ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.05.08 р.                     Справа № 6/53

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді _Подколзіної Л.Д.

При секретарі Шабановій Н.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Эффект“ м.Донецьк

до відповідача: Іноземного підприємства “АІС” м.Донецьк

третьої особи ____________________________________________________________________

про стягнення 5 201грн. 02коп.

за участю

прокурора

представників сторін:

від позивача – Ізмалков А.Г. - представник по довіреності №24 від 07.09.2007р.

від відповідача – Лузін М.О. - представник по довіреності від 27.03.2008р.

від третьої особи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Эффект“ м.Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Іноземного підприємства “АІС” м.Донецьк пені за прострочення поставки товару у сумі 2 834грн. 77коп., інфляційних у сумі 1 943грн. 10коп., 3% річних у сумі 423грн. 15коп. відповідно договору №388/07 від 23.11.2007р. (Усього 5 201грн. 02коп.)

Справа слуханням відкладалася у зв”язку з неявкою представника відповідача у судове засідання та для представлення сторонами додаткових документів, необхідних для розгляду спору по суті.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги відхилив у повному обсязі, оскільки жодних невиконаних зобов”язань матеріального характеру у Іноземного підприємства “АІС” м.Донецьк перед ТОВ „Эффект” за договором №388/07 від 23.11.2007р. немає.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

встановив:

23 листопада 2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Эффект“ м.Донецьк та Іноземним підприємством “АІС” м.Донецьк був укладений договір №388/07, згідно умов якого відповідач (продавець) взяв на себе зобов’язання передати у власність позивача (покупець) автомобіль ГАЗ-3309-345И у кількості однієї одиниці за ціною 84 630грн., а позивач зобов”язався прийняти та оплатити його вартість.

Пунктом 2.2 договору №388/07 від 23.11.2007р. сторони передбачили, що розрахунки за автомобіль здійснюються позивачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача на умовах 100% передоплати в термін одного банківського дня з моменту виставлення відповідачем рахунку на оплату.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач посилається на виконання своїх договірних зобов’язань у повному обсязі, де він у виконання умов договору, платіжним дорученням №8914 від 23.11.2007р. в якості передоплати за автомобіль перерахував на поточний рахунок відповідача суму вартості автомобіля ГАЗ-3309-345И в розмірі 84 630грн.

Але позивач стверджує, що запропоновані відповідачем автомобілі ГАЗ-3309-345И мали неналежний технічний стан, тому він відмовився від прийняття одного з автомобілів ГАЗ-3309-345И.

Оскільки ТОВ „“Эффект“ втратило інтерес у придбанні автомобілю, 27 лютого 2008р. позивач звернувся до відповідача з претензією за вих. №339/56, в якій запропонував здійснити повернення сплачених грошових коштів в розмірі 84 630грн. в найкоротший строк.

29 лютого 2008р. платіжним дорученням № 156 відповідач здійснив повернення перерахованої позивачем передоплати в розмірі 84 630грн.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що боржник повинен виконати зобов’язання у семиденний термін з дня пред’явлення вимог кредитором. Така вимога була пред”явлена 27.02.2008р. за вих.. №339/56. Відповідач в термін двох днів після отримання претензії повернув передоплату, тому він не має зобов”язань перед позивачем.

Позовна заява позивача була надіслана до суду 31.03.2008р., але відповідач свої зобов”язання по поверненню сплачених позивачем грошових коштів в розмірі 84 630грн. виконав ще 29 лютого 2008р., тобто до подачі позовної заяви і без порушень норм діючого законодавства України, тому у позивача немає підстав для нарахування пені.

Крім того, всі запропоновані позивачеві для прийняття автомобілі ГАЗ-3309-345И мають сертифікат відповідності, копія якого знаходиться у матеріалах справи. Даний сертифікат, виданий Держстандартом України, що разом з іншими документами, які передаються покупцеві разом з товаром, підтверджує належну якість товару в момент продажу.

Вимоги позивача по стягненню інфляційних у сумі 1 943грн. 10коп. та 3% річних у сумі 423грн. 15коп. також не підлягають задоволенню, відповідно до вказаних вище обставин, та того факту, що застосування ст.625 ЦК України передбачено тільки у випадку наявності прострочення виконання грошового зобов’язання, а у даному випадку відповідач взяв на себе договірні зобов’язання по передачі автомобілю.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Оскільки відповідач повернув позивачу грошові кошти по його вимозі одразу, то ніяких підстав для нарахування йому будь-яких санкцій немає, тому суд вважає що позивачу слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Эффект“ м.Донецьк до Іноземного підприємства “АІС” м.Донецьк про стягнення 5 201грн. 02коп. відмовити.

Рішення було оголошено у судовому засіданні 13.05.2008р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя