ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом Спільного українсько-німецького підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Апогей ГМБХ»

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Новоліта»

Про стягнення 7485,55 грн.

Суддя Жирнов С.М.

Представники:

від позивача: Левицька О.Л.–довіреність № б/н від 10.09.2007 р.,

від відповідача: не з»явились.

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача 6327,60 грн. основного боргу та 1157,95 грн. пені за період 183 днів на підставі Договору № 38/07 від 09.07.2003 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2008 р. порушено провадження у справі № 9/37 та призначено її розгляд на 02.04.2008 р.

01.04.2008 р. відповідачем подано до суду клопотання № 19 від 31.03.2008 р. про надання можливості його представнику ознайомитись з матеріалами справи № 9/37, зробити виписки та зняти копії з матеріалів цієї справи.

01.04.2008 р. відповідачем подано до суду клопотання № б/н від 01.04.2008 р. про відкладення розгляду справи у зв»язку «зі службовим відрядженням представника відповідача - Євстратова Є.Є.».

Позивачем в судовому засіданні подані документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Позивачем в судовому засіданні також поданий Додатковий розрахунок до позовної заяви № б/н від 02.04.2008 р., відповідно до якого останній визначив календарний термін стягнення пені з 03.03.2008 р. по 03.09.2007 р. (183 дні).

Відповідач в судове засідання не з’явився, відзив на позов з підтверджуючим документами на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не подав і не надіслав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2008 р. відповідачем подано до суду клопотання № 19 від 31.03.2008 р. про надання можливості його представнику ознайомитись з матеріалами справи № 9/37, зробити виписки та зняти копії з матеріалів цієї справи.

З огляду на приписи ст. 22 ГПК України та у відповідності до п. 3.7 Інструкції з діловодства в господарських судах України (затв. Наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 р. № 75) суддею надано дозвіл представнику відповідача на ознайомлення з матеріалами справи, однак останній в суд для реалізації такого свого процесуального права не з»явився.

01.04.2008 р. відповідачем також подано до суду клопотання № б/н від 01.04.2008 р. про відкладення розгляду справи у зв»язку «зі службовим відрядженням представника відповідача - Євстратова Є.Є.»(надалі за текстом –«Клопотання»).

Розглянувши подане Клопотання, суд прийшов до висновку про незадоволення останнього, оскільки:

Ухвала суду від 14.03.2008 р. про порушення провадження у справі була отримана відповідачем 19.03.2008 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 05300243 (знаходиться в матеріалах справи), т.т. відповідач мав час і можливість підготуватись до судового засідання та направити свого повноважного представника для участі в ньому.

Стаття 28 ГПК України не визначає представників юридичних осіб, повноваження яких підтверджується довіреністю від імені підприємства, організації, як єдиних представників останніх в суді. Безпосередньо представляти інтереси сторони надано керівникам підприємств та організацій, іншим особам, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами.

З огляду на приписи вищезазначеної статті, відповідач не позбавлений права направити у судове засідання будь-якого іншого уповноваженого представника (окрім п. Євстратова Є.Є.), повноваження якого підтверджуються довіреністю від імені відповідача. До того ж, відповідач не залучив до Клопотання жодного доказу на підтвердження знаходження п. Євстратова Є.Є. у службовому відрядженні.

Крім того, Клопотання відповідача, підписане Директором ТОВ «Новоліта»п. В.Т. Некрасовим, свідчить про реальну можливість здійснити своє представництво в суді безпосередньо на рівні керівництва.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Подане ж відповідачем Клопотання розцінюється судом як свідоме та безпідставне ухилення від розгляду справи, пошук шляхів для затягування судового процесу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 59 ГПК України, відповідач має право після одержання ухвали про порушення справи надіслати господарському суду відзив на позовну заяву і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Отже, подання відзиву є правом, а не обов»язоком відповідача та суд вправі розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи вищезазначене, справа розглядається по суті.

09.07.2003 р. між позивачем - Спільним українсько-німецьким підприємством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Апогей ГМБХ», визначеним як Виконавець, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Новоліта», визначеним як Замовник, було укладено Договір № 38/07(надалі за текстом «Договір»).

Відповідно до умов Договору Замовник (відповідач) доручає та зобов»язується оплатити, а Виконавець (позивач) приймає на себе зобов»язання по виконанню наступних робіт:

-          проектування топочної за адресою: м. Київ, вул. Западинська, 9;

-          комплектація та поставка обладнання і матеріалів для топочної;

-          виконання монтажних робіт по монтажу обладнання в топочній;

-          виконання пусконалагоджувальних робіт та їх узгодження (надалі за текстом –«Роботи») (п.п. 1.1, 1.2).

Пунктом 2.1 Договору сторони встановили загальну вартість робіт і обладнання топкової у розмірі 86962,01 грн. в т.ч. ПДВ 20% 14493,66 грн. у відповідності з Протоколом про договірну ціну (додаток № 1 до Договору), що є невід»ємною складовою частиною Договору.

Згідно п. 3.5 Договору, по мірі виконання робіт та поставки обладнання, Замовник (відповідач) виконує оплату виконаних робіт і вартість обладнання в повному обсязі.

Пунктом 3.7 Договору передбачено, що виконану роботу Замовник (відповідач) оплачує впродовж 3-х банківських днів, після підписання акту прийомки-здачі виконаних робіт.

За затримку оплати за виконані роботи та обладнання, згідно плану оплати робіт (додаток № 3 до Договору), більш 3-х банківських днів Замовник сплачує пеню в розмірі 0,1% від несплаченої суми у встановлений термін (п. 6.4 Договору).

На твердження позивача, ним та у відповідності до умов Договору були здійснені для відповідача Роботи на загальну суму 96297,00 грн., що підтверджується Актами виконаних робіт:

-          № АП-000036 від 03.07.2004 р. на суму 6140,00 грн. (з ПДВ);

-          № АП-000037 від 03.07.2004 р. на суму 11705,22 грн. (з ПДВ);

-          № АП-000041 від 26.07.2004 р. на суму 5053,99 грн. (з ПДВ);

-          № АП-000056 від 22.08.2005 р. на суму 5000,00 грн. (з ПДВ) (надалі за текстом –«Акти виконаних робіт»)

та Актами прийомки-передачі матеріалів та обладнання комплектації топочної за адресою м. Київ вул. Западинська 8 згідно додатка № 6 від 09.03.2004 р.:

- від 02.07.2004 р. на суму 64116,79,00 грн. (з ПДВ);

- від 26.07.2007 р. на суму 4281,00 грн. (з ПДВ) (надалі за текстом –«Акти прийомки-передачі матеріалів та обладнання»).

Позивачем зазначено, що відповідач в порушення умов п. 3.7 Договору не здійснив оплату виконаних робіт у сумі 96297,00 грн. протягом 3 банківських днів після підписання акту прийомки-здачі виконаних робіт.

З огляду на часткову оплату спірних робіт і обладнання у сумі 89969,40 грн. (підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача за 24.07.2003 р., 26.02.2004 р., 08.04.2004 р., копії яких знаходяться в матеріалах справи), позивач вважає, що станом на час звернення до суду у відповідача за Договором існує заборгованість у сумі 6327,60 грн.( 96297,00 грн. –89969,40 грн. = 6327,60 грн., основний борг), яка підлягає до примусового стягнення з останнього у судовому порядку.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч. 2 п. 4 Прикінцевих положень Господарського та Цивільного кодексів України (надалі за текстом ГК та ЦК України), які набрали чинності 01.01.2004 р., до цивільних і господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідних положень ГК та ЦК України, зазначені положення застосовуються відносно тих прав і обов’язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями. Обов’язок відповідача за спірним Договором з оплати робіт і обладнання продовжує існувати, тому в зазначеному випадку застосовуються норми ГК та ЦК України.

Між сторонами по справі укладено договір підряду, а, отже, саме він та відповідні положення статей глави 61 Цивільного кодексу України (далі по тексту –ЦК України) визначають права та обов»язки сторін, зокрема зі здійснення передбачених ним підрядних робіт та їх оплати.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов»язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовнику (ч. 2 ст. 837 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, ч.7 ст. 193 ГК України, договір є підставою для виникнення зобов’язання, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк, відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а пунктом 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов’язання не звільняє сторону від відповідальності за порушення зобов’язання.

Враховуючи вищенаведене, надані позивачем Акти виконаних робіт та Акти прийомки-передачі матеріалів та обладнання, підписані уповноваженими представниками сторін, приймаються судом у якості належних доказів здійснення позивачем робіт та передачі обладнання за Договором та беззаперечного прийняття їх відповідачем, а рівно, у якості доказу наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 6327,60 грн. за Договором № 38/07 від 09.07.2003 р.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення основного боргу у сумі 6327,60 грн. визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до позовної заяви, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача також і 1157 грн. пені згідно п. 6.4 Договору за період 183 днів.

З огляду на поданий в судовому засіданні Додатковий розрахунок до позовної заяви № б/н від 02.04.2008 р., позивач визначив календарний термін стягнення пені з 03.03.2008 р. по 03.09.2007 р. (183 дні). При цьому останній допустив описку щодо вказання початкової дати календарного терміну стягнення пені («з 03.03.2008 р.») Позивач підтвердив в судовому засіданні, що замість 03.03.2008 р. слід вважати 03.03.2007 р.

З огляду на наведене, позивачем фактично визначена до стягнення пеня за період з 03.03.2007 р. по 03.09.2007 р. (183 дні).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов»язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов»язання мало бути виконано.

Згідно п. 6.4 Договору, за затримку оплати за виконані роботи та обладнання, згідно плану оплати робіт (додаток № 3 до Договору), більш 3-х банківських днів Замовник сплачує пеню в розмірі 0,1% від несплаченої суми у встановлений термін.

Акти виконаних робіт № АП-000036 і № АП-000037 були підписані сторонами 03.07.2004 р., № АП-000041 - 26.07.2004 р., № АП-000056 - 22.08.2005 р., а Акти прийомки-передачі матеріалів та обладнання - 02.07.2004 р. та 26.07.2004 р.

Фактично позивачем визначена до стягнення пеня за період з 03.03.2007 р. по 03.09.2007 р., т.т. за період, який знаходиться поза межами шісті місяців від дня, коли зобов»язання за спірним Договором мало бути виконано. Отже нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов»язання, здійснено позивачем не у відповідності до приписів п. 6 ст. 232 ГК України, а тому стягнення 1157 грн. пені за період з 03.03.2007 р. по 03.09.2007 р. неможливе.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 549, 599, 610, 611, 615, 629, 837 Цивільного кодексу України, ст. 193, 230, 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 34, 44, 45, 49, 59, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новоліта»(04123, м. Київ, вул. Западинська, 9; ідентифікаційний код 31696013; р/р 505 в АК «Правекс Банк», МФО 321983), а у випадку відсутності коштів з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення господарського суду, на користь Спільного українсько-німецького підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Апогей ГМБХ»(02068, м. Київ, вул. Драгоманова, 19; ідентифікаційний код 20035383; р/р 260011725 в ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 350322) 6327(шість тисяч триста двадцять сім) грн. 60 коп. основного боргу, 86 (вісімдесят шість) грн. 22 коп. держмита, 99 (дев»яносто дев»ять) грн. 75 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

С.М. Жирнов

Дата підписання рішення - 08.04..2008 р.