Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2008 р. Справа № 37/321-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Токар М.В., судді Івакіна В.О. , Фоміна В.О.

при секретарі Умеренковій Л.А.

за участю представників сторін:

прокурор - Красножон О.О. (посв. № 160 від 07.08.2007р.),

позивача - Биков Д.В. (дов. №08-11/4182/2-07 від 10.12.2007р. у справі)

відповідача - не з'явився

третьої особи – не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду у м. Харкові апеляційну скаргу (вх. № 76Х/1-8) відповідача, ВАТ „Завод „Березовські мінеральні води”, на рішення господарського суду Харківської області від 05.12.07 р. по справі № 37/321-06

за позовом Прокурора Орджонікідзевського району в інтересах держави в особі Харківської міської ради м. Харкова

3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Харківське міське управління земельних ресурсів, м. Харків

до Відкритого акціонерного товариства "Завод "Березівські мінеральні води", с. Березівське, Харківська область,

про зобов’язання звільнення та приведення у придатний для використання стан та повернення земельної ділянки, -

встановила:

Прокурор Орджонікідзевського району м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ВАТ "Завод "Березівські мінеральні води" в якому просив зобов’язати відповідача звільнити, привести у придатний для використання стан та повернути земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Харків, пр. Косіора, 85, без відшкодування затрат, понесених за час користування земельною ділянкою.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.12.2007р. по справі №37/321-06 (суддя Доленчук Д.О.) позов задоволено повністю. Зобов'язано ВАТ „Завод "Березівські мінеральні води" звільнити самовільно зайняту земельну ділянку розташовану по пр. Косіора, 85 у м. Харкові, привести її у придатний для подальшого використання стан та повернути її за належністю Харківській міській раді без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування земельною ділянкою. Стягнуто з ВАТ „Завод "Березівські мінеральні води" на користь державного бюджету України 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач, ВАТ "Завод "Березівські мінеральні води", не погоджуючись з рішенням господарського суду Харківської області від 05.12.2007р. по справі №37/321-06, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вищевказане рішення господарського суду Харківської області скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на неповне з’ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та на порушення норм чинного законодавства.

Свої вимоги, апелянт обґрунтовує тим, що при прийнятті рішення, судом першої інстанції не прийнято до уваги, що позовні вимоги не підтверджені документально, а саме, позивачем в підтвердження позовних вимог не надані докази приналежності кіоску заводу, не надані документи, що підтверджують здійснення торговельної діяльності з кіоску саме заводом. Крім того, апелянт вказує, що на момент подання позову, відповідачем не було здійснено дій по будівництву і встановленню тимчасового торгівельного павільйону по продажу продукції власного виробництва за адресою: м. Харків, пр. Косіора, 85.

Позивач, Харківська міська рада, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 05.12.2007р. по справі №37/321-06 залишити без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим і не вбачає підстав для його скасування.

Прокурор відзив на апеляційну скаргу не надав, а у судовому засіданні проти апеляційної скарги відповідача заперечує, просить залишити її без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 05.12.2007р. по справі №37/321-06 залишити без змін.

Третя особа, на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, відзив на апеляційну скаргу не надала, у судове засідання представник третьої особи не з’явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений.

Відповідач у судове засідання не з’явився, представника у судове засідання не направив, про неможливість явки із поважних причин суд не повідомив, хоча про місце та час судового засідання повідомлений належним чином.

Колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи без участі представника відповідача та третьої особи за наявними в ній матеріалами відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 26.02.2008р. представником позивача було заявлене усне клопотання про витребування додаткових документів, які б підтверджували знаходження відповідача за спірною адресою. Розглянувши клопотання позивача, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки заявником не було обґрунтовано неможливість їх подання суду першої інстанції, як того вимагає ст. 101 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Задовольняючи позовні вимоги прокурора господарський суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка відповідачем зайнята самовільно, що підтверджено матеріалами справи, в том числі і постановою господарського суду Харківської області від 29.09.2006 р. по справі № АС-35/3121-06, тому відповідно до ст. 212 Земельного Кодексу України підлягає поверненню власнику землі з приведенням земельної ділянки у придатний для використання стан.

Однак, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду, виходячи наступного.

Стаття 125 Земельного Кодексу України передбачає виникнення права на оренду земельної ділянки після укладення договору оренди і його державної реєстрації, а також забороняє приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї.

Самовільне зайняття земельних ділянок визначено в ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" як будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Статтею 212 Земельного Кодексу України встановлено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними; приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Зважаючи на те, що позов про звільнення земельної ділянки та приведення її в придатний до використання стан згідно з ч. 2 ст. 212 ЗК України включає в себе знесення розташованих на ній будинків, будівель і споруд, відповідний спір стосується прав і обов'язків власника таких об'єктів, то встановлення особи власника є обов'язковим при вирішенні даного спору.

Заявляючи позовні вимоги про зобов’язання відповідача звільнення, приведення у придатний для використання стан та повернення земельної ділянки, що розташована біля входу станції метро "Пролетарська" на якій експлуатується та обслуговується кіоск, прокурором не зазначена площа земельної ділянки. В підтвердження позовних вимог надані лист виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради від 17.07.06 р. на ім’я заступника прокурора Орджонікідзевського району м. Харкова з клопотанням (вих. №665/1-04) щодо подальшого розгляду цієї справи та подання до суду позовної заяви про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки (а. с. 4); лист від 17.06.2006р., який виконком Орджонікідзевської районної ради м. Харкова направив на адресу відповідача вимогу (вих. №172) про звільнення в трьохденний строк самовільно зайнятої земельної ділянки за адресою: м. Харків, пр. Косіора, 85 та приведення даної земельної ділянки в належний стан для подальшого її використання. (а. с. 6) та дані про господарюючого суб’єкту, який ніким не підписаний.

В наданих до позову листах виконкому Орджонікідзевської районної ради зазначено, що земельна ділянка за адресою: м. Харків, пр. Косіора, 85 використовується відповідачем для експлуатації кіоску без достатніх підстав.

Однак, в зазначених документах відсутні данні про комісію яка проводила перевірку, дату проведення перевірки, данні про земельну ділянку та її розмір, не зазначені підстави, за яких зроблено висновок про належність кіоску відповідачу. Документи перевірки використання відповідачем земельної ділянки прокуратурою та органами місцевого самоврядування ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надані.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається обґрунтовуючи свої вимоги та заперечення.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 02.10.2007р., 18.10.2007р., 27.11.2007р. було зобов’язано прокурора та позивача, в обґрунтування позову, надати докази наявності права власності відповідача на кіоск, розташований на спірній земельній ділянці та розташування кіоску на спірній земельній ділянці під час розгляду справи господарським судом Харківської області.

Прокурор та позивач вимоги ухвал господарського суду Харківської області від 02.10.2007р., 18.10.2007р., 27.11.2007р. не виконали, витребуваних документів ані суду першої інстанції, ані апеляційному господарському суду не надали.

У відзиві на позовну заяву, та у апеляційній скарзі відповідач зазначає, що на момент подання позову, ним не було здійснено дій по будівництву і встановленню тимчасового торгівельного павільйону по продажу продукції власного виробництва за адресою: м. Харків, пр. Косіора, 85, але й не надано згоди іншій особі на розміщення на даній земельній ділянці торгівельного павільйону для здійснення торгової діяльності.

В підтвердження того, що за адресою: м. Харків, пр. Косіора, 85 торговий кіоск ВАТ „Завод „Березівські мінеральні води” не знаходиться, відповідачем до матеріалів справи було надано акт обстеження земельної ділянки по пр. Косіора, 85 від 15.10.2007р., підписаний директором ВАТ „Завод „Березівські мінеральні води” та довідка №53 від 15.10.2007р., підписана директором та головним бухгалтером ВАТ „Завод „Березівські мінеральні води” в яких зазначається про відсутність кіоску ВАТ „Завод „Березівські мінеральні води” за адресою: м. Харків, пр. Косіора, 85 (а. с. 54-56, 130-131).

Посилання господарського суду першої інстанції на постанову господарського суду Харківської області від 29.09.2006 р. по справі № АС-35/3121-06 як на підставу задоволення позову про звільнення, приведення у придатний для використання стан та повернення земельної ділянки, колегією суддів не може бути прийнято, оскільки спір стосувався визнання недійсним рішення Харківської міської ради від 31.05.2005 р. № 40/06, а факт знаходження кіоску на спірній земельній ділянці не був предметом розгляду по справі.

Тобто, за таких обставин, що позовні вимоги документально не підтверджені, а відповідач заперечує належність йому кіоску, розташованого за спірною адресою, у суду не було підстав задовольняти позовні вимоги.

Зазначені обставини не були враховані господарським судом Харківської області при прийнятті рішення від 05.12.2007р. по справі №37/321-06 в зв’язку з чим, колегія суддів дійшла висновку, що зазначене рішення прийняте при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв’язку з чим підлягає скасуванню, а апеляційна скарга відповідача задоволенню.

Позовні вимоги прокурора не підлягають задоволенню з вищевикладених підстав, а саме в зв’язку з неподанням прокурором доказів про знаходження кіоску на земельній ділянці за адресою м. Харків, пр. Косіора, 85, а також, доказів, що кіоск який розташований на земельній ділянці за зазначеною адресою належить відповідачу.

Керуючись ст.ст. 22,33, 43, 85, 99, 100, 101, п. 2 ст. 103, п. 1, 4 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, -

постановила:

Клопотання позивача про витребування додаткових доказів залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 05.12.2007р. по справі №37/321-06 скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Головуючий суддя Токар М.В.

Судді Івакіна В.О.

Фоміна В.О.