ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

26.02.08                                                                                           Справа № 9/197

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                        Краєвської М.В.

суддів:                                                                        Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

розглянувши апеляційну скаргу ЗАТ “Страхова компанія “Брокбізнес” від 20.12.2007 р. без номера

на рішення Господарського суду Львівської області від 06.12.2007 р.

у справі № 9/197

за позовом ТзОВ “Одрі”, м.Львів

до ЗАТ “Страхова компанія “Брокбізнес”, м.Київ, в особі Львівської філії ЗАТ “Страхова компанія “Брокбізнес”, м.Львів

про стягнення 302 795, 23 грн. страхового відшкодування

За участю представників сторін:

від позивача –Лабай А.М. (адвокат, довіреність № 25/11 від 10.08.2007 р. в матеріалах справи, а.с.12);

від відповідача –не з”явився

Представнику позивача роз”яснено його права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало.

Оскільки позивач не заявляв клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перегляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалах Львівського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 р., 12.02.2008 р.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.12.2007 р. у справі № 9/197 (суддя Данко Л.С.) позов задоволено повністю за обгрунтованістю, стягнуто з відповідача на користь позивача 302 795, 23 грн. страхового відшкодування, 40 000 грн. витрат, пов”язаних з оплатою послуг адвоката, 3 027, 95 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач з даним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, з підстав неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що господарським судом порушено правила територіальної підсудності, оскільки згідно з Положенням про Львівську філію ЗАТ “Страхова компанія “Брокбізнес” остання не наділена повноваженнями представляти головне підприємство в судових органах; договір укладало саме ЗАТ “Страхова компанія “Брокбізнес”, а не Львівська філія, відшкодування теж покладено на ЗАТ “Страхова компанія “Брокбізнес”, а не Львівську філію, яка не є юридичною особою; судом першої інстанції не досліджено всіх обставин справи, безпідставно не задоволено клопотання відповідача про витребування від слідчого відділу розслідувань ДТП при ГУМВС України у Львівській області матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи відносно Дідуна Р.В.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 29.01.2008 р. задоволено клопотання скаржника про відкладення перегляду справи для надання йому можливості представити додаткові докази, які можуть мати важливе значення для правильного вирішення спору, а саме: отримання рішення прокуратури Львівської області за результатами розгляду скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно водія застрахованого автомобіля.

У наступне судове засідання 12.02.2008 р. представник відповідача повторно не з”явився, подав клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги в зв”язку з неотриманням ним рішення ВР ДТП при ГУМВС України у Львівській області після скасування прокуратурою Львівської області постанови про відмову в порушенні кримінальної справи.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 12.02.2008 р. дане клопотання задоволено, перегляд справи відкладено на 26.02.2008 р.

У судовому засіданні 26.02.2008 р. представник позивача подав суду постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 05.02.2008 р. слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області п.Горбаля М.М., яким проведено додаткову перевірку даної ДТП.

Цією перевіркою у діях водія Дідуна Р.В. не встановлено порушень вимог правил дорожнього руху та експлуатації транспорту, ознак складу злочину.

26 лютого 2008 року (перед початком судового засідання) до Львівського апеляційного господарського суду поступило клопотання від відповідача про відкладення перегляду справи в зв”язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника в судове засідання через його хворобу.

Представник позивача заперечив проти поданого клопотання, на його думку, останнє спрямоване на затягування судового процесу.

Розглянувши подане клопотання, заслухавши думку позивача, суд апеляційної інстанції відмовляє в його задоволенні, оскільки, по-перше, в господарському процесі розгляд справи не пов”язується з особистою явкою представника, пояснення сторін не є засобом доказування; по-друге, заявлене клопотання не містить додаткових доказів, які б перешкодили розгляду апеляційної скарги по суті. За таких обставин колегія суддів вважає за доцільне переглянути оскаржуване рішення у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

У судовому засіданні та у відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення з наступних підстав: даний спір правомірно розглядався в Господарському суді Львівської області, оскільки позов було заявлено до юридичної особи –ЗАТ «Страхова компанія «Брокбізнес»в особі його Львівської філії, а не до самої Львівської філії ЗАТ «Страхова компанія «Брокбізнес»; у судових засіданнях першої інстанції брав участь представник за довіреністю від ЗАТ «Страхова компанія «Брокбізнес», а не представник його Львівської філії. Крім того, позов подано за місцем знаходження Львівської філії ЗАТ «Страхова компанія «Брокбізнес», так як спір випливав саме з діяльності Львівської філії; факт зникнення з місця ДТП може бути підтверджений лише фактом притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, а водій застрахованого транспортного засобу до адміністративної відповідальності не притягався.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 28.02.2007 р. між ЗАТ “Страхова компанія “Брокбізнес” (страховик за договором, відповідач у справі) і ТзОВ “Одрі” (страхувальник за договором, позивач у справі) був укладений договір № 006-1923 добровільного страхування наземного транспортного засобу –автомобіля AUDI Q7, д.н.з. ВС 5111 АХ, за яким відповідач взяв на себе зобов”язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату позивачу, а останній –сплатити страхові платежі (а.с.7). Страхова сума за договором становить 442 000 грн.

04.05.2007 р. мав місце страховий випадок - ДТП за участю застрахованого автомобіля AUDI Q7, д.н.з. ВС 5111 АХ (а.с.10).

05.05.2007 р. ТзОВ “Одрі” повідомило страховика про страховий випадок (а.с.9) і 21.06.2007 р. звернулося з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.8).

Незважаючи на взяті на себе зобов”язання за договором № 006-1923 від 28.02.2007 р. відповідач відмовився виплатити страхове відшкодування позивачу. Дана відмова мотивована тим, що водій застрахованого транспортного засобу втік з місця події (а.с.11).

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 06.12.2007 р. у справі № 9/197 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ЗАТ “Страхова компанія “Брокбізнес” - без задоволення.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Територіальна підсудність справи за участю відособленого підрозділу юридичної особи визначається відповідно до вимог статті 15 ГПК України за місцем знаходження відособленого підрозділу, якому надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи.

Господарським судам слід також враховувати, що оскільки відособлений підрозділ юридичної особи діє у межах наданих йому повноважень, то подання позову за місцем знаходження цього підрозділу правомірне лише тоді, коли спір випливає саме з його діяльності.

У разі відсутності у відособленого підрозділу відповідних повноважень та/або коли спір не пов'язаний з діяльністю цього підрозділу позовні матеріали або справа надсилається за підсудністю до господарського суду за місцем знаходження юридичної особи (п.27.1 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України “Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам” від 27.06.2007 р. N 04-5/120).

Оскільки до подання позову позивач вже наділений згідно з ГПК України правом реалізувати належним чином свої процесуальні права, передбачені нормою про територіальну підсудність справ, то фразу «юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ»слід розуміти таким чином, що позивачу має бути про таке відомо не із даних довіреності, яка не обов’язково має існувати на цей момент, а із факту представлення відособленим підрозділом юридичної особи в конкретному правовідношенні. При цьому, надане відповідачем Положення про філію, а також матеріали справи, зокрема, укладений сторонами договір свідчать про те, що у філії було право здійснювати від імені товариства свою діяльність, і договір був укладений від імені товариства в особі повноважних представників філії.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта, що позов заявлено до філії, яка не має права бути відповідачем у справі, оскільки позов заявлений саме до юридичної особи - ЗАТ «Страхова компанія «Брокбізнес»в особі її філії. Довіреність на представництво видана самою юридичною особою ЗАТ «Страхова компанія «Брокбізнес», а не її філією. Позов подано за місцем уповноваженого відособленого підрозділу - Львівської філії ЗАТ “Страхова компанія “Брокбізнес”, оскільки договір страхування № 006-1923 підписаний повноважною особою Львівської філії та скріплено печаткою Львівської філії, замовлення на автотоварознавче дослідження подано від Львівської філії, довідка слідчого відділення про ДТП видавалась на ім”я Львівської філії. Таким чином, наявність зазначених документів підтверджує той факт, що спір випливає саме з діяльності відособленого підрозділу - Львівської філії ЗАТ “Страхова компанія “Брокбізнес”, тобто всі дії, пов”язані з діяльністю філії.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування” від 07.03.1996 р. № 85/96-ВР з наступними змінами та доповненнями (далі –Закон № 85/96-ВР) договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п.3 ст.20 Закону № 85/96-ВР страховик зобов”язаний, зокрема, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно з ст.26 Закону № 85/96-ВР підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:

1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;

2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;

4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;

5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) інші випадки, передбачені законом.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обгрунтуванням причин відмови.

Відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку.

Негативний фінансовий стан страховика не є підставою для відмови у виплаті страхових сум (їх частин) або страхового відшкодування страхувальнику.

Відповідно до ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишення місця ДТП є адміністративним правопорушенням. Проте в порушення вимог ст.33 ГПК України відповідачем не подано суду доказів притягнення особи, що керувала застрахованим транспортним засобом, до адміністративної відповідальності за залишення місця ДТП.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про недоведеність відповідачем факту порушення позивачем умов договору страхування.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника документально необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 06.12.2007 р. у справі № 9/197 залишити без змін, а апеляційну скаргу ЗАТ “Страхова компанія “Брокбізнес” - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                         М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                      Н.А.Галушко

Суддя                                                                                                     Г.В.Орищин