СУД
Ухвала

Іменем України

20
лютого 2008 року

Справа
№ 2-11/1973-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді
Плута В.М.,

суддів
Борисової Ю.В.,

Гонтаря В.І.,

секретар
судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю
представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, паспорт  НОМЕР_1;

позивача: ОСОБА_2, ордер  б/н
від 20.02.08;

відповідача:
Горбунова Олега
Івановича, довіреність № 137/10/10-0 від 22.01.08;

розглянувши
апеляційну скаргу Первомайської
міжрайонної державної податкової інспекції Автономної Республіки Крим
(Державної податкової інспекції в Первомайському районі Автономної Республіки
Крим) на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Цикуренко А.С.) від 01.11.2007 у справі №
2-11/1973-2007А

за
позовом           суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
(АДРЕСА_1,96300)

до          Первомайської міжрайонної державної податкової інспекції
Автономної Республіки Крим (Державної податкової інспекції в Первомайському
районі Автономної Республіки Крим) (вул. Гагаріна, 18,Первомайське,96300)

про
визнання недійсними рішень

ВСТАНОВИВ:

Постановою
господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.11.2007 у справі №
2-11/1973-2007А позов задоволено.

Визнано
нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у
Первомайському районі АРК № від 04.10.2006 на суму 4570,95 грн.

Визнано
нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у
Первомайському районі АРК № 6 від 04.10.2006 на суму 80,00 грн.

При
прийнятті постанови суд першої інстанції не прийняв у якості належного доказу
акт перевірки, оскільки акт відмови від підпису матеріалів перевірки № 000657
від 08.09.2006 підписаний двома перевіряючими, відсутня також відмітка про
ознайомлення приватного підприємця із актом перевірки, його правами,
обов'язками і відповідальністю, всупереч вимогам пункту 4.7. „Порядку
оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та  позапланових перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого законодавства”, затвердженого Наказом Державної
податкової адміністрації України № 327 від 10.08.2005.

Не
погодившись з цим судовим актом, відповідач звернувся до Севастопольського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить
постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою у позові відмовити.

Первомайська
міжрайонна державна податкова інспекція Автономної Республіки Крим оскаржує
постанову суду у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та
неправильним застосуванням судом норм
матеріального права. Заявник апеляційної скарги вважає належним доказом
наданий суду акт перевірки, яким встановлені певні порушення. У зв'язку з чим
відповідач вважає обґрунтованим нарахування штрафних санкцій.

З
матеріалів справи вбачається, що згідно наказу ДПА в Автономній Республіці Крим
від 01.06.2007 № 390 в результаті реорганізації шляхом злиття державної
податкової інспекції в Роздольненському районі АР Крим і державної податкової
інспекції в Первомайському районі Автономної Республіки Крим була створена на
їх базі Первомайська міжрайонна державна податкова інспекція Автономної
Республіки Крим, яка є правонаступником відповідача. Таки обставини також
підтверджуються наданими відповідачем судовій колегії в процесі апеляційного
провадження документами, а саме: довідкою ЄДРПОУ № 05.3-6-06/1200 та Свідоцтвом
про державну реєстрацію юридичної особи. З огляду на вищенаведене, судова
колегія вважає необхідним провести відповідні зміни по тексту даної постанови.

Повторно
розглянувши справу у порядку статей 185, 195, 196 Кодексу адміністративного
судочинства України, перевіривши матеріали справи на предмет правильності
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
судова колегія вважає, що апеляційна скарга Первомайської міжрайонної державної
податкової інспекції Автономної Республіки Крим (Державної податкової інспекції
в Первомайському районі Автономної Республіки Крим) не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Обставини
справи свідчать про те, що ОСОБА_1, зареєстрований як суб'єкт підприємницької
діяльності  й є на обліку як платник
податків в ДПІ у Первомайському районі АРК.

08.09.2006
Державною податковою інспекцією у Первомайському районі АРК була проведена
перевірка  контролю за здійсненням  розрахункових операцій у сфері наявного й
безготівкового обігу АЗС № 1, розташованої за адресою : АДРЕСА_2, що є
господарською одиницею суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1.

У
результаті перевірки 08.09.2006 виявлені порушення вимог п. п. 1, 2, 6, 13
статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування й послуг”, п. п.1, 2 ст.7 Закону
України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, які
виразилися у наступному: проведення розрахункової операції без видавання
розрахункового документу; незабезпечення зберігання книги обліку розрахункових
операцій впродовж встановленого законодавством строку; невідповідності сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а також у відсутності
торгівельного патенту, про що складений відповідний акт № 000657 від
08.09.2006.

На
підставі даного акту ДПІ у Первомайському районі АРК були винесені рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій
№ від 04.10.2006 на суму 4570,95 грн.; № 6 від
04.10.2006 на суму 80,00 грн.

Обставини
справи свідчать про те, що судом першої інстанції викликався у судове засідання
свідок -головний податковий ревізор-інспектор управління
контрольно-перевірочної роботи ДПА в АРК ОСОБА_3, який пояснив, що він з
головним державним податковим ревізором-інспектором управління
контрольно-перевірочної роботи ДПА в АРК ОСОБА_4 здійснили покупку бензину на
АЗС, належної СПД ОСОБА_1. за готівкові кошти на суму 10,00 грн. В момент
покупки вони виступили як фізичні особи, але перевірку провадили вже як
посадові особи. При проведенні перевірки факт продажу бензину без застосування
реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового
документу перевіряючи зафіксували в акті перевірки. Також ОСОБА_3 пояснив, що у
ході перевірки виявлене порушення -невідповідність сум грошових коштів на місці
проведення розрахунків суми коштів вказаної у денному звіті РРО на суму 904,00
грн. - було відображено в акті перевірки, але акт опису грошових коштів у касі
підприємства перевіряючими не складався. Сума коштів в розмірі 904 грн. була
проведена через Х -звіт, який був знятий перевіряючи ми. Акт відмови від
підпису матеріалів перевірки складався двома робітниками, а саме: ОСОБА_4 та
ОСОБА_3.

Аналогічні
по суті пояснення були надані іншим свідком під час провадження у місцевому
суді - головним державним податковим ревізором-інспектором управління
контрольно-перевірочної роботи ДПА в АРК ОСОБА_4

Таки
обставини відповідачем в апеляційній інстанції не заперечувались.

Апеляційна
інстанція вважає, що суд першої інстанції вірно звернув увагу на положення
чинного Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних
планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного
та іншого законодавства, який затверджений Наказом ДПА України від 10 серпня
2005 року за № 327, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня
2005 року № 925/11205.

Цей
порядок був розроблений відповідно до вимог Закону України “Про державну
податкову службу в Україні” для застосування посадовими особами органів
державної податкової служби при оформленні матеріалів невиїзних документальних,
виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання законодавства
суб'єктами господарювання.

Згідно
з пунктом 1.3. Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних
планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного
та іншого законодавства, акт - службовий документ, який стверджує факт
проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової
перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм
доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та
іншого законодавства суб'єктами господарювання.

За
результатами невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової
перевірок в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської
діяльності суб'єкта господарювання, які мають відношення до фактів виявлених
порушень податкового, валютного та іншого законодавства. (п. 1.6 Порядку).

Підписання
акта виїзної планової чи позапланової перевірок посадовими особами суб'єкта
господарювання та посадовими особами органу державної податкової служби, які
здійснювали перевірку, здійснюється за місцезнаходженням платника податків, а у
разі здійснення невиїзних документальних перевірок - у приміщенні органу
державної податкової служби, куди посадові особи суб'єкта господарювання
письмово запрошуються для підписання акта до закінчення строку, передбаченого у
пункті 4.2 цього розділу. (п. 4.3. Порядку).

Відповідно
до п. 4.7. Порядку у разі відмови посадових осіб суб'єкта господарювання, що
перевірений, від підписання акта перевірки службовими особами органу державної
податкової служби складається акт довільної форми, що засвідчує факт такої
відмови. Акт відмови підписується не менш як трьома службовими особами.
При цьому в акті відмови від підпису необхідно зазначити про ознайомлення (чи
відмову від ознайомлення) керівника і головного бухгалтера суб'єкта господарювання
із змістом акта перевірки, обов'язками, правами і відповідальністю платника
податків.

З
огляду на зазначені положення чинного Порядку оформлення результатів невиїзних
документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого законодавства, місцевий господарський суд
повністю обґрунтовано зазначив, що в порушення даної норми, акти відмови від
підпису матеріалів перевірки підписані лише двома працівниками контролюючого
органу.

Згідно
статті 13 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” посадові
особи органів державної  податкової
служби зобов'язані дотримуватись Конституції і законів України, інших
нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств,
установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної
податкової служби функцій і повною мірою використовувати надані їм права.

Відповідно
до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України  та законами України.

Частиною
1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд
при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією  та  законами України.

При
таких обставинах, винесене податкове повідомлення-рішення є неправомірним.

Відповідно
до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Згідно
частині 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Таким
чином, акт перевірки № 000657 від 08.09.2006 не може бути доказом в розумінні
статей 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України, який підтверджує
факт виявлення у позивача певних порушень, а тому, суд першої інстанції
повністю правомірно зазначив, що відповідач не довів законність та
обґрунтованість застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій.

З
урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що постанова господарського
суду Автономної Республіки Крим є законною та обґрунтованою, а тому підстави
для її скасування відсутні.

Керуючись
статтями 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1. ст. 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.
Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Первомайському районі
Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2.
Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.11.2007 у
справі № 2-11/1973-2007А залишити без змін.

3.
Здійснити у справі № 2-11/1973-2007А заміну відповідача: Державну податкову
інспекцію в Первомайському районі Автономної Республіки Крим на його
правонаступника -Первомайську міжрайонну державну податкову інспекцію
Автономної Республіки Крим.

Суд
апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5
статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала
суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова
Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу
суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені
статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий
суддя
В.М. Плут

Судді
Ю.В. Борисова

В.І. Гонтар