ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 р.

Справа № 7/117

Господарський суд Івано-Франківської області в складі судді Кишинського М.І.

при секретарі судового засідання Попович В.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом : ТОВ "ТрансКомСервіс" ,

вул.Промислова,11, м.Калуш, Калуський район,

Івано-Франківська область,77300

до відповідача : ВАТ "Івано - Франківський м"ясокомбінат" ,

вул.С.Петлюри,10, м.Івано - Франківськ,76000

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Головне управління Внутрішніх

військ МВС України,

м.Киїів, вул.Народного ополчення, 9а

про визнання недійсним договору №12 від 31.03.03

Представники сторін:

від позивача: Попадинець Л.П.-представник, (довіреність № 21 від 13.02.08 )

третя особа на стороні позивача: Бондар С.В.-представник, (довіреність № 3/7-31 від 01.04.08

від позивача: Скачко Н.С.-представник, (довіреність № 20 від 13.02.08 )

від відповідача: Болобан В.О.-юристконсульт, (довіреність № 15 від 09.04.08

Заявлено позов про визнання недійсним договору №12 від 31.03.03 про спільну діяльність при будівництві 38-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими кафе та магазин "М"ясо" по вул. Угорницькій у м. Івано-Франківську, укладений між ТОВ "ТрансКомСервіс", Головним управлінням внутрішніх військ МВС України, ВАТ "Івано-Франківський м"ясокомбінат".

Представники позивача позов підтримують, свою позицію викладають у позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує.

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Головне управління Внутрішніх військ МВС України, м.Киїів, вул.Народного ополчення, 9а підтримує правову позицію позивача.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін, суд встановив, що 31.03.2003р. між Головним управлінням Внутрішніх військ МВС України, КП "ТрансКомСервіс", правонаступником якого являється ТОВ "ТрансКомСервіс", та ВАТ "Івано-Франківський м'ясокомбінат" укладено договір про спільну діяльність при будівництві 38-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими кафе та магазином "М'ясо" по вул. Угорницькій в м. Івано-Франківську (надалі - Договір). Предметом Договору є спільна діяльність сторін, виражена у внесенні коштів, матеріальних активів і особистого трудового внеску та спрямована на будівництво та введення в експлуатацію 38-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями.

Згідно норм ст. 430 ЦК УРСР , що регулював правовідносини сторін, які виникли на підставі спірного Договору, в період від 31.03.2003р. по 31.12.2003р., - за договором про спільну діяльність сторони зобов'язуються сумісно діяти для досягнення спільної господарської мети.

Відповідно до ст. 431 ЦК УРСР р. ведення спільних справ учасників договору про спільну діяльність здійснюється за їх загальною згодою. Якщо учасники договору про сумісну діяльність за згодою між собою доручили керівництво їх сумісною діяльністю одному із учасників договору, на нього ж покладається і ведення спільних справ учасників договору.

Відповідно до п. 3. ст. 5 Цивільного кодексу України - якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно норм ст.1130 чинного ЦК України, який регулює спірні правовідносини в період з 01.01.2004р., - за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання таких вкладів. Відповідно до ст.1131 ЦК України догрвір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, в тому числі і координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови

визначаються за домовленістю сторін.

Виходячи із норм зазначеної статті ЦК України, перераховані обов'язкові умови договору про спільну діяльність сторони мають погодити у письмовій формі, однак, незважаючи на сказане, сторони не погодили порядку ведення спільних справ учасників Договору, координацію спільних дій учасників, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, не визначено особу, що була б уповноважена діяти від імені учасників Договору про спільну діяльність № 12 від 31.03.2003р.

Таким чином, механізм провадження спільної діяльності, результатом якої внаслідок спільних зусиль учасників Договору мало стати будівництво та здача в експлуатацію багатоквартирного будинку з вбудовано-прибудованими кафе та магазином "М'ясо", сторонами не погоджено. В результаті такого непогодження настання правових наслідків спільної діяльності при взаємодії трьох, визначених договором №12, учасників стала завідомо неможливою. Фактично будівництво здійснювалося на підставі договору № 177 від 05.04.2001р., укладеного між ГУВВ МВС України та КП "ТрансКомСервіс", згідно умов якого Підрядник (КП "ТрансКомСервіс") зобов'язується своїми силами та засобами збудувати та здати Замовнику (ГУ ВВ МВС України) житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями кафе та магазину "М'ясо" за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Угорницька, а Замовник зобов'язується надати Підряднику будівельний майданчик, передати затверджену проектно-кошторисну документацію, забезпечити своєчасне фінансування, прийняти та оплатити закінчений об'єкт.

Відповідно до п.п. 1, 5 ст. 203 ЦК України "Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину", зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Виходячи із викладеного, Договір №12 від 31.03.2003р. про спільну діяльність не спрямований на реальне настання правових наслідків.

У відповідності до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього кодексу, згідно яких: правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Договір №12 не спрямований на настання правових наслідків, ним обумовлених.

Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ст. 234 ЦК України правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлювались, є фіктивним. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Окрім вказаного, виходячи із вимог Закону України "Про податок на додану вартість" (п.1.2.) дві чи більше особи, які здійснюють спільну (сумісну) діяльність без створення юридичної особи, вважаються окремою особою в межах такої діяльності. Облік результатів спільної (сумісної) діяльності ведеться платником податку, уповноваженим на це іншими сторонами згідно з умовами договору, окремо від обліку господарських результатів такого платника податку. Відповідно до п. 2.3. вищезгаданого Закону особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник ПДВ у разі, коли загальна сума від здійснення операції з поставки товарів (послуг), що підлягають оподаткуванню, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300 000,00 гривень (без урахування ПДВ).

26.08.2005р. Управління капітального будівництва Головного управління Внутрішніх військ МВС України перерахувало ТОВ "ТрансКомСервіс" кошти в сумі 475 873,00 грн. та 10.11.2005р. - кошти в сумі 1 000 020,00 грн. за виконані роботи з будівництва 38-квартирного житлового будинку по вул. Угорницькій в м. Івано-Франківську.

Таким чином, в межах спільної діяльності при будівництві 38-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими кафе та магазином "М'ясо" по вул. Угорницькій в м. Івано-Франківську загальна сума від поставки товарів (послуг) окремій особі, яка здійснює спільну діяльність та вважається такою відповідно до п.1.2. Закону України "Про податок на додану вартість" сплачена сума сукупно перевищує 300 000,00 грн. (без урахування ПДВ). Відповідно, особа, яка здійснювала згадану діяльність, підлягала обов'язковій реєстрації платником ПДВ, повинна була би бути внесеною до Реєстру платників ПДВ відповідно до п.7. Положення про реєстр платників податку на додану вартість. Однак такої реєстрації не відбулося.

Більше того, в порушення п.1.2. Закону України "Про податок на додану вартість", який зобов'язує умовами договору про спільну діяльність уповноважити окремого платника вести облік результатів такої діяльності відокремлено від обліку господарських результатів цього платника, - умовами Договору №12 від 31.03.2003р. не визначений суб'єкт, який мав би вести облік результатів спільної (сумісної) діяльності.

Крім того, Львівським апеляційним господарським судом (постанова від 26.09.07) встановлено наступні факти, а Вищим господарським судом постанова Львівського апеляційного господарського суду залишена без змін, а касаційна скарга ВАТ "Івано-Франківський мясокомбінат" залишена без задоволення :

- ВАТ "Івано-Франківський мясокомбінат" не здійснив фінансування у відповідності до умов договору №12;

-ВАТ "Івано-Франківський мясокомбінат" не надав жодних доказів виконання будь-яких взятих на себе за договором №12 зобов"язань , що суперечить ст. 526 ЦК України, якою встановлено обов"язок належного виконання зобов"язання;

-ВАТ "Івано-Франківський мясокомбінат" не доведено документальними доказами факту будь-якої сумісної з ТОВ "ТрансКомСервіс" та Головним управлінням внутрішніх військ МВС України спільної діяльності у вигляді виконання взятих ним за договором обов"язків;

- судами апеляційної та касаційної інстанції у справі №1/57-5/125 встановлено факт припинення договору №12, що виключає і будь-які права ВАТ "Івано-Франківський мясокомбінат" щодо досягнутої за цим договором мети;

- згідно ст.212 ЦК України виконання ВАТ "Івано-Франківський мясокомбінат" обов"язків, взятих згідно п.2.3.1 договору №12 по суті є відкладальною обставиною щодо настання у ВАТ "Івано-Франківський мясокомбінат" права на одержання вбудовано-прибудованого приміщення кафе та магазину;

- за ст.331 ЦК України власником речі є особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору.

Викладені вище обставини підтверджуються матеріалами справи та на думку суду є обгрунтованими, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судові витрати покласти на відповідача в порядку ст.49 ГПК України.

Керуючись ст. 124 Конституції України,ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Визнати Договір №12 від 31.03.2003р. про спільну діяльність при будівництві 38-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими кафе та магазином "М'ясо" по вул. Угорницькій у м. Івано-Франківську, укладений між ТОВ "ТрансКомСервіс", Головним управлінням внутрішніх військ МВС України, ВАТ "Івано-Франківський м'ясокомбінат", недійсним.

Стягнути з відповідача ВАТ "Івано-Франківський м'ясокомбінат", м. Івано-Франківськ, вул. С. Петлюри,10 (код 26077939) на користь позивача ТОВ "ТрансКомСервіс", м. Калуш, вул. Промислова,11 (код 22178299) 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Кишинський М.І.

Рішення підписано__________________

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

помічник судді