ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 1/135

23.05.08

За позовом          Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” в особі Структурного

відокремленого підрозділу “Енергозбут Київенерго”

До           Товариства з обмеженою відповідальністю „Ковальська –Житлосервіс”

про стягнення 294168,34 грн.

Суддя В. І. Мельник

Представники сторін:

від позивача           Іваненко І. П. –представник за довіреністю № У07/7947 від 18.02.2007 року

Цурка Н. О. – представник за довіреністю № У07/7944 від 18.12.2007 року

від відповідача Бабенко С. В. –представник за довіреністю № 327 від 13.09.2007 року

Обставини справи :

Позивач звернувся з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Ковальська –Житлосервіс” 294168,34 грн., в тому числі 285242,68 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію, 8202,62 грн. інфляційних нарахувань та 723,04 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач відповідно до умов договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 7560220 від 01.12.2007 року не виконує належним чином договірні зобов’язання щодо оплати спожитої теплової енергії у вигляді гарячої води, внаслідок чого станом на 01.03.2008 року за відповідачем рахується заборгованості в сумі 294168,34 грн.

Відповідач відзиву на позов не надав, проте в судовому засіданні повідомив про часткову сплату ним основного боргу та надав суду докази цього та контрозрахунок задовргованості.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2007 між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Ковальська –Житлосервіс” (далі - Відповідач) було укладено Договір № 7560220 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі - Договір).

При виконанні умов цього Договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов'язалися (п. 2.1.) керуватися тарифами, затвердженими Київською міською державною адміністрацією, чинним законодавством України, Правилами користування тепловою енергією, нормативними актами з питань користування, обліку та взаєморозрахунків за енергоносії.

Згідно п 2.2.1 Договору Позивач зобов’язується безперебійно постачати теплову енергію у гарячій воді на межу балансової належності із Відповідачем (додатки 3, 4)для потреб опалення –в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання –протягом року згідно із заявленими Відповідачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в Додатку 1 до Договору, згідно п. 2.3.1 Договору Відповідач зобов'язаний дотримуватись кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені в Додатку 1, не допускаючи їх перевищення та своєчасно оплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними в Додатку 2 до Договору.

Нарахування Відповідачу за теплову енергію здійснюється згідно з тарифами, встановленими позивачу Управлінням цінової політики КМДА, затвердженими Київською міською державною адміністрацією від 30.05.2007 року № 643, і становлять за кожну відпущену Гігакалорію (1 Гкал/грн.) без урахування ПДВ 94,33 грн.(Додаток №2 до Договору).

Відповідно до п. 9 Додатка 2 до Договору Відповідач щомісячно з 12 по 15 числа отримує в МВРТ –2 за адресою: вул. Драгоманова оформлену Позивачем платіжну вимогу –доручення на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця за мінусом суми фактично сплаченої теплової енергії в поточному місяці; табуляграму фактичного споживання за попередній період та акт звірки, який оформлює і повертає один примірник Позивачу протягом двох днів з моменту їх одержання.

Відповідно до п. 10 Додатку 2 до Договору Відповідач щомісячно забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на транзитний рахунок ГІОЦ КМДА; до 25 числа поточного місяця сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями, на рахунок Відповідача згідно з його розрахунком.

Внаслідок неналежного виконання Відповідачем своїх зобов'язань, у останнього станом на 01.03.2008 року утворилась заборгованість перед позивачем за спожиту теплову енергію у розмірі 285242,68 грн., яку і заявлено Позивачем до стягнення як суму основного боргу.

Проте, як слідує з доданих відповідачем до матеріалів справи копій платіжних доручень № 270 від 28.03.2008 року на суму 60000 грн. та № 368 від 23.04.2008 року на суму 60000 грн., відповідач частину з заявленої до стягнення заборгованості погасив.

З огляду на викладене та враховуючи дату звернення позивача з позовом до суду провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 12000 грн. підлягає припиненню підставі п. 1 – 1 ст. 80 ГПК України в зв’язку з відсутністю предмету спору.

Проте, враховуючи дату звернення позивача з позовом до суду (31.03.2008 року) та приписи ст. 49 ГПК України, судові витрати по справі, пов’язані з вимогами про стягнення частини заборгованості в сумі 60000 грн., сплаченого платіжним дорученням № 270 від 28.03.2008 року, тобто до звернення позивача до суду, покладається на позивача.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (стаття 193 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як слідує з доданого відповідачем до матеріалів справи контррозрахунку заборгованості, відповідач не заперечує а ні проти обсягів спожитої за спірний період теплової енергії а ні проти тарифів.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту в період з 01.12.2007 року по 01.03.2008 року теплову енергію підлягають частковому задоволенню в сумі 162242,68 грн. з врахуванням часткового погашення її відповідачем.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

Дії відповідача є порушенням грошових зобов’язань, тому є підстави для застосування встановленої законодавством відповідальності.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 723,04 грн. та збитків від інфляції в сумі 8202,62 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі за розрахунком позивача

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, наведених позивачем, не надав.

Згідно статті 1 ГПК України підприємства та організації можуть звернутися до господарського суду за захистом своїх законних прав та охоронюваних законом інтересів.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги є обґрунтованими, документально доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з врахуванням суми заборгованості, що існувала на дату звернення позивача до суду з позовом .

На підставі викладеного, керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 610, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Ковальська –Житлосервіс” (02140, м. Київ, просп. Бажана, 14, ідентифікаційний код 32912720, р/р 9201 у Харківській філії АКБ „Київ”, МФО 320810, або з будь –якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення) на користь Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” в особі Структурного відокремленого підрозділу “Енергозбут Київенерго” (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31, код 26187763) 162242 (сто шістдесят дві тисячі двісті сорок дві) грн. 68 коп. основного боргу, 723 (сімсот двадцять три) грн. 04 коп. 3 % річних, 8202 (вісім тисяч двісті дві) грн. 62 коп. збитків від інфляції, 2252 (дві тисячі двісті п’ятдесят дві) грн. 63 коп. державного мита та 93 (дев’яносто три) грн. 18 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 120000 грн. припинити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Мельник В.І.