ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 6/721

21.02.08

За позовом          Ерджана Бекара

До відповідача-1          Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд-К»

До відповідача-2          Угуру Бекара

Третя особа          на стороні відповідача-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Ісак Валентин Михайлович

Про          визнання недійсним рішень загальних зборів учасників товариства

Суддя Ковтун С А.

Представники учасників процесу:

Від позивача          Нечитайло Т.В. (за дов. б/н від 11.10.2007)

Від відповідача-1          Шваб Г.В. (за дов. б/н від 21.02.2008)

Денисов В.О. (за дов. б/н від 21.01.2008)

Від відповідача-2           Денисов В.О. (за дов. б/н від 21.01.2008)

Від третьої особи          Бугай Д.В. (за дов. б/н від 15.01.2008)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернувся з позовом Ерджан Бекар до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд-К»(відповідача-1) та Угура Бекара (відповідача-2) про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників відповідача-1 від 10.07.2006 про вихід зі складу учасників товариства Ісака Валентина Михайловича, зменшення статутного капіталу відповідача-1, внесення змін до статуту відповідача-1.

Ухвалою суду від 14.12.2007 було порушено провадження у справі № 6/721, призначено її розгляд на 28.01.2008 та залучено до участі у справі як третю особу на стороні відповідача-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Ісака Валентина Михайловича.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення загальних зборів учасників відповідача-1 від 10.07.2006 порушують переважне право позивача на придбання частки учасника, що вибув, право позивача на управління справами товариства та право на повернення свого внеску в натурі.

За твердженням позивача, його не було повідомлено про скликання загальних зборів, а протокол № 10 оформлено шляхом збирання підписів і підписано одночасно з багатьма іншими документами чи використано для цього бланки з підписами позивача, що передавалися останнім відповідачу-2. Крім того, позивач не погоджується з відступленням третьою особою тільки частки у статутному капіталі, а також з перерозподілом його частки та вважає рішення про зменшення статутного капіталу незаконним, оскільки воно прийнято менш ніж 3/4 від загальної кількості учасників.

Відповідач-1 позовні вимоги відхилив повністю, виклавши свої заперечення у поданому суду відзиві.

Зокрема, сторона стверджує, що позивач був належним чином повідомлений про час і місце проведення зборів. Прийняття рішення шляхом опитування не суперечить вимогам чинного законодавства. Розподіл частки учасника товариства Ісака Валентина Михайловича було проведено між позивачем та відповідачем-2 пропорційно до розмірів їх часток у статутному капіталі у тій частині, в якій її уже сплачено Ісаком Валентином Михайловичем.

Також не визнано позовні вимоги третьою особою, яка зазначила, що розподіл її частки відбувся пропорційно часток учасників. Частка Ісака Валентина Михайловича була розподілена між учасниками на підставі договору купівлі-продажу від 10.05.2005, а тому вимоги позивача безпідставні.

Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників процесу, суд встановив:

У 2003 році Ісак Валентин Михайлович став учасником товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд-К»(далі - Товариство) шляхом внесення до статутного капіталу 4696637 грн., що становило 50 % статутного капіталу Товариства.

Статутний капітал Товариства було розподілено наступним чином:

- частка позивача - 21 % (1972990,35 грн.);

- частка відповідача-2 - 29 % (2723646,35 грн.);

- частка третьої особи - 50 % (4696637 грн.).

Фактично учасниками було внесено 8046671,46 грн. Невнесеними були наступні частки: позивача - 266690 грн., відповідача-2 –986919,24, третьої особи - 92993 грн.

05.10.2005 шляхом подання нотаріально завіреної заяви Ісак Валентин Михайлович повідомив про намір продати свою частку 50% за 2020000 грн. учасникам Товариства Бекару Ерджану та Бекару Угуру.

Переважним правом купівлі частки позивач та відповідач–2 скористатися та 05.10.2005 уклали нотаріально оформлений договір купівлі-продажу частки Ісака Валентина Михайловича в статутному капіталі Товариства.

Оскільки ст. 147 Цивільного кодексу України передбачено, що частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена лише у тій частині, в якій її уже сплачено та розподілена між учасниками пропорційно розмірів їх часток, Ісак Валентин Михайлович продав фактично внесену частку в статутний капітал 4556637 грн., тобто 49,01 %, розподіливши їх наступним чином:

-          Бекару Угуру - 58 % своєї фактично внесеної частки, оскільки той мав у статутному фонді внесок у розмірі 29 % (визначається за формулою (29 % х 100 %) / 50 % = 58 %) за 1171600 грн.;

-          Бекару Ерджану 42 % своєї фактично внесеної частки, оскільки той мав у статутному фонді внесок у розмірі 21 % (визначається за формулою (21 % х 100 %) / 50 % = 42 %) за 848400 грн.

Частка була повністю викуплена позивачем та відповідачем–2.

26.06.2006 учасник Товариства Ісак Валентин Михайлович зробив заяву про вихід зі складу учасників Товариства та про відступлення своєї частки Бекару Ерджану 42% та Бекару Угуру 58%.

10.07.2006 були проведені загальні збори учасників Товариства, на яких третю особу було виключено зі складу Товариства.

Крім того, оскільки статутний капітал в сумі 1346602,24 грн. не було внесено учасниками, загальними зборами було прийнято рішення про зменшення розміру статутного фонду з 9393273,7 грн. до 8046671,46 грн. Статут був приведений у відповідність до чинного законодавства, розмір статутного фонду став відповідати розміру фактично внесених учасниками майна та коштів. Таким чином, після виходу зі складу учасників третьої особи, за рахунок викуплених часток, частка відповідача-2 збільшилась до 54,766 % (4406840,63 грн.), а позивача - до 45,234 % (3639830,83 грн.).

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального Кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Протокол було підписано всіма учасниками Товариства, в тому числі й позивачем, що ним не заперечується. Доводи позивача щодо того, що збори не проводились, жодним чином не доведені.

Отже, судом встановлено, що рішення зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд-К»від 10.07.2006 про зменшення статутного фонду, перерозподіл часток учасників та вихід зі складу учасників третьої особи правомірно прийняті та закріплені в протоколі № 10.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги належним чином не обґрунтовані, документально не доведені та спростовані доводами відповідача та третьої особи.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Суддя

С.А. Ковтун

Рішення підписано 21.03.2008