ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.05.08 р.                     Справа № 1/16пд

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Боспор” м. Донецьк

до відповідачів: 1. Донецької міської суспільної організації „Спортивно-оздоровчий клуб загартування „СТОІК” м. Донецьк

2. Відкритого акціонерного товариства „Комерційний банк з іноземним капіталом „Промекономбанк” м. Донецьк

Третя особа: Відділ Державної виконавчої служби Ленінського району

м. Донецька

про визнання договору недійсним

Суддя                                         З.П. Азарова

Представники:

Від позивача: Колеснікова О.М. – представник

Від відповідачів: 1. не з’явився

2. Полозюк Д.О. – представник

Третя особа: не з’явився

В засіданні брали участь В судових засіданнях 19.05.2008р.,

21.05.2008р. оголошені перерви

Товариство з обмеженою відповідальністю “Боспор” м.Донецьк звернулося до Донецької міської суспільної організації „Спортивно-оздоровчий клуб загартування „СТОІК”, Відкритого акціонерного товариства „Комерційний банк з іноземним капіталом „Промекономбанк” з позовом про визнання недійсним договору застави транспортного засобу №35/ТС від 27.05.2005р.

В обґрунтування позову позивач посилається на передачу в заставу транспортного засобу, який не належав заставодавцю. Згідно з установчим договором товариства “Боспор” першим відповідачем вказаний транспортний засіб був переданий у якості внеску до статутного фонду товариства, про що підписаний акт прийому-передачі від 23.06.2001р. Позивач вважає, що його права, як власника, порушені.

Відповідач - Донецька міська суспільна організація „Спортивно-оздоровчий клуб загартування „СТОІК”, позов визнав.

Відповідач – Відкрите акціонерне товариство „Комерційний банк з іноземним капіталом „Промекономбанк” позов не визнав, посилаючись на укладення договору застави в забезпечення кредитного договору № 26-2005/к. Зобов’язання за вказаним договором не були виконані, тому банк здійснив реалізацію заставленого майна. Право власності на предмет застави – автомобіль було підтверджено свідоцтвом про його реєстрацію і заставодавець не повідомив банк про належність автомобіля будь-якій третій особі.

В наступному судовому засіданні позивач надав додаткові докази, а Відкрите акціонерне товариство “Комерційний банк з іноземним капіталом „Промекономбанк” додаткові заперечення, в яких пояснило, що з наданого установчого договору вбачається, що в статутний фонд товариства переданий автомобіль, який не має ідентифікуючі ознаки (номер кузова, колір, рік випуску). Крім того акт прийому-передачі датований 23.06.2001р., а статут завірений 21.04.2003р. і директор підприємства не мав повноважень.

В судовому засіданні було оголошено перерву, після якої позивач пояснив, що ним був зроблений запит до Управління державної автоінспекції, яке надало відповідь про реєстрацію транспортних засобів, яка може здійснюватися в будь-який час.

Ухвалою від 01.04.2008р. для розгляду спору по суті в якості третьої особи без самостійних вимог був залучений Відділ державної виконавчої служби Ленінського району м. Донецька, який пояснив, що на підставі виконавчого напису № 2208 від 20.06.2006р. був реалізований автомобіль марки “Renault” для задоволення вимог ВАТ “Комерційний банк з іноземним капіталом „Промекономбанк” м. Донецьк на загальну суму 25 110 грн. 42 коп. було відкритого виконавче провадження 10.12.2007р. був проведений аукціон з метою продажу автомобіля. 11.01.08р. виконавче провадження було закрито. Доказів визнання недійсним виконавчого напису Товариство з обмеженою відповідальністю не надало.

Розглянувши матеріали справи, додаткові надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив, що 27.05.2005р. ВАТ “Комерційний банк з іноземним капіталом „Промекономбанк” м. Донецьк уклав кредитний договір № 36-2005/к з Товариством з обмеженою відповідальністю “Боспор”, згідно з яким банк зобов’язався надати кредит в сумі 24 400 грн. на строк до 26.05.2006р. зі сплатою річних за користування кредитом. Для забезпечення виконання зобов’язань за вказаним договором 27.05.2005р. банк та Донецька міська суспільна організація „Спортивно-оздоровчий клуб загартування „СТОІК” м. Донецьк підписали договір застави транспортного засобу № 35/ТС, згідно з яким вказана організація передала в заставу як майновий поручитель за ТОВ “Боспор” автомобіль марки “Renault”. Заставна вартість його становила 48 800 грн. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу.

Проте, як вбачається з наданих доказів вказаний автомобіль 23.06.2001р. був переданий Донецькою міською суспільною організацією „Спортивно-оздоровчий клуб загартування „СТОІК” за актом прийому-передачі товариству “Боспор” в якості внеску до статутного фонду товариства.

Позивач надав установчий договір, пунктом 5.1 якого передбачено, що для забезпечення діяльності товариства утворюється статутний фонд за рахунок внесків, у тому числі внеску Донецької міської суспільної організації „Спортивно-оздоровчий клуб загартування „СТОІК” автомобіль “Renault” вартістю 63 840 грн. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу 05.07.2001р.

В силу статті 12 Закону України “Про господарські товариства” товариство є власником: майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

За приписом статті 128 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на момент укладення установчого договору, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов’язання доставки.

У розглядаємій справі передача автомобіля підтверджена актом прийому-передачі, складеним 23.06.2001р., Донецькою міською суспільною організацією „Спортивно-оздоровчий клуб загартування „СТОІК” в особі голови правління Світлого О.Ю. та Товариством з обмеженою відповідальністю “Боспор” в особі директора Дюндіка О.Г.

Пунктом 4.2 статуту товариства закріплено, що товариство є власником майна, переданого йому учасниками, а п. 4.3 передбачено, що товариство здійснює володіння, користування і розпорядження своїм майном відповідно його цілей і предмета своєї діяльності і призначення майна.

Вищенаведене підтверджує, що власником автомобіля стало ТОВ “Боспор” і передача цього майна в заставу повинна була здійснена за згодою товариства. Отже при укладенні договору застави Донецька міська суспільна організація „Спортивно-оздоровчий клуб загартування „СТОІК” передала в заставу майно, яке їй вже не належало.

За приписами статті 319 Цивільного кодексу України, який діяв на момент укладення договору застави, своїм майном володіє, користується, розпоряджається власник цього майна. Він може вчиняти будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідач - Донецька міська суспільна організація „Спортивно-оздоровчий клуб загартування „СТОІК” не мав права укладати договір застави, виступаючи майновим поручителем Товариства з обмеженою відповідальністю “Боспор”.

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цивільному законодавству. Тобто фізичні та юридичні особи повинні враховувати вимоги щодо здійснення цивільних прав, встановлених у цивільному кодексі та інших актах цивільного законодавства (ст.. 12, 215,216, 228 Цивільного кодексу України). Недодержання вимог, передбачених цивільним законодавством є підставою для визнання недійсним правочину, тому договір застави, укладений між банком і Донецькою міською суспільною організацією „Спортивно-оздоровчий клуб загартування „СТОІК” слід визнати недійсним і позов підлягає задоволенню.

Не приймаються до уваги заперечення відповідача 2 - Відкритого акціонерного товариства „Комерційний банк з іноземним капіталом „Промекономбанк”, оскільки момент реєстрації транспортного засобу не впливає на встановлення права власності. Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. № 1388, встановлений єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Відповідно до п. 7 цих Правил власники транспортних засобів – юридичні та фізичні особи або їх представники зобов’язані зареєструвати їх протягом 1- діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Термін реєстрації може бути продовжено у разі неможливості власника транспортного засобу вчасно її здійснити.

Щодо заперечень про несвоєчасне складення акту прийому-передачі майна та відсутності ознак автомобіля, то майно в статутний фонд передається до затвердження установчого договору, тому дати не співпадають. До статутного фонду був переданий автомобіль марки “Renault”, ідентифікаційні ознаки якого вказані в акті прийому-передачі. Судом встановлено у судовому засіданні 19.05.2008р. (див. протокол), що до статутного фонду був переданий автомобіль, ознаки якого вказані в акті прийому-передачі.

Відділ державної виконавчої служби Ленінського району м. Донецька реалізувало саме той автомобіль.

Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає необхідним згідно ст. 90 Господарського процесуального кодексу України направити повідомлення до слідчих органів, оскільки в матеріали справи надані протоколи загальних зборів від 25.05.2005р. Донецької міської суспільної організації „Спортивно-оздоровчий клуб загартування „СТОІК”, головою якого був Світлий О.Ю., зборів засновників ТОВ “Боспор” від 25.05.2005р., з якого вбачається, що громадянин України Світлий О.Ю. пропонував звернутися до банку за отриманням кредиту з передачею автомобіля в заставу. Кредитний договір підписав директор ТОВ “Боспор” Світлий О.Ю. і договір застави підписаний головою правління Донецької міської суспільної організації „Спортивно-оздоровчий клуб загартування „СТОІК” Світлим О.Ю. Таким чином суд вважає, що вказана особа, укладаючи всі договори, повинна була передати банку документи, які підтверджували передачу права власності на транспортний засіб від однієї юридичної особи іншій юридичній особі.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 77, 82-85, Господарського процесуального кодексу України , суд –

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Боспор” м. Донецьк задовольнити.

Визнати недійсним договір застави транспортного засобу № 35/ТС від 27.05.2005р., укладений між Відкритим акціонерним товариством „Комерційний банк з іноземним капіталом „Промекономбанк” м. Донецьк та Донецькою міською суспільною організацією „Спортивно-оздоровчий клуб загартування „СТОІК” м. Донецьк.

Стягнути з Донецької міської суспільної організації „Спортивно-оздоровчий клуб загартування „СТОІК” ( 83050, м. Донецьк, вул. Щорса 37, кв. 1, ЗКПО 25608502, р/р 260001567 в ДОД ВАТ “РВ Аваль”, МФО 335076) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Боспор”(83000, м. Донецьк, пр. 25-річчя РККА, 1в, ЗКПО 32458551, р/р 260063301 в ДОД ВАТ “РБ Аваль” , МФО 335076) державне мито у сумі 42 грн. 50 коп., інформаційно-технічні послуги в сумі 59 грн. 00 коп.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Комерційний банк з іноземним капіталом „Промекономбанк” (83062, м. Донецьк, Ленінський проспект, буд.4, МФО 334992, ЗКПО 20058668) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Боспор” (83000, м. Донецьк, пр. 25-річчя РККА, 1в, ЗКПО 32458551, р/р 260063301 в ДОД ВАТ “РБ Аваль”, МФО 335076) державне мито у сумі 42 грн. 50 коп., інформаційно-технічні послуги в сумі 59 грн. 00 коп.

Рішення набуває законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя