ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" червня 2008 р.

Справа № 16/51-08-1511

Господарський суд Одеської області у складі:

Судді –Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань –Шевченко Г.В.

За участю представників сторін:

Від прокуратури: Бурдейна І.О. згідно посвідчення №260 від 15.05.2008р.;

Від позивача: не з’явився;

Від відповідача: Тищенко О.А. за дов. №98 від 04.04.2008р.;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом прокурора Балтського району Одеської області в інтересах держави в особі Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області до закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” в особі філії закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” у місті Одесі про визнання договору оренди землі недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Балтського району Одеської області, керуючись ст. 2 ГПК України, звернувся до господарського суду Одеської області з позовними вимогами в інтересах держави в особі Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області до закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” в особі філії закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” у місті Одесі про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №082А07, укладеного між Пужайківською сільською радою Балтського району Одеської області та закритим акціонерним товариством „Київстар Дж.Ес.Ем.” в особі філії закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” у місті Одесі 01.06.2007р.

Як вбачається з позовної заяви, в обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор посилається на невідповідність договору оренди земельної ділянки, укладеного між Пужайківською сільською радою Балтського району Одеської області та закритим акціонерним товариством „Київстар Дж.Ес.Ем.” 01.06.2007р. за №082А07 вимогам чинного земельного законодавства України.

Представником Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області правова позиція прокурора Балтського району Одеської області, покладена в обґрунтування заявленого позову була повністю підтримана.

Відповідачем позовні вимоги заперечуються у повному обсязі з підстав припинення дії договору оренди земельної ділянки №082А07, укладеного між Пужайківською сільською радою Балтського району Одеської області та закритим акціонерним товариством „Київстар Дж.Ес.Ем.” в особі філії закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” у місті Одесі 01.06.2007р., у зв’язку із закінченням строку дії зазначеного договору та наявністю підстав для припинення провадження у даній справі за відсутністю предмету спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01.06.2007р. між Пужайківською сільською радою Балтського району Одеської області (Орендодавець) та закритим акціонерним товариством „Київстар Дж.Ес.Ем.” в особі філії закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” у місті Одесі (Орендар) було укладено договір оренди землі №082А07, відповідно до умов п.1 якого Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, розташовану за адресою: Одеська область, Балтський район, с. Пужайково, площею 400 кв.м для розміщення щогли з антенно-фідерними пристроями та контейнеру з радіотехнічним обладнанням.

У відповідності до ст. 12 Земельного кодексу України (в редакції Закону України від 25.10.2001р. N 2768-III із змінами і доповненнями, чинними на момент укладення договору) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 93 Земельного кодексу України (в редакції Закону України від 25.10.2001р. N 2768-III із змінами і доповненнями, чинними на момент укладення договору) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно положень статті 1 Закону України “Про оренду землі” від 06.10.1998р. № 161-XIV (в редакції Закону України N 1211-IV від 02.10.2003р.), завданням цього Закону є регулювання відносин щодо оренди землі з метою створення умов для раціонального користування земельною ділянкою, забезпечення захисту прав орендарів та орендодавців. Правові засади оренди землі визначені статтею 2 цього Закону, якою встановлено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, цим Законом, Цивільним кодексом України, іншими законами України, постановами, виданими Кабінетом Міністрів України, у випадках, передбачених цим Законом, а також договором оренди землі. Статтею 12 цього Закону встановлено, що договір оренди землі - це угода сторін про взаємні зобов'язання, відповідно до яких орендодавець за плату передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк.

Статтею 13 Закону України „Про оренду землі” від 06.10.1998р. № 161-XIV (в редакції Закону України N 1211-IV від 02.10.2003р.) визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

В ході перевірки, яка була проведена прокуратурою Балтського району Одеської області, було встановлено, що укладений між Пужайківською сільською радою Балтського району Одеської області та закритим акціонерним товариством „Київстар Дж.Ес.Ем.” в особі філії закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” у місті Одесі 01.06.2007р. договір оренди земельної ділянки №082А07 не відповідає вимогам земельного законодавства.

В порушення вимог ст.18 Закону України „Про оренду землі” в редакції Закону України від N 1211-IV від 02.10.2003р. не була проведена державна реєстрація зазначеного договору.

Крім того, згідно ст. 15 Закону України „Про оренду землі” в редакції Закону України від N 1211-IV від 02.10.2003р. невід’ємною частиною договору оренди землі є план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображанням обмежень у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі; акт приймання-передачі об’єкта оренди; проект відведення земельної ділянки.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки 01.06.2007р. за №082А07 додатком до зазначеного договору є лише акт приймання-передачі об’єкта оренди. Як вбачається з пояснень, наданих у судових засіданнях представниками сторін, документів, передбачених статтею 15 Закону України „Про оренду землі” в редакції Закону України від N 1211-IV від 02.10.2003р., при укладенні спірної угоди складено не було.

20.03.2008р. на рішення Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області №105-V від 14.08.2007р. „Про затвердження договору оренди земельної ділянки з закритим акціонерним товариством „Київстар Дж.Ес.Ем.””, яким був затверджений договір оренди земельної ділянки №082А07, укладений між Пужайківською сільською радою Балтського району Одеської області та закритим акціонерним товариством „Київстар Дж.Ес.Ем.” в особі філії закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” у місті Одесі 01.06.2007р., прокурором Балтського району Одеської області був принесений протест за №422/8. За результатами розгляду протесту прокурора Пужайківською сільською радою Балтського району рішенням №160-V від 24.03.2008р. було скасовано власне рішення №105-V від 14.08.2007р. „Про затвердження договору оренди земельної ділянки з закритим акціонерним товариством „Київстар Дж.Ес.Ем.””.

Відповідно до ст.ст. 32, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на наступному.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 152 Земельного кодексу України (в редакції Закону України від 25.10.2001р. N 2768-III ) власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд (п. 1 Роз’яснення ВАСУ від 12.03.1999р. №02-5/111 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними) повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов’язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону: додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. При цьому, відповідність чи невідповідність угоди вимогам законодавства має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент укладення спірної угоди. У разі коли після укладення угоди набрав чинності акт законодавства, норми якого інакше регулюють договірні відносини, ніж ті, що діяли в момент укладення угоди, сторони вправі керуватися умовами договору, а не цим нормативним актом, якщо останній не має зворотної сили (п. 10 Роз’яснення ВАСУ від 12.03.1999р. №02-5/111 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними).

Згідно п. 4 Роз’яснення ВАСУ від 12.03.1999р. №02-5/111 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними”, якщо чинне законодавство не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов'язаних з визнанням угод недійсними, господарському суду для вирішення питання про прийняття позовної заяви слід керуватися правилами статті 2 ГПК. Отже, крім контрагентів за договором, прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує ця угода.

Згідно ст. 122 Земельного кодексу України (в редакції Закону України від 25.10.2001р. N 2768-III ) сільські, селищні, міські ради надають земельні ділянки у постійне користування юридичним особам із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України від 25.10.2001р., передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, рішення Пужайківської сільської ради Балтського району №105-V від 14.08.2007р. „Про затвердження договору оренди земельної ділянки з закритим акціонерним товариством „Київстар Дж.Ес.Ем.””, яким був затверджений договір оренди земельної ділянки №082А07, укладений між Пужайківською сільською радою Балтського району Одеської області та закритим акціонерним товариством „Київстар Дж.Ес.Ем.” в особі філії закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” у місті Одесі 01.06.2007р., було скасовано рішенням Пужайківської сільської ради №160-V від 24.03.2008р.

Згідно ст.18 Закону України „Про оренду землі” в редакції закону України від N 1211-IV від 02.10.2003р. договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції Закону України від 25.10.2001р. N 2768-III ), право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Крім того, згідно ч.4 ст. 15 Закону України „Про оренду землі” в редакції закону України від N 1211-IV від 02.10.2003р. невід’ємною частиною договору оренди землі є план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображанням обмежень у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі; акт приймання-передачі об’єкта оренди; проект відведення земельної ділянки.

Згідно ст.. 123 Земельного кодексу України (в редакції Закону України від 25.10.2001р. N 2768-III ) надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Умови і строки розроблення проектів відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Форма типового договору, нормативи та строки розробки проектів відведення земельних ділянок визначаються Кабінетом Міністрів України. Юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради. До клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали, передбачені частиною п'ятнадцятою статті 151 цього Кодексу, документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування. Відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

В свою чергу, частиною 5 статті 151 Земельного кодексу України (в редакції Закону України від 25.10.2001р. N 2768-III ) передбачено, що матеріали погодження місця розташування об'єкта повинні включати: викопіювання з генерального плану або іншої містобудівної документації населеного пункту, копію плану земельної ділянки з нанесенням на ній варіантів розміщення об'єкта із зазначенням загальної площі, яку необхідно вилучити. Зазначаються також склад угідь земельної ділянки, що вилучається, та умови її відведення.

Як вбачається з договору оренди земельної ділянки №082А07, спірна угода не відповідає вимогам частини 4 статті 15 Закону України „Про оренду землі” в редакції закону України від N 1211-IV від 02.10.2003р. Так, при укладенні договору оренди земельної ділянки №082А07 не було складено плану або схеми земельної ділянки –об’єкту оренду, кадастрового плану земельної ділянки з відображанням обмежень у її використанні та встановлених земельних сервітутів, акта визначення меж земельної ділянки в натурі та проекту відведення земельної ділянки. Всупереч приписам статті 18 Закону України „Про оренду землі” в редакції закону України від N 1211-IV від 02.10.2003р. не було здійснено державну реєстрацію зазначеного договору оренди землі.

Більш того, договір оренди земельної ділянки №082А07 від 01.06.2007р. був укладений з порушенням встановленої вимогами ст.ст. 123, 124, 151 Земельного кодексу України (в редакції Закону України від 25.10.2001р. N 2768-III ) процедури відведення та передачі земельної ділянки на умовах оренди, які були наведені по тексту рішення вище.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України в редакції Закону України від 16.01.2003р. №435-ІV підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Враховуючи, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що договір оренди земельної ділянки №082А07 від 01.06.2007р. був укладений всупереч вимогам ст. 15 та ст.18 Закону України „Про оренду землі” в редакції Закону України від N 1211-IV від 02.10.2003р., ст.ст. 123, 124, 151 Земельного кодексу України (в редакції Закону України від 25.10.2001р. N 2768-III ), суд доходить висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову прокурора та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №082А07 від 01.06.2007р.

Таким чином, суд, керуючись ч.1 та 2 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, визнає договір оренди земельної ділянки №082А07, укладений між Пужайківською сільською радою Балтського району Одеської області та закритим акціонерним товариством „Київстар Дж.Ес.Ем.” в особі філії закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” у місті Одесі 01.06.2007р., недійсним.

При цьому, судом критично оцінюються доводи закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” в особі філії закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” у місті Одесі стосовно неможливості визнання договору оренди земельної ділянки №082А07, укладеного між Пужайківською сільською радою Балтського району Одеської області та закритим акціонерним товариством „Київстар Дж.Ес.Ем.” в особі філії закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” у місті Одесі 01.06.2007р., недійсним, у зв’язку з припиненням дії даного договору з огляду на наступне.

Згідно ст. 236 ЦК України (в редакції Закону України від 16.01.2003р. №435-ІV) нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

У відповідності до п. 3.2 Роз’яснень ВАСУ від 12.03.1999р. №02-5/111 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними” оскільки домовленість сторін про розірвання угоди не виключає проведення між сторонами розрахунків за зобов'язаннями, що виникли до розірвання угоди, у тому числі застосування заходів майнової відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, це не позбавляє сторони права на звернення в подальшому з позовом про визнання такої угоди недійсною.

Враховуючи викладене, суд вважає, що припинення дії будь-якої угоди не перешкоджає зверненню до суду з позовом про визнання такої угоди недійсною, що свідчить про необґрунтованість правової позиції закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” в особі філії закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” у місті Одесі з цього питання.

Підсумовуючи зазначене, суд доходить висновку щодо обґрунтованості, правомірності заявлених прокурором Балтського району Одеської області позовних вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №082А07, укладеного між Пужайківською сільською радою Балтського району Одеської області та закритим акціонерним товариством „Київстар Дж.Ес.Ем.” в особі філії закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” у місті Одесі 01.06.2007р., та наявності підстав для їх задоволення у повному обсязі відповідно до ст.ст. 16, 203, 215 ЦК України, ст.ст. 125,123, 151, 152 Земельного кодексу України, ч.4 ст. 15, ст. 18 Закону України „Про оренду землі”.

З огляду на викладене, позовні вимоги прокурора Балтського району Одеської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №082А07, укладеного між Пужайківською сільською радою Балтського району Одеської області та закритим акціонерним товариством „Київстар Дж.Ес.Ем.” в особі філії закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” у місті Одесі 01.06.2007р., - слід задовольнити у повному обсязі.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на відповідача по справі згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 16, 203, 215 ЦК України, ст.ст. 123, 125, 151, 152 Земельного кодексу України, ч.4 ст. 15, ст. 18 Закону України „Про оренду землі”, ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки №082А07, укладений між Пужайківською сільською радою Балтського району Одеської області та закритим акціонерним товариством „Київстар Дж.Ес.Ем.” в особі філії закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” у місті Одесі 01.06.2007р.

3.          Стягнути з закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” в особі філії закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” у місті Одесі / 65076, м. Одеса, вул. Радісна, 2/4, , п/р 3500 АКІБ „Укрсиббанк” м. Харків, МФО 351005, п/р 7001 Южне ГРУ „ПриватБанк” м. Одеса, МФО 328704 / до державного бюджету України через управління Держказначейства в Одеській області на код бюджетної класифікації 22090200, п/р 0008 в управлінні Держказначейства у Одеській області, МФО 828011, держмито в сумі 85 грн. /вісімдесят п’ять коп. / Наказ видати.

4.          Стягнути з закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” в особі філії закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” у місті Одесі / 65076, м. Одеса, вул. Радісна, 2/4, , п/р 3500 АКІБ „Укрсиббанк” м. Харків, МФО 351005, п/р 7001 Южне ГРУ „ПриватБанк” м. Одеса, МФО 328704/ до державного бюджету України на п/р 0008, одержувач –ГУДКУ в Одеській області, банк одержувача –ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, , код бюджетної класифікації 22050000 –витрати на ІТЗ судового процесу у сумі 118 грн. /сто вісімнадцять грн.00 коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане 25.06.2008р.

Суддя Желєзна С.П.