ПОСТАНОВА

"26" травня 2008 р.

Справа № 16а/67-1245

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

при секретарі судового засідання Мисько І.П.

Розглянув справу

За позовом: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Лановецькому та Шумському районах вул. Українська 42, м. Шумськ, Тернопільська область

До відповідача: Дочірнього підприємства "Шумський торфозавод" державного підприємства "Поділляторф" с. Кути, Шумський район, Тернопільська область

За участю представників сторін:

Позивача: Гринів А.В. - головний спеціаліст з правової роботи, доручення №7 від 14.08.06р.

Відповідача: не з'явився.

Суть справи: Ухвалою суду від 08 травня 2008 року, судовий розгляд було відкладено на 26 травня 2008 року на 09 год. 30 хв.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Лановецькому та Шумському районах вул. Українська 42, м. Шумськ, Тернопільська область звернулось до суду з адміністративним позовом до Дочірнього підприємства "Шумський торфозавод" державного підприємства "Поділляторф" с. Кути, Шумський район, Тернопільська область про стягнення 15195 грн. 88 коп. заборгованості за страховими внесками ,в т.ч. 9730 грн. 41 коп. недоїмка, 5465 грн. 47 коп. пеня.

Як зазначає позивач в позовній заяві, підставою для звернення до суду з позовом є несвоєчасна та неповна сплата страхових внесків у Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Представник відповідача в судові засідання не з’явився, витребуваних судом документів, у тому числі мотивованих та документально підтверджених заперечень на позов не подав, хоч про час та місце судових засідань належним чином був повідомлений ухвалами суду від 28.03.08р., 14.04.08 року, від 08.05.08р. та повістками (повідомлення №1700589, №1730151, №160762 про вручення 03.04.08р., 16.04.08р., 14.05.08р. відповідачу рекомендованих листів, відправлених 28.03.08р., 16.04.08р., 12.05.08р. знаходяться в матеріалах справи). За даних обставин, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до приписів ст.ст. 33,35 КАС України.

Представник позивача в судовому засіданні від адміністративного позову не відмовився. Від представника позивача надійшло клопотання без номера від 26.05.08р., в якому зазначено, що при підготовці позову була допущена помилка в обчисленні розміру пені, що призвело до неправильного визначення суми позовних вимог, зокрема було здійснено нарахування пені на пеню в розмірі 2978 грн. 62 коп., нараховану за попереднім актом перевірки №158 від 20.03.06р., а тому позивач просить стягнути з Дочірнього підприємства "Шумський торфзавод" державного підприємства "Поділляторф" недоїмку за страховими внесками в сумі 9730 грн. 41 коп. та пеню в сумі 5350 грн. 24 коп.

В судовому засіданні учаснику судового процесу роз’яснено його процесуальні права та обов’язки згідно ст.ст. 27,49, 51, 130 Кодексу адміністративного судочинства України.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу не здійснювалася за наявності відповідного клопотання представника позивача.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

У відповідності до преамбули Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»№ 1105-ХІУ від 23 вересня 1999 року з наступними змінами страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов’язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров’я громадян у процесі їх трудової діяльності. Страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків, безпосереднє управління яким здійснюють його правління та виконавча дирекція (частина 1 статті 15 та частина 2 статті 16 Закону).

Згідно частин 1,2,5 статті 18 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” відповідно виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду; виконавча дирекція Фонду проводить свою діяльність від імені Фонду; робочими органами виконавчої дирекції Фонду є, зокрема, відділення в районах і містах обласного значення, які є юридичними особами. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду здійснюють контроль за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою перерахування та надходження страхових внесків (абзац перший пункту 8.1 Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, яка затверджена постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12.07.2007 року № 36 (редакція чинна з 12.08.2007 р.) та зареєстрована в Міністерстві юстиції 01.08.2007 р.).

У відповідності до частин 3,4,5 статті 6 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” відповідно страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках-застраховані особи; страховиком є Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України; об’єктом страхування від нещасного випадку є життя застрахованого, його здоров’я та працездатність.

Перелік осіб, які підлягають обов’язковому страхуванню від нещасного випадку наведений в статті 8 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”. Так, зокрема, обов’язковому страхуванню від нещасного випадку підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту).

Пункт 2 частини 2 статті 45 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” передбачає обов’язок роботодавців як страхувальників - своєчасно та повністю сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Порядок реєстрації страхувальників, обчислення і сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності і господарювання, виду діяльності, галузевої належності передбачений Інструкцією про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, яка затверджена постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12.07.07 року № 36.           Згідно пункту 4.12. та пункту 4.13. зазначеної Інструкції відповідно страхові внески сплачуються, зокрема, юридичними особами в день одержання коштів на оплату праці в установах банків та нараховані страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування відповідних сум на відповідний рахунок Фонду. Не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються у порядку, передбаченому законодавством, з нарахуванням пені (пункт 5.1. вказаної вище Інструкції).

Статтею 52 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»передбачена відповідальність страхувальника за шкоду, заподіяну Фонду соціального страхування від нещасних випадків внаслідок невиконання своїх обов’язків із страхування від нещасного випадку, відповідно до законодавства, а також за прострочення сплати страхового внеску до Фонду соціального страхування від нещасних випадків у вигляді сплати пені.

Дочірнє підприємство "Шумський торфозавод" державного підприємства "Поділляторф" с. Кути, Шумський район, Тернопільська область зареєстроване 21.12.2001р. у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Шумському районі Тернопільської області як платник страхових внесків за реєстраційним номером .

20 лютого 2008 року відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Лановецькому та Шумському районах проводилася перевірка Дочірнього підприємства "Шумський торфзавод" державного підприємства "Поділляторф" с. Кути, Шумський район, Тернопільська область на предмет правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, про що складено акт за №7 відповідно, який підписаний керівником та головним бухгалтером підприємства без будь-яких заперечень та належним чином засвідчена копія якого долучена до матеріалів справи. Перевірка проводилась за період з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року. За результатами перевірки було встановлено, що відповідачем допущено недоїмку по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань відповідно 44267 грн. 57 коп. Також за результатами перевірки за несвоєчасну сплату страхових внесків за перевіряючий період нарахована пеня в сумі 5465 грн. 47 коп.

Разом з тим, рішенням господарського суду Тернопільської області від 28.08.06р. у справі №8/247-2893 з Дочірнього підприємства "Шумський торфзавод" державного підприємства "Поділляторф" було стягнуто 23762 грн. 76 коп. (20784 грн. 14 коп. недоїмки за страховими внесками за період з 30.09.04р. по 31.03.06р. та 2978 грн. 62 коп. пені за період з 28.01.04р. по 17.03.06р.), а рішенням господарського суду Тернопільської області від 3.05.07р. у справі №16/34-1115 з Дочірнього підприємства "Шумський торфзавод" державного підприємства "Поділляторф" було стягнуто 12327 грн. 23 коп. недоїмки за період з 01.04.06р. по 31.12.06р.

З врахуванням сум недоїмки, які стягнуті по вищенаведених рішеннях суду загальна сума недоїмки за період з 01.01.2007р. по 31.12.2007р. становить 9730 грн. 41 коп.

Крім того, факт наявності недоїмки відповідача перед Фондом підтверджується, розрахунковими відомостями нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 2005 рік, за І кв.2006р., ІІ кв. 2006 р., ІІІ кв. 2006р, за 2006 рік, І кв. 2007р., І півріччя 2007р. ІІІ кв. 2007р., ІV кв. 2007р. та актом №158 від 20.03.2006 р. попередньої перевірки, яка проводилась за період з 01.01.2004 р. по 01.01.2006 р.

Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 5350 грн. 24 коп ( сума пені згідно поданого в судовому засіданні 26.05.2008 року нового розрахунку), яка нарахована за період 31.03.2006 року по 31.12.2007 року. Суд здійснивши перерахунок встановив, що сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 490 грн. 69 коп, Згідно акту перевірки №7 від 20.02.2008 року позивач нарахував пеню в сумі 5465 грн 47 коп на загальну суму 44267 грн 57 коп недоїмки, однак при заявлені суми пені до стягнення позивач не врахував того, що пеня була нарахована на недоїмку, яка вже була стягнута по інших рішеннях суду

А відтак позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 4859 грн. 55 коп. є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

У відповідності до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи, що на день розгляду справи відповідач будь-яких доказів, які б свідчили про сплату недоїмки за страховими внесками до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України суду не надав, матеріалами справи підтверджується наявність недоїмки за страхових внесках: 9730 грн. 41 коп. - недоїмка та 490 грн. 69 коп. пеня.

З врахуванням наявних матеріалів справи, пояснення представника позивача, який брав участь в судовому засіданні, суд прийшов до висновку про правомірність звернення позивача до суду з адміністративним позовом до Дочірнього підприємства "Шумський торфзавод" державного підприємства "Поділляторф" с. Кути, Шумський район, Тернопільська область про стягнення заборгованості по страхових внесках: 9730 грн. 41 коп. - недоїмки та 490 грн. 69 коп. пені, а тому заявлений позов в цій частині слід задовольнити.

Судові витрати згідно п.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 69-71,94,158,161-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Дочірнього підприємства "Шумський торфозавод" державного підприємства "Поділляторф" с. Кути, Шумський район, Тернопільська область, ідентифікаційний код 21161397 на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Лановецькому та Шумському районах вул. Українська 42, м. Шумськ, Тернопільська область, ідентифікаційний код 25887369 - 9730 грн. 41 коп. недоїмки та 490 грн. 69 коп. пені.

3.В частині позовних вимог щодо стягнення 4859 грн. 55 коп. пені відмовити.

4. Постанову надіслати сторонам по справі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду першої інстанції сторони мають право подати заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі 31 травня 2008 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а апеляційну скаргу - протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                            С.О. Хома