СУД
Постанова

Іменем України

27
лютого 2008 року

Справа
№ 2-9/17046-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Латиніна
О.А.,

суддів                                                                      Фенько
Т.П.,

Ткаченка М.І.,

за участю
представників сторін:

позивача:
ОСОБА_1. дов. № 2552
від 04.07.2006 року;

відповідача: Самошкіна А.Ю. дов. № 47/05-11 від
04.02.2008 року;

розглянувши
апеляційну скаргу
Заозерненської селищної ради на рішення господарського суду Автономної
Республіки Крим (суддя Пєтухова Н.С.) від 15 січня 2008 року у справі №
2-9/17046-2007

за
позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, м.Євпаторія, АР Крим, 97400)

до
Заозерненської
селищної ради (вул. Алея Дружби, 50, Заозерне, Євпаторія, 97493)

про
визнання права на
довгострокову оренду земельної ділянки та спонукання винести рішення

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_2. звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до Заозерненської
селищної ради про визнання права на довгострокову оренду земельної ділянки
площею 494,4 кв.м., розташованої за адресою: АР Крим, м. Євпаторія, смт.
Заозерное,АДРЕСА_2 та зобов'язання відповідача винести рішення про надання
позивачу в довгострокову оренду вищевказаної земельної ділянки.

Свої
позовні вимоги позивач мотивував тім, що згідно рішення Заозерненської селищної
ради № 56 суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_2. було надано в тимчасове
користування строком на п'ять років земельну ділянка із земель Заозерненської
селищної ради загальною площею 494,14 кв.м. для розміщення об'єкту суспільного
живлення. В подальшому у поновленні строку дії договору оренди позивачу було
відмовлено. Позивач зазначає, що на підставі рішення господарського суду АР
Крим від 24.07.2007 року у справі №2-5/1223.1-2007 за ним було визнано право
приватної власності на нерухоме майно Кафе-бара ІНФОРМАЦІЯ_1, розташованого по
АДРЕСА_2 в смт. Заозерне м.Євпаторії загальною площею 480,1 кв.м., у зв'язку з
чим, до нього, в силу статей 120 Земельного кодексу України та 377 Цивільного
кодексу України, також перейшло право користування відповідною земельною
ділянкою, на якій знаходиться об'єкт нерухомості. СПД ОСОБА_2. посилається на
той факт, що ним до Заозерненської селищної ради направлялась заява з
клопотанням про надання у довгострокову оренду земельну ділянку, однак
відповіді на дану заяву не отримано.

Рішенням
господарського суду АР Крим від 15.01.2008 року у справі № 2-9/17046-2007 позов
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 задоволено. Суд визнав за позивачем
право на довгострокову оренду земельної ділянки площею 494,4 кв.м., кадастровий
номер :01:003:0038, розташованої за адресою: АР Крим, м.Євпаторія,
смт. Заозерное, АДРЕСА_2, а також зобов'язав Заозерненську селищну раду винести
на розгляд найближчої сесії після вступу рішення Господарського суду АР Крим у
даній справі у законну силу питання про передачу ОСОБА_2. витребуваної ним
земельної ділянки.

При
прийнятті рішення суд першої інстанції встановив факт набуття позивачем права
власності на об'єкт нерухомості та, як наслідок, відповідно до статті 120
Земельного кодексу України, факт набуття права на оренду відповідної земельної
ділянки, на якій розташований даний об'єкт.

Не
погодившись з рішенням господарського суду АР Крим, Заозерненська селищна рада
звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні
позову суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 відмовити.

Доводи
апеляційної скарги полягають у неправильному застосуванні судом першої
інстанції положень Земельного кодексу України, а також Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні”. Відповідач вважає, що надання позивачеві в
користування земельної ділянки є правом органу місцевого самоврядування та
спонукання до вчинення таких дій є неможливим.

Представник
позивача у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився, надав
відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає оскаржуване рішення суду першої
інстанції законним та обгрунтованим.

З
причини зайнятості в іншому судовому засіданні судді Дугаренко О.В., на
підставі розпорядження в.о. голови Севастопольського апеляційного
господарського суду, у складі судової колегії було здійснено заміну на суддю
Фенько Т.П.

Повторно
розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу
України, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для
скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції виходячи з наступного.

13.07.2001
року Заозерненською селищною радою було прийнято рішення № 56, на підставі
якого           суб'єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_2. було надано у тимчасове користування строком на п'ять років
земельну ділянку із земель Заозерненської селищної ради загальною площею 494,14
кв.м. для розміщення об'єкту суспільного харчування.

У
виконання вказаного рішення Заозерненської селищної ради, 23.07.2001 року між
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2. та Заозерненською селищною радою
було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 494,14 кв.м. строком
на 5 років. В подальшому у поновленні строку дії договору оренди позивачу було
відмовлено.

Судовою
колегією встановлено, що рішенням господарського суду АР Крим від 24.07.2007
року у справі №2-5/1223.1-2007 за суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2.
було визнано право приватної власності на нерухоме майно - Кафе-бар
ІНФОРМАЦІЯ_1, розташованого поАДРЕСА_1в смт. Заозерне м. Євпаторії загальною
площею 480,1 кв.м. Постановою Севастопольського апеляційного господарського
суду у справі №2-5/1223.1-2007 від 15.10.2007 року, вказане вище рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

Відповідно
до частин 1, 3 статті 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка придбала
житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у
розмірах, встановлених договором.

Якщо
житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у
користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування
тією частиною земельної ділянки, на якій
вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

Згідно
з частиною 3 статті 416 Цивільного кодексу України, особа, до якої перейшло
право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною
ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі
(споруди).

Статтею
120 Земельного кодексу України також передбачено, що при переході права
власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її
частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право
користування - на підставі договору оренди.

При
відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній
ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди
земельної ділянки.

З
матеріалів справи вбачається, що 01.11.2007 року суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_2. звернувся на адресу Заозерненської селищної ради з
клопотанням про надання йому у довгострокову оренду земельну ділянку, розташованої
під об'єктом, який належить йому на праві приватної власності.

Статтею
16 Закону України „Про оренду землі” передбачено, що розгляд заяви і надання
земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним
кодексом України.

Відповідно
до статей 118, 123, 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється
відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого   самоврядування   шляхом
укладення   договору   оренди
земельної ділянки, який у місячний строк розглядаючи заяву зацікавленої
особи та за наявності підстав укладає з нею договір оренди земельної ділянки.

Відповідно
до статті 16 Закону України „Про оренду землі”, передача земельної ділянки,
межі якої визначено в натурі (на місцевості) в оренду без зміни її цільового
призначення здійснюється без розроблення проекту її відведення.

Судовою
колегією встановлено, що відповідачем, в порушення вимог пункту 6 статті 123
Земельного Кодексу України, у встановлений законом місячний строк клопотання
СПД ОСОБА_2 не було розглянуто та не було винесено рішення про надання
земельної ділянки в оренду.

Відповідно
до статті 13 Закону України „Про оренду землі”, договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві
земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар
зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та
вимог земельного законодавства.

При
цьому, з посиланням апеляційної скарги про те, що надання в користування
земельних ділянок є правом органу місцевого самоврядування та спонукання до
вчинення таких дій є неможливим суд апеляційної інстанції не може погодитись з
наступних підстав.

Так,
в пункті 3 Роз'яснень Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом права власності на землю і
землекористування” № 02-5/743 від 27.06.2001 року,  зазначено, що обов'язок рад відвести земельну
ділянку у власність або у користування необхідно відрізняти від їх обов'язку
оформити право на земельну ділянку, якщо воно виникло у зв'язку з переходом
права на будівлю і споруду, приватизацією об'єктів незавершеного будівництва
або внаслідок укладення передбачених законом цивільно-правових угод (міна,
дарування, купівля і под.), а також коли земельну ділянку було надано
підприємству чи організації до введення в дію Земельного кодексу України.

У
разі ухилення ради від оформлення права на земельну ділянку заінтересована
особа відповідно до статей 74 і 77 Закону України "Про місцеве  самоврядування в Україні" вправі
звернутись до господарського суду з заявою про спонукання ради видати державний
акт чи укласти відповідну угоду.

За
таких обставин, позовні вимоги суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 є
обгрунтованими, а їх задоволення господарським судом АР Крим є правомірним.

Судова
колегія вважає, що судом першої інстанції належним чином надано оцінку наявним
доказам, повно і об'єктивно розглянуто усі обставини справи в їх сукупності, у
зв`язку з чим, оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним, підстави
для його скасування відсутні.

Керуючись
статтями 101, 103 п.1, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заозерненської
сільської ради залишити без задоволення, рішення господарського суду Автономної
Республіки Крим від 15 січня 2008 року у справі № 2-9/17046-2007 залишити без
змін.

Головуючий
суддя                                                  О.А.Латинін

Судді
Т.П. Фенько

М.І. Ткаченко