ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 р.

№
2-21/6503-2007

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

В.
Овечкін  -головуючого,

Є.
Чернов В. Цвігун

розглянув
касаційну скаргу

заступник
прокурора АР Крим

на
рішення

господарського
суду АР Крим від 21.06.2007

у
справі

№
2-21/6503-2007 господарського суду АР Крим

за
позовом

Керченського
міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі
державної земельної інспекції АР Крим з використання та охорони земель

до

Войківської
сільської ради  суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

про

визнання
договору недійсним

В С Т А Н О В И В:

Рішенням
господарського суду АР Крим від 21.06.2007 (суддя: С.Чонгова) в позові про
визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 05.08.2005 відмовлено.

Рішення
господарського суду мотивовано тими обставинами, що відповідачем надані
документи, які підтверджують проведення грошової оцінки земельної ділянки, тоді
як прокурором та позивачем в обґрунтування своїх доводів про не проведення
нормативно-грошової оцінки спірної земельної ділянки в порядку встановленому
ст.ст. 33-34 ГПК України належних доказів не надано.

Заступник
прокурора АР Крим в касаційному поданні просить рішення господарського суду
першої інстанції скасувати з підстав неправильного застосування  господарським судом норм матеріального та
процесуального права.

В
обґрунтування своїх доводів прокурор посилається на те, що за вимогами      ст.ст. 21, 23 Закону України "Про
оцінку землі" технічна документація з економічної оцінки земель,
нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а також звіти з експертної
грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх
продажу підлягають державній експертизі відповідно до закону, тоді як надана
відповідачем документація не пройшла державну експертизу та не затверджена у
встановленому порядку відповідною радою.

Сторони
не скористалися наданим процесуальним правом на участь в засіданні суду
касаційної інстанції.

Вищий
господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали
справи, доводи касаційного подання, вважає, що подання підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

З
матеріалів справи вбачається, що прокурор звернувся з позовом у якому просить
визнати договір оренди земельної ділянки від 05.08.2005 недійсним з тих
підстав, що договір укладено в порушення вимог чинного земельного
законодавства.

Відповідно
до частини другої ст. 201 Земельного кодексу України грошова оцінка земельних
ділянок, залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і
експертною.

При
визначенні розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної
власності необхідною є проведення нормативної грошової оцінки (ст. 13 Закону
України "Про оцінку земель").

Відповідно
до ст. 21 Закону України "Про оцінку земель" технічна документація
з   економічної оцінки земель,
нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а також звіти з експертної
грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх
продажу підлягають державній експертизі відповідно до закону.

Технічна
документація з економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки
земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною
сільською, селищною, міською радою (ст. 23 Закону України "Про оцінку
земель").

Відповідно
до ст. 33 ГПК України обов'язок доведення обставин покладається на сторони.

За
правилами ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до  законодавства
повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставин
проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки на дату укладення
договору та її затвердження відповідно до вимог закону господарським судом не
встановлено, відповідних належних доказів матеріали справи не містять, а тому
висновки господарського суду є передчасними.

Таким
чином, касаційна інстанція дійшла висновку, що при вирішенні спору судом не
встановлено обставин на підставі яких прийнято оскаржуване судове рішення, а
відтак про порушення господарським судом вимог процесуального закону, ст.ст.
33, 34, 43 ГПК щодо законності та обґрунтованості судового рішення на основі
всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно
до частини 2 статті 1117 ГПК України касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Правова
оцінка обставин та достовірності доказів по справі є виключна прерогатива
першої та апеляційної інстанції.

Виходячи
з викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118,
1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П
О С Т А Н О В И В:

Касаційне
подання задовольнити.

Рішення
господарського суду АР Крим від 21.06.2007 у справі № 2-21/6503-2007 господарського
суду АР Крим скасувати.

Справу
передати на новий розгляд до господарського суду АР Крим.

Головуючий
В. Овечкін

судді
Є.
Чернов

В. Цвігун