ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.08                                                                                           Справа № 9/206-4622

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого – судді                                                  Давид Л.Л.

Суддів                                                                      Кордюк Г.Т.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінопалац-Тернопіль», б/н від 01.02.2008 р.

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 16.01.2008 р.

у справі № 9/206-4622 (суддя –Кропивна Л.В.)

за позовом Закритого акціонерного товариства «Бі енд Ейч», м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінопалац –Тернопіль», м. Тернопіль

про стягнення 41 297,60 грн. заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача: Гурин В.А. –представник (довіреність зареєстрована в реєстрі за №47011 від 15.10.2007 р.);

від відповідача: Когут І.І. –представник (довіреність за №2 від 04.03.2008 р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 16.01.2008 р. у справі № 9/206-4622 задоволено позовні вимоги Закритого акціонерного товариства «Бі енд Ейч», м. Київ (надалі –Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінопалац-Тернопіль», м. Тернопіль (надалі –Відповідач) про стягнення 41 297,60 грн. заборгованості.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що доказів в підтвердження виконання Відповідачем зобов’язань з оплати винагороди в повному обсязі за надані для демонстрування фільмокопій згідно з умовами Генерального договору №481/05 від 01.12.2005 р. та додатків до нього Відповідачем не подано, а відтак місцевий господарський суд прийшов до висновку про те, що вимоги Позивача щодо стягнення 41 297,60 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволенню.

Відповідач –Товариство з обмеженою відповідальністю «Кінопалац - Тернопіль», не погодившись з вищезазначеним рішенням, подав апеляційну скаргу, б/н від 01.02.2008 р., в якій покликається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

-          судом не досліджено належним чином тієї обставини, що ЗАТ «Бі енд Ейч»порушило п.5.1.4. укладеного Генерального договору № 481/05 від 01.12.2005 р. та надало для демонстрації ТОВ «Кінопалац-Тернопіль»в більшості фільмокопії, категорія якості яких, як стверджує Скаржник, є нижчою за першу (договором передбачено – фільмокопії 1-шої категорії якості), що в свою чергу сприяло низькому попиту громадян на демонстровані фільми. Відповідно до цього, як зазначає Скаржник, валовий збір кінотеатру значно знизився, що обмежило платоспроможність ТзОВ «Кінопалац-Тернопіль» до меж виплати тільки обов’язкових платежів;

-          судом порушено права Відповідача, передбачені ч. 3 ст. 4-3 ГПК України, оскільки відмовлено в задоволенні клопотання про витребування у Відповідача додаткових доказів по справі;

-          судом порушено норми матеріального права, а саме: невірно трактовано положення ст. 230 ГК України та ст. 549 ЦК України. Крім цього, Скаржник зазначає, що у відповідності до п. 8.6 Генерального договору №485/01 від 01.12.2005 р. –пеня підлягає нарахуванню у випадку несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання (прострочки платежу), але ні в якому разі не у випадку не виконання грошового зобов’язання. Скаржник вказує, що в даному випадку ТзОВ «Кінопалац-Тернопіль»не користувався коштами ЗАТ «Бі енд Ейч», з суми заявленого боргу ніяких доходів не мав, так як всі наявні кошти йшли на сплату обов’язкових платежів, і у зв’язку з чим, Відповідач не міг сплатити суму боргу. Тому, на думку Скаржника, ТОВ «Кіноплац –Тернопіль»не повинен сплачувати Позивачу необґрунтовано нараховані пеню, інфляційні збитки та 3% річних.

Дані обставини, на думку Скаржника, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні клопотань Відповідача про витребування додаткових матеріалів по справі та в частині неправомірного нарахування пені, інфляційних збитків та трьох відсотків річних.

Позивач –ТзОВ «Бі енд Ейч»- у відзиві (б/н від 11.03.2008 р.) та його представник в судовому засіданні заперечує доводи апеляційної скарги вважає помилковим твердження Скаржника про те, що відмова в задоволенні клопотань останнього є підставою для скасування рішення. Крім цього, предметом даного спору є стягнення заборгованості, а тому відсутні підстави для витребування доказів, щодо дійсності ( чи факту укладення) договору. Щодо вказівки Скаржника на невиконання ЗАТ «Бі енд Ейч»умов договору (надання останнім фільмокопій неналежної якості, що призвело до зменшення валового збору), Позивач вказує, що судом першої інстанції обґрунтовано доведено безпідставність таких тверджень Скаржника. Місцевим господарським судом встановлено факт відсутності актів технічної перевірки фільмокопій демонстратором (в яких мали зазначатись зауваження щодо якості фільмокопій) та наявність актів прийому-передачі послуг та додатків до договору, які підписані Відповідачем без зауважень. Крім цього, Скаржник цитуючи ч. 6 ст. 231 ГК України помилково, на думку Позивача, ототожнює спосіб визначення розміру пені з випадками можливості застосування пені, як штрафної санкції. При трактуванні положень даної норми, викладеної апелянтом у скарзі, неможливим є взагалі застосування штрафних санкцій до суб’єкта, який не здійснює оплату за наданні послуги (чи поставлений товар). Відповідно до цього, Позивач просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення, як безпідставну та необгрунтовану.

Відповідач (Скаржник) в апеляційній скарзі просить задоволити клопотання про витребування у Позивача: копії ліцензійного договору ЗАТ «Бі енд Ейч»та Богданом Батрухом, який знаходиться у ЗАТ «Бі енд Ейч», який посвідчить відступлення від Богдана Батруха до ЗАТ «Бі енд Ейч»право власності на виключну ліцензію на Знак для товарів і послуг «КІНОПАЛАЦ»; копії статуту ЗАТ «Бі енд Ейч»з усіма додатками , який знаходиться у ЗАТ «Бі енд Ейч», який посвідчить зв»язок предмету та мети діяльності ЗАТ «Бі енд Ейч»з використанням знаку для товарів і послуг «КІНОПАЛАЦ»для укладення ліцензійних договорів з субліцензіатами; копії документів (доручення, довіреності), які знаходяться у ЗАТ «Бі енд Ейч», що посвідчують право виконавчого директора Юхименко О.П. на підписання від імені ЗАТ «Бі енд Ейч»ліцензійного договору №1/25; посадової інструкції виконавчого директора ЗАТ «Бі енд Ейч»Юхименко О.П., яка знаходиться у ЗАТ «Бі енд Ейч», яка посвідчить повноваження виконавчого директора Юхименко О.П. на укладення ліцензійних договорів з субліцензіатами та передачу їм у користування Знаку для товарів і послуг «КІНОПАЛАЦ». Крім цього, клопотанням б/н від 12.03.2008 р. просить витребувати від ЗАТ «Бі енд Ейч»підтверджуючі документи про володіння виключним правом на прокат, тиражування, розповсюдження та демонстрування фільмів, які були включені в репертуар кінотеатру.

Судовою колегією вищезазначені клопотання відхилені з огляду на те, у відповідності до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані , на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини які мають значення для справи. Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є стягнення заборгованості, а відтак у суду відсутні жодні підстави для витребування вищезазначених документів, якими може оспорюватись дійсність, чи факт укладення самого договору. Скаржником не доведено належність та допустимість витребування таких доказів для розгляду справи про стягнення заборгованості по договору.

Відповідачем (Скаржником) в судовому засіданні 31.03.2008 р. заявлено клопотання про зупинення провадження в даній справі, оскільки в Господарському суді міста Києва перебуває на розгляді справа №2/136 за позовом ТзОВ «Кінопалац-Тернопіль»до ЗАТ «Бі енд Ейч»про визнання недійсним Генерального договору №481/05 від 01.12.2005 р. Предметом спору у справі №9/206-4622 є стягнення заборгованості 41 297,60 грн. на підставі оскаржуваного Генерального договору №481/05 від 01.12.2005 р., а відтак результат розгляду справи №2/136 безпосередньо впливає на розгляд даної справи.

Щодо заявленого вище клопотання, судова колегія зазначає наступне, що у відповідності до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги , що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

На час розгляду даної справи в місцевому господарському суді Генеральний договір №481/05 від 01.12.2005 р. був дійсним, оскільки не доведено в судовому порядку протилежного, відтак судова колегія прийшла до висновку про відхилення заявленого клопотання про зупинення провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Тернопільської області нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

01.12.2005 р. ЗАТ «Бі енд Ейч»(«Дистриб’ютор ») та ТзОВ «Кінопалац-Тернопіль»(«Демонстратор») укладено Генеральний договір №481/05 (надалі –Генеральний договір (а.с.15-21)).

У відповідності до умов Генерального договору ЗАТ «Бі енд Ейч»надає ТзОВ «Кінопалац-Тернопіль»право публічного показу (демонстрування) фільмів на умовах і в порядку, встановленому договором, а ТзОВ «Кінопалац-Тернопіль», у свою чергу, зобов’язується оплатити ЗАТ «Бі енд Ейч»надання такого права.

Згідно п.п.7.1., п. 7 Генерального договору сума, що складає винагороду Дистриб’ютора і підлягає перерахуванню Дистриб’ютору, складає 50% валового збору. Сторони домовились, що по окремих фільмах, сума, що підлягає перерахуванню Дистриб’ютору (винагорода Дистриб’ютора), може вказуватись у відповідних Додатках до договору (п.п.7.2. п.7 Договору). Відповідно до п.п.7.3 п.7 Договору підставою для сплати винагороди Дистриб’ютору є Додаток до Договору.

У відповідності до п.7.5 п.7 Договору та додаткових додатків до Генерального договору за №886-481/05 від 13.07.2007 р., №10013-481/U від 04.08.2007 р., №910-481/05 від 10.08.2007 р., № 10014-481-UY від 14.08.2007 р., №905-481/05 від 20.08.2007 р. №914-481 від 21.08.2007 р., №922-481/05 від 30.08.2007 р. (а.с.22,25-26,29,31-32,34,36,38) Демонстратор (Відповідач) зобов’язаний належну Дистриб’ютору (Позивачу) суму винагороди перерахувати на банківський рахунок Дистриб’ютора протягом 5-ти банківських днів після останнього для Періоду демонстрування.

Місцевим господарським судом встановлено, що згідно актів приймання-передачі послуг від 31.07.2007 р., від 02.08.2007 р., від 31.08.2007 р., від 06.09.2007 р., від 13.09.2007 р., від 20.09.2007 р., від 27.09.2007 р., від 30.09.2007 р. ТзОВ «Кінопалац-Тернопіль»здійснював прокат фільмів, отримував валовий збір певного розміру і в останнього відсутні претензії до Дистриб’ютора (а.с.23,24,27,28,30,33,35,37,39).

У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов’язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов’язку.

Статтею 526 ЦК України (ст. 173 ГК України) встановлено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач порушив зобов’язання, взяті на себе Генеральним договором №481/05 від 01.12.2005 р. (а.с.15-21) та додатками до нього за №10013-481/U від 04.08.2007 р., №910-481/05 від 10.08.2007 р., № 10014-481-UY від 14.08.2007 р., №905-481/05 від 20.08.2007 р. №914-481 від 21.08.2007 р., №922-481/05 від 30.08.2007 р. (а.с.23,24,27,28,30,33,35,37,39) в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 39 475,50 грн.

В матеріалах справи відсутні докази та не подані такі апеляційному господарському суду, які б підтверджували виконання Відповідачем зобов’язання з оплати винагороди в повному обсязі за надані для демонстрування фільмокопії та відновлення тим самим порушених майнових прав кредитора, а відтак місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку про стягнення з Відповідача 39 475, 50 грн. основного боргу.

У відповідності до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки , встановлені договором або законом.

У відповідності до п.8.6 Договору - у випадку прострочки платежу, відповідно до п.7.5. за кожен день прострочки платежу терміном до 10-ти календарних днів Демонстратор сплачує Дистриб’ютору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочки.

Крім цього, п. 8.1. Договору визначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов’язань, передбачених даним договором та додатками до нього, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

У відповідності до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що Відповідачем не виконано зобов’язання, які випливають з Генерального договору та додатків до останнього в частині сплати винагороди Дистриб’ютору, судова колегія прийшла до висновку про правомірність нарахування Позивачем Відповідачеві –927,50 грн. пені, 737,00 грн. інфляційних збитків та 157,60 грн. річних та задоволення таких місцевим господарським судом.

Відповідач (скаржник) в апеляційній скарзі зазначає, що ЗАТ «Бі енд Ейч»порушив умови Генерального договору №481/05 від 01.12.2005 р. надавши для демонстрації ТзОВ «Кінопалац-Тернопіль»фільмокопії, категорія яких нижча за 1-шу, що призвело до зменшення валового збору від демонстрації фільмів у кінотеатрі та стало передумовою неплатоспроможності Скаржника. Щодо даного твердження судова колегія зазначає наступне.

Згідно п. п. 5.1.4. п.5 Генерального Договору №481/05 від 01.12.2007 р. дистриб’ютор (Позивач) зобов’язався забезпечити демонстратора (Відповідача) якісними рекламними матеріалами та фільмокопією 1-ої категорії, тобто такими, що відповідають вимогам відповідних нормативних документів, що діють на території України.

У відповідності до п. п. 5.2.2. п.5. Генерального Договору, встановлено, що після отримання фільмокопії Демонстратор (тобто Відповідач) здійснює перевірку технічного стану фільмокопії та у випадку виявлення невідповідності категорії отриманої фільмокопії з вказаною у Технічних документах, що супроводжують фільмокопію, Демонстратор зобов’язаний негайно скласти акт технічної перевірки за підписом Демонстратора і печатки та протягом першого дня демонстрування повідомити про це дистриб’ютора шляхом відправки акту технічної перевірки по факсу з подальшою відправкою оригіналу. У випадку, якщо Дистриб’ютор не отримає факсимільну копію або оригінал акту протягом першого дня періоду демонстрування –відповідальність за виявлені пошкодження фільмокопії покладаються на демонстратора.

В матеріалах справи відсутній передбачений договором акт технічної перевірки фільмокопій демонстратором.

Крім цього, матеріалами справи підтверджено, що акти прийомки-передачі послуг (а.с.23,24, 27,28,30,33,35,37,39) складені з врахуванням додатків до Генерального договору №481/05 від 01.12.2005 р., підписані Відповідачем без зауважень та заперечень із відміткою про те, що сторони не мають претензій одна до одної, а також з вказанням того, що вказані акти є підставою для розрахунків.

Скаржник також в апеляційній скарзі покликається на порушення судом норм процесуального права, а саме ч.3 ст. 4-3 ГПК України, оскільки місцевим господарським судом відмовлено в задоволенні клопотання про витребування від Позивача доказів : технічних паспортів та прокатних посвідчень на фільмокопії, які демонструвалися у кінотеатрі. Судова колегія з цього приводу зазначає, що місцевий господарський суд дав належну правову оцінку зазначеному клопотанню в рішенні, зазначивши, що у відповідності з умовами договору Відповідач отримував фільмокопії одночасно з прокатними посвідченнями та технічними паспортами, але у спосіб, передбачений умовами договору, будь-яких претензій по якості фільмокопій не заявляв, акти приймання передачі послуг підписав без зауважень і будь-яких застережень, а відтак на думку судової колегії, місцевим господарським судом відмовлено у задоволенні вищезазначеного клопотання правомірно.

У відповідності до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, чого скаржником не зроблено.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду Тернопільської області від 16.01.2008 р. у справі №9/206-4622 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінопалац-Тернопіль»- без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Справу №9/206-4622 повернути Господарському суду Тернопільської області.

Головуючий суддя                                                                      Л.Л.Давид

Суддя                                                                                          Г.Т.Кордюк

Суддя                                                                                          Х.В.Мурська