КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.08 р.                                                                                          № 15/417-07

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Рудченка С.Г. (доповідач по справі),

суддів:

Гаврилюка О.М

Поліщука В.Ю.

судді-доповідача Рудченка С.Г.

при секретарі судового засідання: Гонтарі О. В.,

за участю представників учасників судового провадження:

від позивача: Гончаров Є.В. –представник за дов. №122/031-43 від 07.03.2007року;

від відповідача: не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ "Грінко-Київ" на рішення господарського суду Київської області від 27.11.2007 року,

у справі № 15/417-07 (суддя –Рябцева О.О.),

за позовом          ТОВ "Грінко-Київ"

до                    ТОВ "Транс-Ексім"

про                    стягнення 108 384,85 грн

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю «Грінко-Київ»(далі по тексту –ТОВ «Грінко-Київ», позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Ексім»(далі по тексту –ТОВ «Транс-Ексім», відповідач) про стягнення боргу в розмірі 89950 грн., трьох процентів річних в розмірі 4132,80 грн. та інфляційних в розмірі 14302,05 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 27.11.2007 року у справі № 15/417-07 у задоволені позовних вимог ТОВ «Грінко-Київ»відмовлено повністю.

При винесенні рішення місцевий господарський суд виходив з того, що за умови пункту 3 угоди № 15 від 24.06.2005року про транспортне обслуговування зобов`язанням відповідача є надання позивачу послуг з забезпечення перевезення автомобілями вантажу позивача, а не оплата грошових коштів, тобто, відповідач за даною угодою не має грошових зобов`язань, а має зобов`язання з надання послуг перевезення. Грошове зобов`язання за угодою № 15 від 24.06.2005 року має позивач, оскільки відповідно до пункту 5 угоди № 15 від 24.06.2005 року зобов`язанням позивача є оплата наданих відповідачем послуг з перевезення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ «Грінко-Київ»подало до Київського міжобласного господарського суду апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 27.11.2007 року у справі № 15/417-07 та прийняти нове рішення з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 24.01.2008 року апеляційну скаргу ТОВ «Грінко-Київ»на рішення господарського суду Київської області від 27.11.2007 року у справі № 15/417-07 прийнято до провадження.

Ухвалою заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.03.2008 року продовжено строк апеляційного провадження на один місяць до 17.04.2008 року.

Розпорядженням заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 01.04.2008 року здійснено заміну складу колегії суддів.

Справа розглядається після оголошення в судових засіданнях 05.02.2008 року, 19.02.2008 року, 04.03.2008 року та 18.03.2008 року ухвал про відкладення розгляду справи у зв’язку з неявкою представника відповідача та необхідністю витребування додаткових доказів.

Відповідач вп’яте не забезпечив явку своїх представників у судове засідання, про час і місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, тому колегією апеляційного господарського суду, відповідно до ст. 75 ГПК України, було вирішено розглянути апеляційну скаргу у його відсутність за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського міжобласного апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення і доводи представника позивача, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне:

–24.06.2005 року між позивачем і відповідачем була укладена Угода № 15 про транспортне обслуговування (далі по тексту –Угода № 15), відповідно до умов якої відповідач виконує позивачу транспортні послуги;

–відповідно до наданих позивачем на вимогу апеляційного господарського суду первинних бухгалтерських документів, що підтверджують здійснення позивачем оплати транспортних послуг, наданих відповідачем, на виконання умов Угоди № 15 від 24.06.2005 року ТОВ «Грінко Київ»перерахувало на користь ТОВ «Транс Ексім»: 09.11.2005 року (згідно платіжного доручення № 465) грошові кошти в розмірі 2000 грн.; 23.11.2005 року (згідно платіжного доручення № 545) –1000 грн., 06.12.2005 року (згідно платіжного доручення № 599) –1000 грн.; 08.12.2005 року (згідно платіжного доручення № 619) –1000 грн.; 20.12.2005 року (згідно платіжного доручення № 685) –2000 грн., 21.12.2005 року (згідно платіжного доручення № 706) –1000 грн.; 26.12.2005 року (згідно платіжного доручення № 741) –1000 грн.; 28.12.2005 року (згідно платіжного доручення № 769) –58700 грн., а всього на суму в розмірі 67700 грн.;

–між позивачем та відповідачем підписані акти здачі прийняття робіт (надання послуг): № ОУ-0000002 від 30.06.2005 року на суму 8750,00 грн.; № ОУ-0000004 від 31.07.2005 року на суму 42000,00 грн.; № ОУ-0000007 від 30.09.2005 року на суму 34250,00 грн., з яких вбачається, що відповідачем надані, а позивачем прийняті послуги, передбачені Угодою № 15 від 24.06.2005 року на загальну суму 85000,00 грн.;

–05.07.2007 позивачем було надіслано лист-вимогу № 326/071, у якому позивач просить повернути суму перерахованих відповідачу коштів, які безпідставно використовуються відповідачем.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм матеріального та процесуального права при винесені оскаржуваного судового рішення, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно приписів ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 ст. 626 ЦК України вказано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів у сумі 89950 грн., ТОВ «Грінко Київ»посилається на неналежне виконання ТОВ «Транс Ексім»зобов’язань по Угоді № 15 і надання транспортних послуг не в повному обсязі, оскільки позивач, на виконання умов Угоди № 15, перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 174950 грн., а відповідач виконав послуги за даною Угодою лише на суму 85000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме оригіналів платіжних доручень, позивач на виконання умов Угоди № 15 перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 67700 грн.

Доводи позивача про перерахування на користь відповідача за Угодою № 15 грошових коштів в розмірі 174950 грн., на думку колегії суддів апеляційного господарського є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 2 ст. 43 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Довідка ВАТ КБ «Хрещатик»№ 43-10/4072 від 27.06.2007 року, на яку посилається позивач, як на доказ перерахування грошових коштів в розмірі 174950 грн. за Угодою № 15, є на думку колегії суддів апеляційного господарського суду неналежним доказом, оскільки не містить в собі відомостей щодо підстав перерахування вказаних в ній коштів.

Також не є належними доказами сплати позивачем коштів відповідачу на виконання умов саме Угоди № 15 платіжні доручення: № 43 від 25.06.2005 року; № 233 від 05.07.2005 року; № 61 від 12.07.2005 року; № 84 від 21.07.2005 року; № 93 від 22.07.2005 року; № 101 від 26.07.2005 року; № 126 від 11.08.2005 року; № 151 від 18.08.2005 року; № 177 від 25.08.2005 року, оскільки в графі призначення платежу на зазначених рахунках вказано «... оплата за транспортні послуги згідно рахунку фактури ...», які незважаючи на неодноразові вимоги не надані апеляційному господарському суду для огляду, що позбавило суд можливості встановити факт перерахування грошових коштів, вказаних у перелічених платіжних дорученнях, як таких, що здійснювались на виконання умов Угоди № 15. Надані для огляду апеляційному господарському суду рахунки фактури № СФ-0000039 від 11.07.2005 року та № СФ-0000042 від 12.08.2005 року також не дають можливості встановити, що зазначені рахунки фактури видані на виконання умов Угоди № 15.

Також, на думку колегії суддів апеляційного господарського суду, не є належними доказами сплати позивачем коштів відповідачу на виконання умов Угоди № 15 платіжні доручення: № 213 від 01.09.2005 року; № 225 від 07.09.2005 року; № 237 від 12.09.2005 року; № 282 від 22.09.2005 року; № 294 від 27.09.2005 року; № 311 від 28.09.2005 року; № 323 від 30.09.2005 року, оскільки в графі призначення платежу на зазначених рахунках вказано «за оплату транспортних послуг згідно договору без номеру від 25.06.2005 року».

Враховуючи зазначене, колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволення позовних вимог в частині стягнення грошових коштів у сумі 89950 грн., оскільки позивачем не доведено наявність юридичних фактів, з якими норми матеріального права пов’язують виникнення обов’язку у відповідача сплатити відповідачу грошові кошти в розмірі 89950 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ «Транс Ексім»інфляційних в розмірі 14302,05 грн. та трьох процентів річних в розмірі 4132,80 грн., ТОВ «Грінко Київ»посилається на те, що на основну суму боргу нараховується встановлений індекс інфляції та три проценти річних за весь час прострочення грошового зобов’язання.

Однак як встановлено апеляційним господарським судом, матеріалами справи не підтверджується наявність боргу ТОВ «Транс Ексім»перед ТОВ «Грінко Київ»за порушення умов Угоди № 15.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних в розмірі 14302,05 грн. та трьох процентів річних в розмірі 4132,80 грн. задоволенню не підлягають, оскільки у відповідача за даною Угодою №15 відсутня заборгованість перед позивачем.

Водночас, колегія суддів апеляційного господарського суду не приймає до уваги доводи позивача про невиконання відповідачем належним чином свого зобов’язання по виконанню транспортних послуг, оскільки це не підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду вважає, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а господарським судом Київської області при прийнятті Рішення дотримано вимоги норм матеріального та процесуального права і доводи, викладені в цьому рішенні, є законними і обґрунтованими, а тому підстави для скасування вказаного рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України Київський міжобласний апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Грінко-Київ»на рішення господарського суду Київської області від 20.07.2007 року у справі № 5/214-07 залишити без задоволення, а зазначене рішення –без змін.

2.          Копію постанови надіслати учасникам судового провадження.

3.          Матеріали справи № 5/214-07 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя:                                                                      Рудченко С.Г.

Судді:

Гаврилюк О.М

Поліщук В.Ю.

Дата відправки 11.04.08