ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.08                                                                                           Справа№ 5/926-28/149 А

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Делакс Україна”, м. Трускавець Львівської області

до відповідача: Державної податкової інспекції у м. Трускавець, м. Трускавець Львівської області

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Трускавець від 13.09.2006 року №/0, від 20.11.2006 року №/1, від 05.03.2007 року №/2, від 05.03.2007 року №/2

Суддя Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Онишко І.Р.

м.Львів, вул.Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача: Гурин В.А. - представник

Від відповідача: Боднар В.І. - старший державний податковий інспектор, Дікун М.В. –перший заступник начальника ДПІ

Від прокуратури: Мельничук Ю.І. –старший прокурор відділу Прокуратури Львівської області

Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю „Делакс Україна” до Державної податкової інспекції у м. Трускавець про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Трускавець від 13.09.2006 року №/0, від 20.11.2006 року №/1, від 05.03.2007 року №/2, від 05.03.2007 року №/2.

Ухвалою суду від 12.09.2007 року було призначено у справі судово –бухгалтерську експертизу, провадження у справі було зупинено до одержання результатів експертизи. Ухвалою суду від 12.02.2008 року провадження у справі було поновлено, у зв’язку із надходженням висновку № 3583 судово-економічної експертизи по даній справі, складеного 30.01.2008 року експертом Львівського науково-дослідного інституту судових ескпертиз.

Хід розгляду справи наведений у відповідних ухвалах суду. В судовому засіданні, яке відбулося 18.03.2008 року, у справу вступив прокурор від Прокуратури Львівської області на стороні ДПІ у м.Трускавець.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, неведених у позовній заяві, позивач просить визнати нечинними податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Трускавець від 13.09.2006 року №/0, від 20.11.2006 року №/1, від 05.03.2007 року №/2, від 05.03.2007 року №/2.

В судовому засіданні представники відповідача проти позову заперечили з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Прокурор проти позову заперечує з тих же підстав, що і відповідач.

Також відповідачем було заявлено письмове клопотання, підтримане в судовому засіданні представниками відповідача, в якому відповідач просить призначити у справі додаткову експертизу із залученням спеціаліста-будівельника та доручити проведення даної експертизи іншому експерту. Прокурор підтримав зазначене клопотання відповідача.

Представник позивача проти зазначеного клопотання заперечив, свої заперечення обґрунтовує наступним. Спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі висновків, зроблених у акті перевірки. Основним питанням, яке було поставлене для проведення експертизи і відповідало предмету даного спору, було питання: чи є документально обгрунтованим висновок ДПІ у м. Трускавець, зроблений в акті перевірки, про завищення позивачем суми валових витрат за ІІІ кв. 2005 року в розмірі 2608475 грн, за ІV кв. 2005 року в розмірі 1086447 грн? На це питання експертом дана відповідь про те, що не підтверджується документально обґрунтованість висновку податкової перевірки СУКП ТзОВ „Делакс Україна” щодо завищення підприємством валових витрат за ІІІ кв. 2005 року на суму 2608475 грн, за ІV кв. 2005 року на суму 1086447 грн. При складанні акту перевірки та винесенні спірних податкових повідомлень-рішень працівники відповідача встановили факт порушення податкового законодавства виключно на підставі перевірки документів бухгалтерської і податкової звітності позивача.

Суд ухвалив відмовити в задоволенні заявленого відповідачем клопотання про призначення додаткової експертизи, виходячи з того, що відповідачем не обгрунтовано в чому полягає необхідність призначення такої додаткової експертизи, які обставини повинні бути з’ясовані такою додатковою експертизою і яке значення для справи матимуть ці обставини, а суд такої необхідності не вбачає, з огляду на наявність висновку експерта про непідтвердження обґрунтованості висновку податкової перевірки щодо завищення підприємством валових витрат за ІІІ - ІV кв 2005 року.

Постанову в повному обсязі складено 04.04.2008 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

ДПІ у м. Трускавці проведено повторну виїзну позапланову перевірку СП ТзОВ „Делакс Україна”, , з питань правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.04.2005 року по 31.12.2005 року, результати якої оформлено Актом від 08.09.2006 року №361/23-0/32351931(далі-Акт перевірки).

На підставі Акту перевірки ДПІ у м.Трускавець прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.09.2006 року №/0, яким Спільному підприємству українсько-канадському товариству з обмеженою відповідальністю „Делакс Україна”, , визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 1266524 грн, в тому числі за основним платежем 923734 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 342790 грн.

В результаті адміністративного оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення до ДПІ у м.Трускавець воно було залишене без змін, та ДПІ у м. Трускавець прийнято повторне податкове повідомлення-рішення від 20.11.2006 року №/1 на суму, ідентичну первинному, та з тих же підстав.

Рішенням ДПА у Львівській області від 01.02.2007 року №1841/10/25-005/116 про результати розгляду повторної скарги було: скасовано податкове повідомлення-рішення від 13.09.2006 року №/0 в частині 3657,5 грн застосованих штрафних (фінансових) санкцій відповідно до п.п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ (із змінами та доповненнями), а в іншій частині вказане податкове повідомлення-рішення залишене без змін; застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 461867 грн відповідно до п.п 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ (із змінами та доповненнями).

На виконання Рішення ДПА у Львівській області від 01.02.2007 року №1841/10/25-005/116 про результати розгляду повторної скарги, ДПІ у м. Трускавець прийнято два нові податкові повідомлення-рішення:

- від 05.03.2007 року №/2, яким Спільному підприємству українсько-канадському товариству з обмеженою відповідальністю „Делакс Україна”, , визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 1262866,5 грн, в тому числі за основним платежем 923734 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 339132,50 грн;

- від 05.03.2007 року №/2, яким Спільному підприємству українсько-канадському товариству з обмеженою відповідальністю „Делакс Україна”, , визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток на суму 461867 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Як вбачається із матеріалів справи («Бюлетня державної реєстрації»за 2007 рік /том ІІ, а.с.61/, виписки з ЄДР, статуту ТзОВ „Делакс Україна” /том ІІ, а.с.62, 82-101/, свідоцтв про державну реєстрацію/том ІІ, а.с.57,58/) Спільне українсько-канадське підприємство товариство з обмеженою відповідальністю „Делакс Україна”, ідентифікаційний код 32351931, змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю „Делакс Україна”, ідентифікаційний код 32351931 (далі по тексту -позивач).

Позивач з висновками Акту перевірки та прийнятими на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями не погоджується.

Відповідно до п.п.3.1.2.1. Акту перевірки, перевіркою встановлено, що в порушення п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9. п.5.3 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” підприємством безпідставно включено до складу валових витрат вартість товарно-матеріальних цінностей (будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, вказаних в щомісячних розшифровках до актів виконаних робіт) в III кв. 2005 р. в розмірі 2608475 грн., в IV кв. 2005р. в розмірі 1086447 грн., в зв’язку з тим, що під час проведення перевірки бухгалтерією підприємства не представлено первинних документів для підтвердження фактичного використання в господарській діяльності вищевказаних ТМЦ. Вказані суми в якості вартості використаних матеріалів відображені в актах виконаних робіт за III, IV квартали 2005р., до яких додаються довідки з розшифровкою матеріалів за найменуванням, кількістю та вартістю, однак до перевірки не представлено первинних документів (накладних-вимог на відпуск матеріалів (форми №М-11), накладних на відпуск (внутрішнє переміщення матеріалів), карток складського обліку матеріалів (форми М-12), лімітно-забірних карт (форм №М-8, М-9, М-28, М-28А), реєстр приймання-здачі документів (форми №М-13) та відомості обліку залишку матеріалів на складі (форма №М-14), які б свідчили про правомірність списання таких матеріалів саме в цих періодах та саме в таких кількостях для вказаних видів робіт, до перевірки представлено лише накладні про придбання товарно-матеріальних цінностей та довідки про перелік матеріалів, вартість яких включена до загальної вартості виконаних робіт, акти по розрахунку загально виробничих витрат (форми КБ-2в), калькуляції вартості виробництва продукції, аналізи субконто по рахунках 20 та 281.

Оскільки, використання товарно-матеріальних цінностей не підтверджено необхідними первинними документами, то включення їх вартості до складу валових витрат є неправомірним та призвело до завищення суми валових витрат підприємства за III кв. 2005р. в розмірі 2608475 грн., за IV кв. 2005р. в розмірі 1086447 грн.

Однак, такі висновки податкового органу є безпідставними та необґрунтованими, при цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 5.2.1. пункту 5.2 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” передбачено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Спільним наказом Державного комітету статистики України та Державного комітету України з будівництва та архітектури від 21.06.2002 року №237/5 „Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві” затверджено типові форми первинних облікових документів у будівництві №КБ-2в «Акт приймання виконаних підрядних робіт»та №КБ-3 «Довідка про вартість виконаних підрядних робіт». Пунктом 2 вказаного наказу передбачено поширити типові форми: NКБ-2в - на будівельні підприємства та будівельні структурні підрозділи підприємств усіх видів економічної діяльності незалежно від форм власності, що виконують будівельні та монтажні роботи, роботи з капітального та поточного ремонту будівель і споруд та інші підрядні роботи із залученням бюджетних коштів або коштів підприємств, установ та організацій державної форми власності; NКБ-3 - на усі будівельні підприємства та будівельні структурні підрозділи підприємств усіх видів економічної діяльності незалежно від форм власності, що виконують будівельні та монтажні роботи, роботи з капітального та поточного ремонту будівель і споруд та інші підрядні роботи за рахунок усіх джерел фінансування.

Як було зазначено вище, в Акті перевірки ставиться під сумнів включення позивачем до складу валових витрат вартості товарно-матеріальних цінностей у зв’язку з непідтвердженням такого включення необхідними первинними документами. Дане твердження перевіряючих повністю спростовується матеріалами справи та поясненнями представника позивача в судовому засіданні. Вартість товарно-матеріальні цінностей віднесено позивачем до складу валових витрат на підставі актів приймання виконаних підрядних робіт №КБ-2в (том І, а.с. 40-42, 51-57, 68-74,85-87, 96-99, 107-111, 123-124, 127-132, 136-138, ), підсумкових відомостей ресурсів (том І, а.с. 43-50, 58-67, 75-84, 88-95, 100-106, 112-122, 125-126, 133-135, 139-144), відомостей по списанню матеріалів (том І а.с. 145-150, 163-164, 165-186), актів списання матеріалів (том І а.с.151-152, 153-156, 157-158, 159-162).

Судом взято до уваги Висновок № 3583 судово-економічної експертизи по даній справі, складений 30.01.2008 року експертом Львівського науково-дослідного інституту судових ескпертиз, згідно якого «не підтверджується документально обґрунтованість висновку податкової перевірки СУКП ТзОВ „Делакс Україна” (акт №361/23-0/32351931 від 08.09.2006 р.) щодо завищення підприємством валових витрат за ІІІ квартал 2005 р. на суму 2608475 грн. та за ІV квартал 2005р. на суму 1086447 грн.».

Як зазначено в дослідницькій частині висновку експертизи, вимогами Наказу по СУКП ТзОВ „Делакс Україна” від 03.01.2005 р. №1 „Про організацію бухгалтерського обліку та облікової політики підприємства” встановлено наступне:

„На виконання вимог Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", національних (стандартів) бухгалтерського обліку, керуючись принципом послідовності ведення бухгалтерського обліку, з метою забезпечення єдиних (постійних) принципів, методів, процедур при відображенні поточних операцій в обліку та складанні фінансової звітності у 2005 році, наказую:

…5. Організувати аналітичний облік руху товарно-матеріальних цінностей:

- у бухгалтерії –у відомостях обліку матеріалів (ОСВ) у кількісно-сумарному виразі;

6. Вести податковий облік відповідно до законодавства України.

…15. Підставою для списання ТМЦ з балансу застосовувати метод СІФО (SIFO)

при продажу ТМЦ –накладна на відвантаження ТМЦ покупцю (акт прийому-передачі ТМЦ);

при використанні ТМЦ для виконання підрядних робіт в будівництві, чи у власному споживанні –акт списання ТМЦ, що підписаний матеріально-відповідальною особою та завірений керівником підприємства.

16. При виконанні підрядних робіт в будівництві використовувати типові форми первинних облікових документів у будівництві №КБ-2в "Акт приймання виконаних підрядних робіт" та №КБ-3 "Довідка про вартість виконаних підрядних робіт", що затверджені Наказом Державного комітету статистики України та Державного комітету України з будівництва та архітектури „Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві” від 21.06.2002р. №237/5.”

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність всіх необхідних первинних документів, які підтверджують правомірність віднесення до складу валових витрат вартості товарно-матеріальних цінностей за III кв. 2005р. в розмірі 2608475 грн., за IV кв. 2005р. в розмірі 1086447 грн.

Також суд погоджується із Висновком № 3583 судово-економічної експертизи від 30.01.2008 року щодо неналежного оформлення Акту перевірки відповідачем. Акт перевірки складено з недотриманням вимог Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України №327 від 10.08.2005 року, пунктом 1.7. якого встановлено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів. Всупереч зазначеним вимогам в акті перевірки відповідачем не вказано документів, які підтверджують завищення валових витрат позивача. При перевірці порушено вимоги п.п.2.3.1-2.3.4 п.2.3 зазначеного Порядку.

З огляду на вищенаведене, у відповідача відсутні правові підстави для визначення платнику суми податкового зобов’язання за платежем податок на прибуток в сумі 923734 грн основного платежу та застосування штрафних санкцій.

Щодо позовних вимог в частині визнання нечинними податкових повідомлень-рішень ДПІ у м.Трускавець від 13.09.2006 року №/0 та від 20.11.2006 року №/1, то у зв’язку із частковим скасуванням Рішенням ДПА у Львівській області від 01.02.2007 року №1841/10/25-005/116 про результати розгляду повторної скарги податкового повідомлення-рішення ДПІ у м.Трускавець від 13.09.2006 року №/0 (повторне від 20.11.2006 року №/1) в частині 3657,5 грн штрафних (фінансових) санкцій, ці податкові повідомлення-рішення вважаються відкликаними в силу п. 6.5 ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ (із змінами та доповненнями), від дня отримання платником нових податкових повідомлень-рішень ДПІ у м.Трускавець від 05.03.2007 року №/2 та від 05.03.2007 року №/2. Як наслідок, відкликані податкові повідомлення-рішення ДПІ у м.Трускавець від 13.09.2006 року №/0 та від 20.11.2006 року №/1 не порушують права чи інтереси позивача станом на час звернення з позовом, тому позовні вимоги про визнання їх нечинними задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині визнання нечинними податкових повідомлень-рішень ДПІ у м.Трускавець від 05.03.2007 року №/2 та від 05.03.2007 року №/2, то ці вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись п.6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.69-71, 86, 158, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задоволити частково.

2.          Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Трускавець від 05.03.2007 року №/2 та від 05.03.2007 року №/2.

3.          В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                     Морозюк А.Я.