ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2008 р.

№ 2-7/11197-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кривди Д.С.,

суддів Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

від прокуратури: Савицька О.В.

розглянувши касаційне подання Заступника прокурора м. Севастополя

на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.11.2007р.

у справі № 2-7/11197-2007 Господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Лідаік”

до Сакської міської ради

до Сакського комбінату комунальних підприємств

за участю Прокуратури м. Севастополя

про визнання дійсним договору та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Лідаік” звернулося до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Сакської міської ради та Сакського комбінату комунальних підприємств про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 04.06.2007р. та визнання права власності за ТОВ “Лідаік” на 735/1000 частки комплексу готелю “Чайка” розташованого за адресою: АР Крим, м. Саки, вул. Курортна, 71.

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 28.08.2007р. (суддя І.І.Дворний) позовні вимоги задоволено: визнано дійсним укладений 04.06.2007р. між ТОВ “Лідаік” та Сакською міською радою договір купівлі-продажу 735/1000 частки комплексу готелю “Чайка”, розташованого за адресою: АР Крим, м. Саки, вул. Курортна, 71, визнано за ТОВ “Лідаік” право власності на 735/1000 часток комплексу готелю “Чайка”, розташованого за адресою: АР Крим, м. Саки, вул. Курортна, 71.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 28.08.2007р., Сакський комбінат комунальних підприємств подав апеляційну скаргу.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.11.2007р. (судді: Л.М.Заплава, О.В.Дугаренко, Г.К.Прокопанич) апеляційну скаргу Сакського комбінату комунальних підприємств задоволено, рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 28.08.2007р. скасовано, у задоволенні позовних вимог ТОВ “Лідаік” відмовлено.

Не погодившись з постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.11.2007р., заступника прокурора м. Севастополя вніс касаційне подання, в якому просить скасувати постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.11.2007р. та залишити в силі рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 28.08.2007р., мотивуючи свою вимогу тим, що господарським судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права.

Розглянувши касаційне подання, перевіривши правильність застосування господарським судом попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційне подання заступника прокурора м. Севастополя підлягає задоволенню частково.

Господарським судом встановлено:

Рішенням Сакської міської ради № 26 від 31.05.2007р. “Про приватизацію 735/1000 часток комплексу готелю “Чайка”, розташованого за адресою: АР Крим, м. Саки, вул. Курортна, 71, що належать Сакській міській раді” було доповнено та затверджено в Переліку об’єктів комунальної власності міської ради, що підлягають приватизації (мала приватизація), на 2007 рік комунальне майно: 735/1000 часток комплексу готелю “Чайка”за адресою: АР Крим, м. Саки, вул. Курортна, 71. П. 2 вказаного рішення передбачено здійснити приватизацію відносно орендованого комунального майна комплексу готелю “Чайка”, розташованого за адресою: АР Крим, м. Саки, вул. курортна, 71, 735/1000 часток, що належать Сакській міській раді, за ТОВ “Лідаік”.

На підставі вказаного рішення 04.06.2007 р. між Сакською міською радою та позивачем був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого Сакська міська рада на підставі рішення 17 сесії 5 скликання Сакської міської ради № 26 від 31.05.2007 р. зобов’язалася передати у власність позивачу 735/1000 часток комплексу готелю “Чайка”, а позивач прийняти та оплатити вказану долю комплексу готелю “Чайка” згідно умов та за вартістю, вказаними в цьому договорі. Проте, Сакська міська рада від нотаріального посвідчення зазначеного договору ухиляється.

Згідно п. 7 ст. 7 Закону України "Про приватизацію державного майна" продаж майна, що є у комунальній власності, здійснюють органи, створювані відповідними місцевими радами. Зазначені органи діють у межах повноважень, визначених відповідними місцевими радами, та є їм підпорядкованими, підзвітними і підконтрольними. Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, що органи, створювані відповідними місцевими радами, здійснюють продаж майна, що є у комунальній власності.

Проте, встановивши обставину щодо продажу Сакською міською радою 735/1000 часток комплексу готелю “Чайка” господарський суд попередніх інстанцій не встановив склад майна, що входить до цієї частки, час створення цього майна та чи було здійснено розмежування даного майна відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 1991р. № 311 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)".

Підстави набуття права власності встановлено ст. 328 ЦК України, згідно якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проте, вирішуючи даний спір, апеляційний господарський суд на підставі відповідних доказів у встановленому законом порядку не досліджував обставини щодо набуття права власності відповідачем –Сакським комбінатом комунальних підприємств, що є порушенням вищенаведеної правової норми та ст. ст. 32, 34, 36, 38 ГПК України.

Крім того, вирішуючи спір щодо визнання договору дійсним у зв’язку з ухиленням Сакської міської ради від нотаріального посвідчення договору, господарський суд попередніх інстанцій не досліджував обставин щодо відповідності даного договору вимогам Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", що є порушенням ст. 43 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 111-5 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не наділена повноваженнями щодо встановлення обставин справи, а останні встановлені неповно, справа підлягає передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін і, в залежності від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 3 ст. 111-9, 111-10, 111-11, 111-12 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційне подання заступника прокурора м. Севастополя задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 28.08.2007р. та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.11.2007р. у справі № 2-7/11197-2007 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий - суддя Кривда Д.С.

судді Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.