ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2008 р.

№ 6/29-06-788

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Кравчука Г.А.,

суддів :

Мачульського Г.М.,

Шаргала В.І.

за участю представників сторін:

позивача

не з’явився

відповідача

не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Садівничого кооперативу "Вигода"

на рішення

господарського суду Одеської області від 23.03.2006 р.

у справі

№6/29-06-788

за позовом

Білгород-Дністровської об'єднаної державної податкової інспекції

до

Садівничого кооперативу "Вигода"

про

припинення юридичної особи

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Одеської області від 23.03.2006 року (суддя Демешин О.А.) позов Білгород-Дністровської об'єднаної державної податкової інспекції (надалі ОДПІ) до Садівничого кооперативу (надалі СК) "Вигода" про припинення юридичної особи задоволений, припинено юридичну особу –СК "Вигода", зареєстровану 28.10.1996 року Білгород-Дністровською райдержадміністрацією за №69 за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський р-н, с. Вигон.

Не погоджуючись з прийнятим у справі рішенням, СК "Вигода" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення господарським судом норм процесуального права, а саме ст. ст. 4-2, 4-3, 69, 77 Господарського процесуального кодексу України, просить його скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Скаржник звертає увагу касаційної інстанції на те, що його не було належним чином повідомлено про час і місце судового засідання у зв'язку з чим він був позбавлений реалізувати свої права передбачені ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Доповідач: Шаргало В.І.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, податкова інспекція, як позивач, посилалася на те, що СК "Вигода" в порушення податкового законодавства з 01.12.2004 року не подає державній податковій інспекції податкових декларацій та інших документів податкової звітності, що відповідно до п.2 ст. 36 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб –підприємців" є підставою для постановлення судового рішення про припинення юридичної особи.

Відповідно до статті 2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні" завданнями органів державної податкової служби є, зокрема, здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов’язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі –податки, інші платежі).

За визначенням ст. ст. 238, 239 Господарського кодексу України скасування державної реєстрації та ліквідація суб'єкта господарювання (припинення юридичної особи) є адміністративно-господарською санкцією, яку органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть застосовувати в межах своїх повноважень та у порядку встановленому законом.

Така адміністративно-господарська санкція застосовується у випадках, встановлених статтею 247 цього Кодексу у разі постановлення відповідного судового рішення, що відповідно до п. 7 ст. 59 Кодексу є підставою для скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання, тобто позбавлення останнього статусу юридичної особи.

Таким чином позовні вимоги мотивовані виникненням між державною податковою інспекцією та відповідачем правовідносин, зміст яких визначений названими Законами. А відтак, Білгород-Дністровська ОДПІ звернулася до суду з позовом саме як державний орган – суб’єкт владних повноважень, на якого покладено здійснення відповідних функцій, зокрема, визначених Законами України “Про державну податкову службу в Україні" та "Про оподаткування прибутку підприємств", про що і відзначив господарський суд у своєму рішенні.

На час розгляду господарським судом даного спору набрав чинності (з 01.09.2005 р.) Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 17 зазначеного Кодексу компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Виходячи з наведених норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою), оскільки стороною (позивачем) у ній є орган виконавчої влади –Білгород-Дністровська ОДПІ, яка здійснює владні управлінські функції на основі законодавства про оподаткування.

Місцевий господарський суд наведеного не врахував, розглянув дану справу та ухвалив оскаржуваний судовий акт за правилами Господарського процесуального кодексу України, у зв’язку з чим прийняте у справі рішення підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Садівничого кооперативу "Вигода" задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської області від 23.03.2006 р. у справі №6/29-06-788 скасувати, а справу направити до цього ж суду на новий розгляд.

Головуючий суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.