ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"12" травня 2008 р.

Справа № 2/64(4/227)

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Деревінської Л.В. розглянув у судовому засіданні справу № 2/64(4/227)

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Полімер Груп", м. Дніпропетровськ

до відповідача: приватного підприємства "Кривбас-Цемент-Груп", м. Кіровоград

про стягнення 182 287,20 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача – Гончаров А.О. довіреність від 05.03.08 р.;

від позивача – Коротенко С.В. довіреність від 05.05.08 р.;

від відповідача – участі не брав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином;

Заявлено позов про стягнення з приватного підприємства "Кривбас-Цемент-Груп", м. Кіровоград 182 287,20 грн., з яких 176 000 грн. сума основного боргу та 4 421 грн. 21 коп. пені за несвоєчасне проведення розрахунку, 1 056 грн. збитків від інфляції та 810 грн. 08 коп. 3 % річних з простроченої суми.

Заявою від 21.04.2008р. позивач повідомив суд про те, що за період з 12.09.2007р. по 11.01.2008р., тобто після звернення позивача з позовом до суду, відповідачем сплачено позивачеві та передано товару в погашення спірного боргу на загальну суму 153 990 грн.

Відповідач до судового засідання 12.05.2008р. позов не заперечив, витребувані судом матеріали не подав. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 3079535 06.05.2008р.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши представників позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами 10.05.2007 року укладено договір купівлі-продажу № 107, за умовами якого згідно до п. 1.1 продавець зобов'язався поставити товар, а покупець прийняти і оплатити на умовах, передбачених договором, товар (партію товару) в кількості, асортименті і по цінах, вказаних в накладних на відпуск товару (далі по тексту – товарна накладна), яка являється невід’ємною частиною даного договору.

В п. 1.2. договору сторони визнали, що товарна накладна, яка підписана сторонами, є погодженням асортименту товару, його кількості і ціни та прирівнюється до специфікації і є невід’ємним додатком до договору. Право власності на товар (партію товару) … від продавця до покупця переходить в момент передачі товару (партії товару), що підтверджується підписом покупця в товарній накладній.

Підставою для поставки кожної партії товару є замовлення покупця, яке передається продавцю в усній чи письмовій формі. Доставка здійснюється на протязі 34-х робочих днів з моменту одержання замовлення продавцем (п. 2.1. договору).

Пунктом.5.2 договору сторони погодили умови оплати – по факту одержання товару покупцем на протязі одного дня.

Строк дії договору сторонами встановлено з моменту його підписання, тобто з 10.05.2007р. і до 30.12.2007р.

Із матеріалів справи вбачається, що 8.05.2007р. покупець (відповідач по справі) направив продавцю (позивачеві по справі) комерційну заявку з проханням поставити до 10.06.2007р. поліетилен в асортименті та кількості 100 тон, замовивши при цьому мінімальну партію 20 тон. В даній заявці не вказано, що вона є невід’ємною частиною договору від 10.05.2007р.

В зв’язку з визначенням в п. 1 договору товарної накладної, як специфікації і невід’ємної частини договору, дану комерційну заявку суд розцінює як замовлення на партію товару відповідно до вимог п. 2.1., яке було виконано продавцем відповідно до умов договору.

Згідно накладної N 67-05 від 14.05.207р., що і є саме третім робочим днем після заявки від 08.05.2007р. на поставку мінімальної партії 20 тон, продавцем поставлено 20 тон поліетилену на 176 000 грн., про що свідчить підпис та печатка відповідача на накладній.

Отже, з врахуванням умов договору, проаналізованих вище, оплата одержаного товару згідно товарної накладної від 14.05.2007р. № 67-05 повинна бути здійснена відповідачем - до 15.05.2007р.

Прохання в комерційній заявці від 08.05.2007р. поставити до 10.06.2007р. поліетилен в асортименті та в кількості 100 тон протирічить умовами п. 2.1. договору оскільки доставка здійснюється лише згідно заявки покупця на протязі 3 робочих днів.

Крім того, в комерційній заявці відповідач гарантував оплату згідно умов договору, що відповідно до умов його пункту 5.2 – є на протязі одного дня з моменту одержання товару. Враховуючи умови пункту 1 договору таким товаром є той, що вказаний в товарній накладній.

Ні в договорі, ні в комерційній заявці від 08.05.2007р. сторони не погоджували строк розрахунку після поставки 100 тон товару, що вказаний в комерційній заявці.

Помимо того зміст п. 2.4. договору свідчить про обов’язок покупця оплати товар, одержаний по товарній накладній і право продавця притримати поставку товару по інших заявках покупця до повної оплати покупцем партії товару.

Отже твердження відповідача стосовно того, що його обов’язок по оплаті товару наступає лише після одержання товару в кількості 100 тон є надуманим та спростовується наведеними умовами договору та матеріалами справи.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця.

Згідно частини 2 вказаної статті до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Враховуючи викладені обставини справи та вимоги наведеного вище діючого законодавства господарський суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення суми основного боргу в розмірі 176 000 грн., оскільки покупець допустив порушення строку розрахунку за одержаний 14.05.2007р. товар на суму 176 000 грн.,

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем з 12.09.2007р. по 11.01.2008р., тобто після звернення позивача до суду, здійснена оплата та передано позивачеві товар на загальну суму 153 990 грн. в рахунок погашення спірного боргу.

Враховуючи викладені обставини, дату звернення з позовом до суду та дату сплати спірної суми, суд приходить до висновку про необхідність припинення провадження у справі в частині стягнення 153 990 грн. боргу в зв’язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 1.1. ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Позов в частині стягнення 22 010 грн. боргу є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

У відповідності до п. 7.3 договору передбачалась відповідальність покупця за несвоєчасне проведення оплати товару у вигляді пені у розмірі 0,1% від вартості неоплаченого товару, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення в оплаті за отриманий але не оплачений товар до дня фактичної оплати.

Встановивши наявність прострочення відповідачем сплати заборгованості в сумі 176 000 грн. до 15.05.2007р., враховуючи вимоги ст. 549 ЦК України, яка передбачає сплату боржником кредиторові в разі порушення в т.ч. і грошового зобов’язання та умови п. 7.3. договору, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 4 421 грн. 12 коп. відповідно до правильного розрахунку позивача.

Позов в частині стягнення 4 421 грн. 12 коп. пені, нарахованої за період з 16.05.2007р. по 10.07.2007р., підлягає задоволення повністю.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який построчив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора, зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до обґрунтованого розрахунку позивача (а.с. 16) збитки від інфляції, нараховані на суму боргу 176 000 грн. за травень 2007р. та три проценти річних, нарахованих за період з 16.05.2007р. по 10.07. 2007р. становлять відповідно 1 056 грн. та 810 грн. 08 коп. і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ст. 49 ГПК України державне мито та витрати по оплаті послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача в повному розмірі.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 625, 655, 712 Цивільного кодексу України, ст. 49, п. 1.1. ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82, 84, 85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства "Кривбас-Цемент-Груп", м. Кіровоград вул. Героїв Сталінграда 20-А, (р/р 1057 в АКБ "Правекс Банк", м. Києва, МФО 321983, код 34249126 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Полімер Груп", м. Дніпропетровськ пр. Калініна, 68 (р/р 11937 у ДФ ВАТ “ ВіейбіБанк”, МФО 305868, код 32610309) боргу в сумі 22010 грн., пені в сумі 4421 грн. 12 коп.; 1056 грн. збитків від інфляції, 810 грн. 08 коп. 3 % річних, державне мито в сумі 1822 грн. 87 коп. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

Провадження у справі в частині стягнення 153 990 грн. боргу припинити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку.

Суддя Л.В. Деревінська