ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2008 р.

№
2-4851/10

Колегія суддів Вищого
господарського суду України у складі:

головуючого:

Першикова
Є.В.,

суддів:

Данилової
Т.Б.,

Ходаківської
І.П.,

розглянула

касаційну
скаргу

малого
приватного підприємства "Оріяна-К"
(далі Підприємство)

на
рішення

Голосіївського
районного суду міста Києва

від

06.11.06

у
справі

№
2-4851/10

Голосіївського

районного суду міста Києва

за
позовом

прокурора
Голосіївського району (далі Прокурор)

в
інтересах трудового колективу в особі:

голови
профспілкового комітету закритого акціонерного товариства "Дослідний
завод зварювального устаткування інституту електрозварювання
ім.Є.О.Патона" ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1),
Фонду державного майна України (далі Фонд),  громадянина ОСОБА_2  (далі ОСОБА_2),

до

закритого
акціонерного товариства "Дослідний завод зварювального устаткування
інституту електрозварювання ім.Є.О.Патона" (далі Товариство)

про

визнання
недійсним п. 11 протоколу № 5 загальних зборів акціонерів

В
засіданні взяли участь представники:

-
Прокурора:

Попенко
О.С (прокурор відділу Генеральної прокуратури України; посвідчення № 203 від
17.12.07) - у судовому засіданні 14.02.08; Красножон О.М. (прокурор відділу
Генеральної прокуратури України; посвідчення № 24 від 12.02.08) - у судовому
засіданні 06.03.08;

-
ОСОБА_1:

не
з'явились;

-
Фонду:

Бичков
А.С. (за дов. № 7 від 09.01.08);

-
ОСОБА_2:

ОСОБА_3
(за дов. № 179493 (900) від 13.02.08) - у судовому засіданні 14.02.08,
06.03.08;

-
Товариства:

Яковенко
В.В. (за дов. № 265/04 від 09.01.08) - у судовому засіданні 14.02.08,
06.03.08;

-
скаржника:

Матвієвський
А.О. (за дов. б/н від 04.02.08) - у судовому засіданні 14.02.08, 06.03.08.

Ухвалою
від 11.01.08 Вищого господарського суду України касаційна скарга Підприємства
була прийнята до провадження, справа призначена до розгляду у судовому
засіданні на 14.02.08.

З
метою надання скаржнику додаткового часу для подання скаржником письмових
уточнень касаційних обґрунтувань ухвалою суду від 14.02.08 розгляд справи було
відкладено на 06.03.08.

Про
вказані обставини представників сторін було повідомлено на початку судових
засідань 14.02.08, 06.03.08. Відводів складу колегії суддів Вищого
господарського суду України, яка переглядає справу в касаційному порядку, не
заявлено.

За
згодою представників сторін, відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 1115 Господарського
процесуального кодексу України у судовому засіданні 06.03.08 оголошено лише
вступну та резолютивну частини постанови Вищого господарського суду України.

Рішенням
від 06.11.08 Голосіївського районного суду міста Києва (суддя Чередниченко
Н.П.) позов Прокурора та ОСОБА_2 задоволено.

Визнано
недійсним п. 11 рішення від 22.06.04 зборів акціонерів Товариства (протокол
зборів акціонерів № 5) в частині затвердження та надання доручення ОСОБА_4 щодо
підписання та оформлення всіх необхідних документів для укладення договору №
25/12/03-1 про оренду строком на 17 років невиробничих приміщень загальною
площею 2 105,8 м2, які розташовані в м.Києві за адресою:
вул.І.Кудрі, 5.

Вказане
рішення суду мотивовано тим, що у відповідності до ст. 43 Закону України
"Про господарські товариства" та роз'яснення Державної комісії з
цінних паперів і фондового ринку від 10.11.99 № 24 формулювання питань,
включених до порядку денного загальних зборів акціонерів, мають давати
акціонерам змогу передбачити можливі рішення зборів з кожного питання.
Включення до порядку денного зборів питань "Різне",
"Організаційні питання" та їх еквівалентів неможливо у зв'язку з тим,
що такі дії порушують права акціонерів на попереднє ознайомлення з порядком
денним загальних зборів акціонерів, як це визначено вказаним законом.

Судом
також врахована невідповідність оскарженого рішення зборів акціонерів вимогам
ст. 43 Закону України "Про господарські товариства" щодо порядку
скликання зборів, оскільки опубліковане в бюлетені "Цінні папери
України" оголошення містило порядок денний, до складу якого не були
включені питання пов'язані із затвердженням договору оренди № 25/12/03-1.

З
вказаним рішенням суду не погоджується Підприємство, яке звернулось до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою як особа, яку не було залучено
до розгляду справи, проте вважає, що оскарженим рішенням порушені її права.

В
касаційній скарзі Підприємство просить скасувати судовий акт та направити
справу на новий розгляд, оскільки вважає, що спір у даній справі безпосередньо
стосується його прав та охоронюваних законом інтересів, в той час як його не
було залучено до участі у даній справі, а тому у відповідності до ч. 2 ст. 11110
Господарського процесуального кодексу України таке порушення норм
процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення
суду.

Свої
вимоги скаржник обґрунтовує, зокрема, тим, що рішення по даній справі стало
преюдиційним для рішення суду у справі про визнання недійсним договору оренди,
укладеного між Товариством та Підприємством.

У своїх
відзивах на касаційну скаргу Товариство та ОСОБА_2 щодо доводів скаржника
заперечують, вважаючи їх безпідставними, оскільки предметом розгляду у суді
першої інстанції є спір між акціонерами та Товариством щодо порядку проведення
зборів акціонерів. Враховуючи, що Підприємство не є акціонером Товариства,
ОСОБА_2 та Товариство вважають, що залучення його до участі у справі є
безпідставним, у зв'язку з чим просять касаційну скаргу Підприємства залишити
без задоволення, а оскаржене судове рішення -без змін.

На
день розгляду  справи у судовому
засіданні 06.03.08 письмові відзиви на касаційну скаргу від Прокурора, ОСОБА_1
та Фонду не надійшли. У судовому засіданні 06.03.08 представники Прокурора та
Фонду щодо доводів скаржника заперечували, вважаючи їх безпідставними, у
зв'язку з чим просили касаційну скаргу Підприємства залишити без задоволення, а
оскаржений судовий акт -без змін.

Розглянувши
матеріали справи, касаційну скаргу, відзиви на касаційну скаргу, заслухавши
пояснення представників сторін, суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування
судами норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду
України дійшла до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Як
встановлено попередньою судовою інстанцією на підставі матеріалів справи,
Прокурор звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом в
інтересах трудового колективу в особі голови профспілкового Товариства ОСОБА_1
та в інтересах Фонду до Товариства про визнання недійсним п. 11 протоколу № 5
загальних зборів акціонерів Товариства, мотивуючи свої вимоги тим, що прийняте
зборами акціонерів рішення не відповідає вимогам законодавства та порушує права
та охоронювані законом інтереси трудового колективу, за захистом яких він
звернувся до суду.

До
прийняття рішення по справі до Голосіївського районного суду міста Києва з
позовною заявою звернувся ОСОБА_2 з самостійними вимогами на предмет спору щодо
визнання недійсним п. 11 рішення від 22.06.04 зборів акціонерів Товариства
(протокол зборів акціонерів №5) в частині затвердження та надання доручення
ОСОБА_4 для підписання та оформлення всіх необхідних документів для укладення
договору № 25/12/03-1 про оренду строком на 17 років невиробничих приміщень
загальною площею 2 105,8 м2, які розташовані у м.Києві за адресою:
вул.І.Кудрі, 5.

Матеріалами
справи підтверджено, що оголошення про проведення 22.06.04 зборів акціонерів
Товариства було опубліковано тільки в Бюлетені "Цінні папери України"
№ 99-100 від 05.05.04, але в місцевій пресі про проведення зборів акціонерів
Товариством  опублікування зроблено не
було, що підтверджується листом Товариства № 265/636 від 18.09.06.

Судовою
інстанцією також встановлено, що опубліковане в бюлетені "Цінні папери
України" оголошення містило порядок денний, до складу якого не були
включені питання пов'язані із затвердженням договору оренди

№
25/12/03-1, тобто дане питання не знаходилось у порядку денному.

Також,
суд першої інстанції на підставі матеріалів справи, а саме листів акціонерів
Товариства -закритого акціонерного товариства транснаціональна
промислово-фінансова група "Інтерагротек" (далі ЗАТ
"Інтерагротек") № 581 від 15.09.06 та товариства з обмеженою
відповідальністю "Експловелд" (далі ТОВ "Експловелд") №
37/1 від 14.09.06, прийшов до висновку що до порядку денного зборів акціонерів
Товариства від 22.06.04 не вносились будь-які зміни та уточнення, включаючи
зміни пов'язані із затвердженням умов договору оренди № 25/12/03-1.

Крім
того, матеріалами справи підтверджено, що 22.06.04 на зборах акціонерів
Товариства питання щодо затвердження договору оренди

№
25/12/03-1 не обговорювались взагалі, тоді як в п. 11 протоколу № 5 міститься
запис, що за прийняття даного рішення проголосували всі учасники зборів
одноголосно, вказані обставини доведені акціонерами Товариства, зокрема, листом
ЗАТ "Інтерагротек" від 15.09.06 № 581 в якому вказано, що на зборах
22.06.04 питання, пов'язані з договором оренди № 25/12/03-1, не піднімались і не
голосувались. Крім того, у суді першої інстанції голова зборів акціонерів
ОСОБА_5 пояснив, що дане питання не було предметом обговорення та голосування
на зборах акціонерів від 22.06.04.

Місцевий
суд на підставі наявних доказів по справі прийшов до висновку, що між Товариством
та акціонерами виник спір щодо діяльності та управління Товариством.

Враховуючи
вимоги ст.ст. 42, 43, 44 Закону України "Про господарські
товариства", роз'яснення Державної комісії з цінних паперів і фондового
ринку від 10.11. 99 № 24 та п. 11.12 Статуту Товариства судова інстанція
прийшла до висновку про порушення вказаних вимог щодо включено до порядку
денного зборів акціонерів Товариства та прийняття рішення зборів акціонерів в
частині затвердження договору оренди №25/12/03-1, оскільки таке рішення було
прийняте фактично по невключеному до порядку денного питанню, та це питання не
було предметом розгляду на зборах акціонерів.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України враховує, що судом  першої інстанції встановлена невідповідність
прийнятого акціонерами Товариства рішення зборів акціонерів Товариства (п. 11
протоколу зборів акціонерів № 5 від 22.06.04) в частині затвердження договору
оренди

№
25/12/03-1, укладеного з Підприємством, діючого в інтересах АБ
"Синтез", предметом якого є оренда нежитлових приміщень, розташованих
за адресою: м.Київ, вул.І.Кудрі, 5, що належать Товариству, та уповноваження на
підписання цього договору та оформлення всіх необхідних документів голови
правління Товариства ОСОБА_4

Колегія
суддів Вищого господарського суду України враховує, що відповідно до ч. 1 ст.
167 Господарського кодексу України корпоративними є права особи, частка якої
визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією,
отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у
разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними документами.

Матеріалами
справи підтверджено, що між акціонерами і Товариством виник спір з
корпоративних відносин пов'язані із діяльністю та управлінням Товариством, а
Підприємство не є його учасником (засновником, акціонером), у тому числі
учасником, який вибув, а тому Підприємство не має правових підстав для участі у
діяльності та управлінні Товариства з врахування визначення поняття
корпоративних відносин як відносин, що виникають, змінюються та припиняються
щодо прав учасників та засновників товариства, то інша особа не має правових
підстав для участі у вирішенні корпоративного спору.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України завертає увагу, на те, що відповідно
до ч. 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України суд
касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати обставини, що не були
встановлені в рішенні господарського суду. Отже, встановлення обставин
наявності права на укладання угоди між Товариством і Підприємством не може бути
здійснено в суді касаційної інстанції, оскільки згідно положень ст. 107, п. 3 ст.
111 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція може лише
вирішити питання про право сторони бути учасником судового процесу, а не право
на укладання угоди, а тому такі обставини повинні бути встановлені під час
розгляду справи щодо спору між суб'єктами господарювання, а не між Товариством
і учасниками Товариства.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України враховує, що відповідно до ст. 38
Закону України "Про судоустрій України" Вищий господарський суд
України є вищим судовим органом в системі господарських судів.

На
Вищий господарський суд України як на будь-який державний орган поширюється дія
ч. 2 ст. 19 Конституції України, в якій зазначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи забов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частина
1 статті 39 Закону України "Про судоустрій України" визначає, що
Вищий господарський суд України розглядає в касаційному порядку справи
відповідної судової юрисдикції, а також інші справи у випадках, визначених
процесуальним законом.

Згідно
з ст. 107 Господарського процесуального кодексу України сторони у справі мають
право подати касаційну скаргу, а прокурор касаційне подання на рішення
місцевого господарського суду, що набрало законної сили, та постанову
апеляційного суду. Касаційну скаргу мають право подати також особи, яких не
було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що
стосується їх прав і обов'язків.

Прийнявши
до розгляду касаційну скаргу Підприємства, колегія суддів Вищого господарського
суду України врахувала посилання скаржника на те, що оскаржене рішення, на його
думку, стосується його прав та обов'язків та було прийнято без залучення його
до участі у справі.

У
статті 1114 Господарського процесуального кодексу України, яка
визначає порядок прийняття касаційної скарги до провадження, зазначено, що про
таку процесуальну дію суд виносить ухвалу, в якій повідомляється про час і
місце розгляду скарги, ухвала надсилається усім учасникам судового процесу.

Таким
чином, при винесенні ухвали від 11.01.08 колегією суддів Вищого господарського
суду України вирішувалося лише питання прийняття касаційної скарги Підприємства
до розгляду, можливість чого визначається відповідністю поданої касаційної
скарги вимогам розділу XII1 Господарського процесуального кодексу
України, та з урахуванням того, що розгляд матеріалів справи по суті дана
процесуальна дія не передбачає.

Водночас,
колегія суддів Вищого господарського суду України врахувала, що для
об'єктивного з'ясування факту чи зачипає оскаржуване рішення у справі права та
інтереси особи, що не брала участь у розгляді справі, необхідною умовою є
розгляд та вивчення матеріалів справи та касаційної скарги.

Відповідно
до положень ст. 11111 Господарського процесуального кодексу України
за наслідками розгляду касаційної скарги (подання) суд приймає постанову.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення скаржника та сторони по справі, колегія
суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що питання,
поставлені Підприємством в касаційній скарзі повинні бути встановлені під час
розгляду справи щодо спору між суб'єктами господарювання, а не між Товариством
і учасниками Товариства, а тому Підприємство не може бути учасником спору у
справі, що розглядається.

Відповідно
до положень Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський
суд України переглядає за касаційними скаргами (поданнями) рішення місцевого
господарського суду та постанови апеляційного господарського суду і, за
наслідками розгляду яких, приймає постанову.

З
урахуванням викладеного колегія суддів Вищого господарського суду України
дійшла до висновку, що рішення від 06.11.06 Голосіївського районного суду міста
Києва не може бути переглянуто касаційною інстанцією за скаргою Підприємства по
суті, оскільки такий перегляд суперечить положенням процесуального закону та
виходить за межі компетенції Вищого господарського суду України, а тому
оскаржене рішення підлягає залишенню в силі саме в контексті касаційної скарги
Підприємства щодо визначення суб'єктного складу учасників даного спору.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну
скаргу малого приватного підприємства "Оріяна-К" залишити без
задоволення.

Рішення
від 06.11.06 Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 2-4851/10
Голосіївського районного суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий

Є.Першиков

судді:

Т.Данилова

І.Ходаківська