договору Кожемякина Н.О. не мала відповідних повноважень на його підписання не заслуговують на увагу, оскільки місцевим господарським судом на підставі ч.2 ст.79 ГПК України, з метою перевірки зазначених обставин матеріали справи направлялись до прокуратури. За результатами перевірки компетентними органами була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи.

Обґрунтованих доводів про порушення норм процесуального законодавства при оцінці доказів заявником касаційної скарги не надано.

На підставі викладеного, Вищий господарський суд України вважає, що підстави для скасування постанови Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.03.2008р. та рішення господарського суду м. Севастополя від 15.01.2008р. у справі №20-1/088-9/340 відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Ремонт і експлуатація суден" залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.03.2008р. та рішення господарського суду м. Севастополя від 15.01.2008р. у справі №20-1/088-9/340 залишити без змін.

Головуючий:                                                             Н.М. Губенко

Судді:                                                                       Т.Л. Барицька

С.Р. Шевчук