ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" травня 2008 р.

Справа № 16/8/1722

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Хімагромаркетинг Україна”, м.Київ

до Приватного підприємства „Арта-Інвест”, м. Ізяслав

про стягнення 5 100,10 грн. заборгованості

Суддя Магера В.В.

Представники сторін:

від позивача: Гоц Н.О. –за довіреністю №8/40 від 08.02.08р.

від відповідача: Власик С.М. –за довіреністю від 04.01.08р.

Суть спору: Позивач в своєму позові просить стягнути з відповідача 3 787,80 грн. основної заборгованості за договором поставки № Ук-02-0114 від 20.07.07р., а також 235,13 грн. пені, 568,17 грн. штрафу, 220,43 15% річних та 288,57 грн. інфляційних втрат.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Повноважний представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, підтвердив наявність заборгованості.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

20.07.2007 р. між сторонами був укладений договір поставки № Ук-02-0114. Згідно укладеного договору позивач зобов'язувався передати у власність відповідачу засоби захисту рослин у кількості, асортименті та за ціною зазначеними у п. 1.1 договору. Відповідач, в свою чергу, відповідно до договору зобов'язаний був прийняти відповідний товар та оплатити його вартість у строки визначені договором.

Позивач свої договірні зобов'язання виконав у повному обсязі, та поставив відповідачу товар на суму 3 787,80 грн., що підтверджується видатковою накладною № Ук-02-0280 від 20.07.2007 р. та довіреністю серія ЯНР № 583364 від 20.07.2007 р. на ім’я Балана С.В. Дана довіреність скріплена печаткою відповідача та підписана керівником та головним бухгалтером підприємства. Відповідно до п.2.1. договору відповідач мав оплатити одержаний ним товар наступним чином: 757,56 грн. від суми вартості товару не пізніше 20.07.2007 р., залишок заборгованості у сумі 3 030,24 грн. не пізніше 15.11.2007 р.

Проте, відповідач своїх зобов’язань за договором не виконав.

Позивач, 24.12.2007 р. направив відповідачу лист-вимогу про сплату заборгованості, проте, останній жодних розрахунків за даним договором не здійснив.

Відповідно до акту ревізії взаємних розрахунків від 29.02.2008 р., який підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств, відповідачем визнається заборгованість в розмірі основного боргу –3 787,80 грн.

Станом на 12.03.2008 р. сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 3 787,80 грн.

В зв’язку з наявністю заборгованості позивачем подано позов до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення,

оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне:

Відповідно до ч.2 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк.

Ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна

сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій

стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари)

і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. Сторонами договору поставки можуть бути суб'єкти господарювання, зазначені у п.1, 2 ч.2 ст.55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Згідно п.5.2. договору, за несвоєчасну оплату товару покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період нарахування за кожен день прострочення, що складає згідно розрахунку позивача 235,13 грн.

Згідно п.5.4. договору, за прострочення виконання зобов'язання щодо своєчасного розрахунку покупець додатково сплачує продавцю штраф у розмірі 15% від ціни договору, що складає згідно розрахунку позивача 568,17 грн.

Ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому нарахування пені та штрафу позивачем є правомірним, оскільки узгоджується з вимогами чинного законодавства.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином вимоги в частині стягнення інфляції та річних відповідають чинному законодавству.

Згідно п.5.5. договору, розмір процентної ставки, передбачений ч.2 ст.625 ЦК України за прострочення Боржником виконання грошового зобов'язання, змінений за згодою сторін договору і встановлений у розмірі 15% річних, що складає згідно розрахунку позивача 220,43 грн.

Розмір інфляційних втрат складає згідно розрахунку позивача 288,57 грн.

Розміри даних нарахувань обгрунтовані та підтверджується договором і поданими розрахунками.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача, у відповідності до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись п.2 ст. 175, ст. 193, Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44, 49, 78, 82, 84, 116 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Хімагромаркетинг Україна”, м.Київ до Приватного підприємства „Арта-Інвест”, м. Ізяслав про стягнення 5 100,10 грн. заборгованості задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства „Арта-Інвест” м. Ізяслав (вул. Шевченка, 14, кв. 1, п/р 01 у в ФАБ „Укоопспілка” м. Ізяслав, МФО 315427, код 31499115) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Хімагромаркетинг Україна” м.Київ (пр-т. Возз’єднання, 15 п/р 01 у СФ Банк „Фінанси і кредит” м. Севастополь, МФО 384812, код 33781079) –3 787,80 грн. основної заборгованості, 235,13 грн. пені, 568,17 грн. штрафу, 220,43 15% річних та 288,57 грн. інфляційних втрат, а також 102 грн. витрат по оплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя                                                                      В.В. Магера