ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 р.

№
30/241-07-6548

Вищий
господарський суд  України у складі колегії
суддів :

головуючий
суддя

Муравйов
О.В.

судді

Полянський
А.Г.

Фролова
Г.М.

розглянувши

касаційну
скаргу

СПД-ФО
ОСОБА_1

на

постанову
від 29.11.2007 р. Одеського апеляційного господарського суду

у
справі

№ 30/241-07-6548 господарського
суду Одеської  області

за
позовом

Затоківської
селищної ради

До

СПД-ФО
ОСОБА_1

про

зобов'язання
вчинити певні дії

За
участю представників сторін:

позивача
-не з'явились,

відповідача -не
з'явились,

В
С Т А Н О В И В:

Ухвалою
Господарського суду Одеської області від 15.10.2007 р. (суддя - Рога Н.В.)  провадження у справі № 30/241-07-6548
зупинено.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 29.11.2007 р. (судді -Туренко В.Б., Бандура Л.І.,
Поліщук Л.В.) ухвалу господарського суду Одеської області від 15.10.2007р. у
справі № 30/241-07-6548 скасовано, справу передано на розгляд до місцевого
господарського суду.

Сторони не скористались наданим
процесуальним правом участі у суді касаційної інстанції.

Не погоджуючись з постановою, СПД-ФО
ОСОБА_1 звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою,
в якій просить її скасувати та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції,
мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням апеляційним
господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого
господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119
ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має
право залишити постанову суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду
прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
31.07.2007 р. Затоківська селищна рада, на підставі п.4.1. договору оренди,
ст.34 Закону України "Про оренду землі", ст.ст.211, 212 Земельного
кодексу України, звернулась з позовом  до
СПД - фізичної особи  ОСОБА_1 про
зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 2,622 га,
розташовану у Лиманському р-ні смт. Затока м. Б-Дністровський  Одеської області та повернути її Затоківській
селищній раді. Позовні вимоги мотивовані тим, що договір оренди вказаної
земельної ділянки, укладений між сторонами 19.01.2001 р. за рішенням
господарського суду Одеської області від 10.05.2006 р. у справі №
30-14/358-05-11858 розірваний достроково, у зв'язку із невиконанням
відповідачем умов зазначеного договору, і це судове рішення залишено без змін
постановою Вищого господарського суду України від 09.11.2006 р.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 15.10.2007 р. провадження у справі № 30/241-07-6548 було зупинено
на підставі ч. 1 ст.79 ГПК України, враховуючи що справи № 30/241-07-6548, №
2-17-30-27/70-05-1901 пов'язані між собою, оскільки предметом спору у справі №
30/241-07-6548 є саме земельна ділянка площею 2,622га за адресою: Лиманський
р-ні смт. Затока м. Б-Дністровський де розташована база відпочинку
"Бриз", право власності на яку вирішується у справі №
2-17-30-27/70-05-1901, а тому від результатів вирішення цього спору, залежить
хід розгляду справи № 30/241-07-6548.

Апеляційним
господарським судом було встановлено, що в грудні 2005 р. Затоківська селищна
рада  звернулась з позовом до СПД ОСОБА_1
про дострокове розірвання договору оренди від 19.01.2001 р. у зв'язку із
невиконанням орендарем його умов, який був задоволений рішенням господарського
суду Одеської області від 10.05.2006 р. у справі № 30-14/358-05-11858.
Постановою Одеського апеляційного господарського  суду від 12.09.2006 р. судове рішення
скасовано, у позові відмовлено. Постановою Вищого господарського суду України
від 09.11.2006 р. постанова суду апеляційної інстанції скасована, а рішення
господарського суду Одеської області від 10.05.2006 р. залишено в силі. Ухвалою
Верховного Суду України від 25.01.2007р. відмовлено СПД ОСОБА_1 у порушенні
касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України
від 09.11.2006р. у справі  №
30-14/358-05-11858.

Згідно
ст. 34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або
розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві
земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права
утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Апеляційним
господарським судом було підставно зазначено про те, що  з урахуванням наявності судового рішення, яке
набрало законної сили, про дострокове розірвання договору оренди земельної
ділянки, позивач звернувся з позовом про зобов'язання відповідача звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку та передати її позивачу та саме це є
предметом розгляду справи № 30/241-07-6548.

Предметом
спору по справі № 2-17-30-27/70-05-1901 є визнання дійсною угоди
купівлі-продажу комплексу будівель та споруд бази відпочинку "Бриз"
від  4.12.2001р., укладеної між ПД
ОСОБА_1 та АТ "Мезон", визнання права власності та зобов'язання  зареєструвати право власності.

За
таких обставин, вказані справи за предметом та підставами виникнення не
пов'язані між собою.

Враховуючи
викладене, позивач в даній справі не ставив питання про знесення будівель, що
розташовані на земельній ділянці, право власності на які оспорюється у справі №
2-17-30-27/70-05-1901.

Отже, законних та обґрунтованих
підстав для зупинення провадження у справі №
30/241-07-6548 у місцевого господарського суду не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК
України, повторно розглядаючи справу, повно з'ясував обставини, які мали
значення для правильного розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки
апеляційного суду ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та
відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята
апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК
України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України
від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Твердження
оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським
судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не
знайшли свого підтвердження, оскільки зводяться до переоцінки встановлених
апеляційним господарським судом фактів та доказів.

Згідно
з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117
ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних
обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності
юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та
постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або
постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

В зв'язку з чим підстав для зміни чи
скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись
ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111
ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанову
Одеського апеляційного господарського суду від 29.11.2007 року у справі № 30/241-07-6548
залишити без змін.

Головуючий    суддя
Муравйов О.В.

Судді
Полянський А.Г.

Фролова Г.М.