донецький апеляційний
господарський суд
Постанова

Іменем України

27.02.2008
р.
справа №9/185

Донецький
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Дзюби  О.М.

суддів

Акулової  Н.В. , Гези
Т.Д.

за
участю представників сторін:

від
позивача:

ОСОБА_2.
(довіреність б/н від 18.07.2007р.),

від
відповідача:

Гуртова  Ю.Ю. (довіреність б/н від  12.07.2007р.),

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 м.Артемівськ, Донецької
області

на
рішення  господарського суду

Донецької області

від

22.10.2007
року

по
справі

№9/185
(Марченко О.А.)

за
позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 м.Артемівськ, Донецької
області

доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Більярдний клуб "BILIJARDAI"м.Донецьк

про

стягнення
2 366 грн.14 коп.

В С Т А Н О В И В:

Позивач
- Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1 м.Артемівськ,
Донецької області (далі СПД ОСОБА_1.)
звернувся  до господарського суду
Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю
„Більярдний клуб „Bilijardai” м.Донецьк (далі ТОВ „Більярдний клуб
„Bilijardai”) про стягнення
заборгованості у сумі
2366грн.14коп., у т.ч. суми основного боргу в розмірі 1671грн.00коп.,
суми інфляційних витрат  в розмірі
561рн.46коп., 3% річних в розмірі 133грн.68коп.

Рішенням
від 22 жовтня 2007року господарський суд Донецької області (суддя Марченко
О.А.) у задоволені позову відмовив, мотивуючи тим, що  накладна №235
від 24.09.2004р. не відповідає типовій формі накладних на відпуск
товарно-матеріальних цінностей та оформлена неналежним чином, а податкова
накладна №235 від 24.09.2004р. не може встановлювати факт отримання
відповідачем товарно-матеріальних цінностей.

Позивач
з прийнятим рішенням не погодився,
звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати.
Прийняти нове рішення, яким  позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування своїх апеляційних вимог
заявник скарги посилається на те, що судом першої інстанції порушені норми
матеріального та процесуального права, також допущена неповнота,
односторонність та необ'єктивність при розгляді справи.

Позивач
вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а скаргу такою, що не підлягає
задоволенню.

Відповідно
до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду
справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний
господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє
законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному
обсязі.

Заслухавши
пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

Позивачем
заявлені вимоги про стягнення заборгованості у сумі 2366грн.14коп., у т.ч. суми
основного боргу в розмірі 1671грн.00коп., суми інфляційних витрат  в розмірі 561рн.46коп., 3% річних в розмірі
133грн.68коп. з ТОВ „Більярдний клуб „Bilijardai” за отримані електроприбори
(далі товар) за усною домовленістю сторін. В обґрунтування свої позовних
вимог  позивач  посилається на накладну від 24.09.2004р,
довіреність серії  ЯИД №784647, виданої
05.10.2004р. на ім'я ОСОБА_3., податкову накладну №235 від 24.09.2004р.
(а.с.5,8,9).

Відповідно
до частини 2 статті 11 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав і
обов'язків є договори та інші правочини.

Правочином,
відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України, є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Приписами
ч.1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в
письмовій формі.

В
даному випадку, позивач стверджує, що він у відповідності до усної домовленості
з ТОВ „Більярдний клуб „Bilijardai” здійснив поставку товару на суму
1671,00грн., що підтверджується накладною №235 від 24.09.2004р. Але, дослідивши
даний факт, судова колегія дані твердження вважає неспроможними, оскільки
надана накладна не має доказової сили, оскільки не містить  підтвердження відповідача щодо отримання
товару.

Законом
України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”
передбачено, що доказом підтвердження здійснення господарської операції є
первинний документ, який містить відомості про господарську операцію та
складається у момент її здійснення (ст.ст.1,9 названого Закону).

Відповідно
до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку
первинні документи -це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують
господарські операції , які повинні бути складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо неможливо, безпосередньо після її завершення.
Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати
такі обов'язкові реквізити:  назва
підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її
вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвищі і підписи
осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання
первинного документа. Первинні документи складаються на бланках типових форм.
Документування господарських операцій може здійснюватись з використанням
виготовлених самостійно бланків, які повинні обов'язково  містити реквізити типових або спеціальних
форм (п.п.2.1, 2.2, 2.4, 2.7).

Проте,
дана накладна, всупереч вказаним нормам, не дає суду підстав вважати, що така
накладна є документом первинного бухгалтерського обліку, яка підтверджує факт
здійснення господарської операції, оскільки накладна оформлена не належним
чином (підписана тільки позивачам, не містить підпису та  печатки відповідача, тобто даних, що дають
змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції).
Тому, накладна №235 від 29.04.2004р.  не
має  доказової  сили.

Доводи
позивача стосовного того, що довіреність серії ЯИД №784647 на ім'я ОСОБА_3.,
підтверджує факт  отримання саме спірного
товару, є також  юридично неспроможними,
оскільки вищевказана довіреність видана 05.10.2004р.  зі строком дії до 15.10.2004р., тобто дата за
довіреністю не відповідає даті отримання товару за накладною №235 від
24.09.2004р.

Висновок
суду першої інстанції про те, що податкова накладна №235 від 24.09.2004року не
може встановлювати факт отримання відповідачем товарно-матеріальних цінностей є
правомірним, оскільки відповідно до п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7  Закону України „Про податок на подану
вартість” складання податкової накладної в момент виникнення податкових  зобов'язань продавця в залежності від першої
події (поставки чи оплати) виключає використання податкової накладної як доказу
здійснення  певної господарської
операції, оскільки із змісту  податкової
накладної характер такої операції безпосередньо встановити неможливо.

Таким
чином, враховуючи викладене, твердження позивача, що між ним та відповідачем
існувала домовленість, яка була спрямована на купівлю-продаж товару, не
приймається до уваги, оскільки дані твердження не доведені документально.

Отже,
позовні вимоги, у розумінні ст.33 ГПК України, позивачем не доведені.

Враховуючи
викладене, твердження скаржника про порушення і неправильне застосування
господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті
рішення не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстав для скасування
судового акту судова колегія не вбачає.

Витрати
по сплаті державного мита за подання
апеляційної скарги покладаються на заявника скарги у відповідності до
ст.49 ГПК України.

Керуючись
ст.ст.49,99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України,
Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 м.Артемівськ,
Донецької області  на рішення  господарського суду Донецької області від
22.10.2007р. у справі №9/185 - залишити без задоволення.

Рішення
господарського суду Донецької області від 22.10.2007р. у справі №9/185  - залишити без змін.

Головуючий          О.М.
Дзюба

Судді:          Н.В.
Акулова

Т.Д.
Геза

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС