ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к. 217
РІШЕННЯ

Іменем України

21.02.2008

Справа
№2-25/566-2008

За
позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,АДРЕСА_1

До
відповідача ТОВ «Осташ», м. Ялта, вул. Блюхера, 22а

Про
стягнення  5325,28 грн.

Суддя   Копилова О.Ю.

Представники:

Від
позивача - Андрощук І.О., представник, дов. нот. № 445 від 21.02.2008 року

Від
відповідача - не з'явився

Обставини
справи:

Позивач
-   Фізична особа -  підприємець ОСОБА_1 звернувся до
Господарського суду АР Крим з позовною заявою до відповідача - ТОВ «Осташ»,
просить суд стягнути з відповідача, з урахуванням заяви  про зміну позовних вимог від 21.02.2008 року,
заборгованість у розмірі 2276,78 грн., індекс інфляції та 3% річних - 2829,27
грн., всього 5106,05 грн.

В
обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач, у
порушення умов договору купівлі - продажу № 183 від 15.07.2007 року, не у
повному обсязі оплатив поставлений товар, в результаті чого за відповідачем
склалась заборгованість у розмірі 2276,78 грн.

Відповідач
в судове засідання не з'явився, своїх представників в судове засідання не
забезпечив, про причини відсутності суду не повідомив. Про дату слухання справи
повідомлений належним чином - рекомендованою кореспонденцією. Під час розгляду
справи відзиву на позовну заяву, з документальним обґрунтуванням своїх
заперечень, у разі їх наявності, суду не надав.

Отже,
суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, в
порядку ст.. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2007
року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (продавець) та ТОВ «Осташ»
(покупець) укладений договір купівлі - продажу № 183, відповідно до                 п. 1.1. якого  продавець
зобов'язується передати у власність покупця,  а покупець зобов'язується прийняти та
оплатити у строки, обумовлені даним договором, наступний товар: кількість та
асортимент - згідно накладених; ціни за одиницю - згідно накладених.

У
відповідності з п. 2.7. та 2.8. договору, строк оплати встановлюється 10
банківських днів, форма оплати - безготівковий розрахунок.

Згідно
до п. 6.1. договору, даний договір вступає
в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2007 року, та
вважається продовженим на наступний рік, якщо жодна зі сторін не заявить про
його розірвання за 30 днів до його закінчення.

У
виконання умов договору, позивачем, відповідачу був поставлений товар на
загальну суму 2620,07 грн., що підтверджується витратними накладеними: № РН -
0000481 від 12.07.2007 року на суму 1129,000 грн., № РН - 0000520 від
19.07.2007 року на суму 880,28 грн., № РН - 0000566 від 28.07.2007 року на суму
247,44 грн., № РН - 0000580 від 31.07.2007 року на суму 363,35 грн.

Відповідач
було здійснено лише часткову оплату поставленого товару, сума оплати складає
529,00 грн.,  що підтверджується випискою
з банку БВ - 0000258.

Як
відображено  в Журналі - ордері та
Відомості за рахунком 361 «Розрахунки з покупцями» за 01.05.2007 року по
31.12.2007 року, відповідачем було здійснено повернення товару на суму 35,04
грн. за поворотною накладено. № ВН - 000005 від 31.07.2007 року.

Таким
чином, сума основного боргу складає 2056,03 грн.

Крім
того, суд звертає увагу на те, що позивачем заявлена сума основного боргу до
стягнення - 2276,78 грн., однак, при здійсненні судом перерахунку суми позовних
вимог, встановлено, що документально підтверджена сума 2056,03 грн., у зв'язку
з чим стягненню підлягає сума основного боргу
у розмірі 2056,03 грн.

Відповідно
до ст.. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі  яких
господарський   суд   у
визначеному  законом  порядку
встановлює наявність  чи  відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно
до ст.. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона
повинна  довести  ті
обставини,  на  які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким
чином, виходячи зі змісту ст.. 32, 33 Господарського процесуального кодексу
України, відповідачем під час розгляду даної справи не був доведений суду факт
оплати та не надано належних доказів оплати боргу у розмірі 2056,03 грн.

Згідно
до ст.. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та
інші  учасники  господарських відносин  повинні
виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до
закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних
вимог  щодо  виконання
зобов'язання  - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно
до ст.. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння  відмова
від  зобов'язання  або одностороння зміна  його
умов  не  допускається,
якщо  інше  не
встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору  та  вимог
Цивільного  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до  звичаїв  ділового
обороту  або  інших
вимог,  що  звичайно ставляться.

Крім
того позивач просить стягнути індекс інфляції та 3% річних у розмірі 2829,27
грн.

Ст..
625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак,
судом здійснений розрахунок індексу інфляції та 3% річних, відповідно доя кого
збитки від інфляції склали 543,93 грн., 3% річних - 27,59 грн.

Враховуючи
ті обставини, що відповідачем не виконуються належним чином умови та взяті на
себе зобов'язання за договором, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими та підлягають задоволенню частково, враховуючи здійснений судом
розрахунок суми позову.

Згідно
ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України оплата держмита та
інформаційно-технічного забезпечення судового процесу підлягає покладанню
на  відповідача.

У
судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення згідно
статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний
текст рішення складений та підписаний у відповідності до вимог статті 84
Господарського процесуального кодексу України 26.02.2008 року.

З
огляду на викладене, ст. 44-49, 82-84 Господарського процесуального Кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з   ТОВ «Осташ» (м. Ялта, вул. Блюхера, 22а,
рахунок № 865 в ВАТ «Кредобанк», МФО 324913, ЗКПО 34958772) на
користь Фізичної особи -  підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 рахунок № НОМЕР_1КРУ КБ «Приватбанк», МФО 384436,  ІНН НОМЕР_2) суму основного боргу у розмірі
2056,03 грн., індекс інфляції - 543,93 грн., 3% річних у розмірі 27,59 грн.,
всього 2627,55 грн.

3.          Стягнути з   ТОВ «Осташ» (м. Ялта, вул. Блюхера, 22а,
рахунок № 865 в ВАТ «Кредобанк», МФО 324913, ЗКПО 34958772) на
користь Фізичної особи -  підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 рахунок № НОМЕР_1КРУ КБ «Приватбанк», МФО 384436,  ІНН НОМЕР_2) 102,00 грн. державного мита.

4.          Стягнути з   ТОВ «Осташ» (м. Ялта, вул. Блюхера, 22а,
рахунок № 865 в ВАТ «Кредобанк», МФО 324913, ЗКПО 34958772) на
користь Фізичної особи -  підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 рахунок № НОМЕР_1КРУ КБ «Приватбанк», МФО 384436,  ІНН НОМЕР_2) 118,00 грн. - витрат на
інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

5.          В решті частини позовних вимог
відмовити.

6.          Видати накази після набуття рішенням
законної чинності.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим
Копилова О.Ю.