ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 8/103

22.05.08

За позовом Закритого акціонерного товариства «Альба Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ-Фармація»

про стягнення 95361,58 грн.

Суддя В.С. Катрич

Представники:

Від позивача представник Сердюк Н.О. (дов. №238 від 12.03.2008р.)

Від відповідача не з`явились

Обставини справи :

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 86461,61 грн., що становить заборгованість за договором купівлі-продажу №395-07 від 02.01.2007р. та 1835,29 грн. трьох відсотків річних, 7064,68 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.03.2008р. розгляд справи був призначений на 22.05.2008 р.

У судове засідання, призначене на 22.05.2008р. з’явився представник позивача. Представник відповідача у судове засідання не з’явився, письмовий відзив на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представником позивача у судовому засіданні подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 82837,94 грн. основного боргу, 2329,45 грн. трьох відсотків річних та 7284,09 грн. пені.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з врахуванням заяви про уточнення заявлених позовних вимог, просить суд позов задовольнити.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд –

ВСТАНОВИВ:

02.01.2007р. між ЗАТ «Альба Україна»- «продавець»та ТОВ «СВ-Фармація»- «покупець» був укладений договір купівлі-продажу № 395-07 відповідно до п.1.1 якого «продавець»зобов’язався передати (поставити) лікарські засоби та вироби медичного призначення (надалі - товар) у власність «покупця», а «покупець»зобов’язався прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти відповідно до умов цього договору.

Пунктом 1.2 договору сторони погодили, що товар передається по найменуваннях та в кількості, з зазначенням ціни митної і ціни відпускної, що будуть описані в кожному окремому випадку у видаткових накладних.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов вищевказаного договору позивач поставив відповідачу товар, який був отриманий відповідачем на загальну суму 86407,16 грн., що підтверджується накладними № 1776333 від 28.02.2007р. на суму 923,51 грн.; № 1776334 від 28.02.2007р. на суму 9,72 грн.; № 1776470 від 28.02.2007р. на суму 1568,43 грн.; № 1776471 від 28.02.2007р. на суму 89,92 грн.; № 1781992 від 01.03.2007р. на суму 1037,71 грн.; № 1780273 від 01.03.2007р. на суму 636,96 грн.; № 1788553 від 02.03.2007р. на суму 5346,03 грн.; № 1788554 від 02.03.2007р. на суму 63,79 грн.; № 1788555 від 02.03.2007р. на суму 101,62 грн.; № 1791308 від 08.03.2007р. на суму 1144,22 грн.; № 1791309 від 05.03.2007р. на суму 32,66 грн.; № 1791310 від 05.03.2007р. на суму 72,43 грн.; № 1795454 від 05.03.2007р. на суму 1995,67 грн.; № 1795455 від 05.03.2007р. на суму 71,53 грн.; № 1795456 від 05.03.2007р. на суму 178,66 грн.; № 179771 від 06.03.2007р. на суму 4760,75 грн.; № 1797772 від 06.03.2007р. на суму 219,58 грн.; № 1797773 від 06.03.2007р. на суму 102,79 грн.; № 1808955 від 07.03.2007р. на суму 3324,79 грн.; № 1808956 від 07.03.2007р. на суму 126,79 грн.; № 1808957 від 07.03.2007р. на суму 248,40 грн.; № 1808958 від 07.03.2007р. на суму 914,85 грн.; № 1808959 від 07.03.2007р. на суму 45,60 грн.; № 1808981 від 07.03.2007р. на суму 2008,92 грн.; № 1808982 від 07.03.2007р. на суму 30,54 грн.; № 1808983 від 07.03.2007р. на суму 223,37 грн.; № 1901631 від 30.03.2007р. на суму 8140,24 грн.; № 1901632 від 30.03.2007р. на суму 242,94 грн.; № 1901633 від 30.03.2007р. на суму 514,30 грн.; № 1901640 від 30.03.2007р. на суму 8618,77 грн.; № 1901641 від 30.03.2007р. на суму 89,92 грн.; № 1901642 від 30.03.2007р. на суму 440,88 грн.; № 1901655 від 30.03.2007р. на суму 30,82 грн.; № 1901654 від 30.03.2007р. на суму 2254,05 грн.; № 1901659 від 30.03.2007р. на суму 30,40 грн.; № 1901662 від 30.03.2007р. на суму 389,09 грн.; № 1901674 від 30.03.2007р. на суму 292,57 грн.; № 2227938 від 20.06.2007р. на суму 6112,81 грн.; № 2227939 від 20.06.2007р. на суму 328,81 грн.; № 2227940 від 20.06.2007р. на суму 396,76 грн.; № 2229607 від 20.06.2007р. на суму 106,05 грн.; № 2229608 від 20.06.2007р. на суму 51,60 грн.; № 2229609 від 20.06.2007р. на суму 7548,94 грн.; № 2229610 від 20.06.2007р. на суму 467,22 грн.; № 2229611 від 20.06.2007р. на суму 1151,11 грн.; № 2247490 від 25.06.2007р. на суму 919,90 грн.; № 2254463 від 26.06.2007р. на суму 4931,09 грн.; № 2794728 від 19.10.2007р. на суму 5937,45 грн.; № 2794729 від 19.10.2007р. на суму 123,00 грн.; № 2794730 від 19.10.2007р. на суму 39,12 грн.; № 2794896 від 19.10.2007р. на суму 2037,53 грн.; № 2794897 від 19.10.2007р. на суму 3555,36 грн.; № 2805068 від 23.10.2007р. на суму 2252,62 грн.; № 2805069 від 23.10.2007р. на суму 113,03 грн.; № 2805070 від 23.10.2007р. на суму 1778,01 грн.; № 2851003 від 31.10.2007р. на суму 2181,62 грн.; № 2851004 від 31.10.2007р. на суму 51,91 грн.

Нормою ст. 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст. 692 ЦК України).

Умовами спірного договору сторони передбачили, що оплата кожної товарної партії проводиться в повному обсязі протягом 30-ти календарних днів, з моменту підписання уповноваженими представниками сторін видаткових накладних (п.5.2 договору).

В порушення умов спірного договору, відповідач не виконав власні зобов’язання належним чином, за отриманий товар не розрахувався.

У судовому засіданні представник позивача повідомив, що відповідач частково розрахувався за отриману продукцію, загалом в сумі 4023,51 грн. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем станом на день розгляду справи становить 82383,65 грн. та відповідачем не погашена.

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем власних зобов’язань за спірним договором, докази проведеної оплати за отриманий товар. Таких доказів відповідач суду не надав.

Поданий позивачем акт звірки розрахунків за період з 01.01.2007р. по 30.04.2008р. на суму 82837,94 грн., складений позивачем, не приймається судом до уваги, оскільки з його змісту не можливо дійти достовірного висновку, що саме на підставі договору купівлі-продажу №395-07 від 02.01.2007р., укладеного між позивачем та відповідачем була проведена звірка.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно, до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягає задоволенню частково в сумі 82837,94 грн..

Крім основного боргу, позивач також просить суд стягнути з відповідача 2329,45 грн. трьох відсотків річних та 7284,09 грн. пені з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у випадку порушення «покупцем»п.5.2 він виплачує «продавцю»пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на день розрахунку за кожний день заборгованості.

Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 7284,09 грн. правомірні та підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із змісту вищезазначеної норми не вбачається будь-яких випадків обмеження її дії в частині застосування.

При цьому, застосування положень частини другої названої статті не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно з частиною першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, інфляційні нарахування на суму боргу та відсотки річних не є санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань, з огляду на що їх стягнення не залежить від наявності вини боржника у простроченні грошового зобов'язання.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено, що зобов'язання відповідача по оплаті товару виникло на підставі укладеного між позивачем і відповідачем договору купівлі-продажу № 395-07 від 02.01.2007р, відповідач не виконував свої зобов'язань за договором, а саме не сплачував кошти за отриманий товар протягом 30-ти календарних днів, з моменту підписання уповноваженими представниками сторін видаткових накладних, відповідачем не надано доказів, які б спростовували розмір нарахованих позивачем річних у розмірі 2329,45 грн., зазначених позивачем в розрахунку, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 2329,45 грн. трьох відсотків річних обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджена правомірність заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача 82383,65 грн. основного боргу, 2329,45 грн. трьох відсотків річних, 7284,09 грн. пені, та враховуючи те, що відповідач частково перерахував на рахунок позивача суму заборгованості про, що повідомив позивач, тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково. В іншій частині позову слід припинити провадження у справі на підставі п.1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України передбачено, що стороні на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 625, 655, 691, 692 ЦК України, ст.ст. 33, 49, 75, 80, 82- 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ-Фармація»(02094, м.Київ, вул. Червоногвардійська, 34, ) на користь Закритого акціонерного товариства «Альба Україна»(08300, м.Бориспіль, вул. Шевченка, 100; ) 82383 (вісімдесят дві тисячі триста вісімдесят три) грн. 65 коп. основного боргу, 2329 (дві тисячі триста двадцять дев’ять) грн.45 коп. трьох відсотків річних, 7284 (сім тисяч двісті вісімдесят чотири) грн. 09 коп. пені, 919 (дев’ятсот дев’ятнадцять) грн. коп. держмита, 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В іншій частині позову припинити провадження у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Катрич В.С.