ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2008 р. Справа № 27/27-08

вх. № 1594/1-27

Суддя господарського суду Мамалуй О.О.

при секретарі судового засідання Макаровських А.С.

за участю представників сторін:

позивача - Проуторов Е.В. – представник (за дорученням)

відповідача – Тимошевський О.В. – представник (за дорученням)

розглянувши справу за позовом ЗАТ "Концерн Агрохолдінг Україна" м. Харків

до Авіаційного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Харків" м. Харків

про визнання права власності та припинення дій, що його порушують

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ЗАТ «Концерн „Агрохолдінг-Україна», м. Харків звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить:

-          визнати за ЗАТ „Концерн „Агрохолдінг-Україна” право власності на одержані по договору № 11-05 від 29.08.2005 р. від Авіаційного комунального підприємства „Міжнародний аеропорт Харків” грошові кошти в розмірі 71456,00 грн.;

-          заборонити Авіаційному комунальному підприємству „Міжнародний аеропорт Харків” вчиняти будь-які дії, спрямовані на витребування від ЗАТ „Концерн „Агрохолдінг-Україна”одержавних по договору № 11-05 від 29.08.2005 р. грошових коштів в сумі 71456,00 грн.

Відповідач в судове засідання з’явився. Надав клопотання про призначення по справі судово-економічної експертизи. Суд, розглянувши клопотання, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, встановив, що 29.08.2005 р. ЗАТ „Концерн „Агрохолдінг-Україна” уклав з Авіаційним комунальним підприємством „Міжнародний аеропорт Харків” договір № 11-05 на проведення реставраційних робіт в будинку, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Ромашкіна, 1. Будинок перебуває на державному обліку як пам’ятка архітектури та має охоронний № 67 списку пам’яток архітектури, затвердженого рішенням Харківського облвиконкому № 334 від 30.04.1980 р. При визначенні вартості реставраційних робіт сторони в договорі № 11-05 застосували відповідні коефіцієнти, які встановлені чинним законодавством.

Роботи по договору були виконані ЗАТ „Концерн „Агрохолдінг-Україна” належним чином та в повному обсязі, що підтверджується актами виконаних підрядних робіт. За виконані роботи Авіаційним комунальним підприємством „Міжнародний аеропорт Харків” було сплачено на рахунок позивача грошові кошти в загальній сумі 1160000,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Так, ЗАТ „Концерн „Агрохолдінг-Україна” отримав від Авіаційного комунального підприємства „Міжнародний аеропорт Харків” лист, в якому відповідач повідомляє про те, що він 14.02.2008 р. одержав для ознайомлення примірник акту планової ревізії фінансово-господарської діяльності Авіаційного комунального підприємства „Міжнародний аеропорт Харків” від 08.02.2008р. № 29/20-6, складений працівниками Контрольно-ревізійного управління в Харківській області. На сторінках 47-48 Акту міститься ствердження про те, що нібито Позивач і Відповідач невірно застосували розцінки на виконання деяких видів робіт у правовідносинах по договору № 11-05, внаслідок чого було нібито допущено завищення вартості робіт на суму 71 456,00 грн.

Відповідно до даного акту, відповідач в листі від 25.02.2008р № 34.15-310 вимагає від позивача надати додаткове обґрунтування застосованих в договорі № 11-05 коефіцієнтів. В противному випадку, відповідач повідомляє про можливість подання ним позову про визнання недійсним цього договору або стягнення зайво отриманих коштів.

Відповідач ґрунтує свою позицію, в тому числі, на змісті висновку на заперечення № 1.20-89 від 21.01.2008р. до довідки ревізії № 286-20/4 від 16.01.2008 р. В даному висновку міститься посилання на норму ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини», яка визначає зміст терміну «реставрація» для цілей вказаного закону: «реставрація - сукупність науково обґрунтованих заходів щодо укріплення (консервації) фізичного стану, розкриття найбільш характерних ознак, відновлення втрачених або пошкоджених елементів об'єктів культурної спадщини із забезпеченням збереження їхньої автентичності».

Здійснюючи довільне тлумачення цієї норми, відповідач стверджує, що проведені позивачем роботи не можна віднести до реставраційних, оскільки при їх проведенні застосовувались нова шпаклівка, нова імпортна фарба та інше.

Але, ці ствердження є необґрунтованими, оскільки:

Відповідно до прямої вимоги ч.З ст. 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини»: «3. Роботи із збереження об'єктів культурної спадщини проводяться згідно з реставраційними нормами та правилами, погодженими центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини».

Буквальне тлумачення даної норми дозволяє стверджувати про те, що Закон вимагає провадити будь-які роботи в об'єктах культурної спадщини в обов'язковому порядку згідно з реставраційними нормами та правилами, до яких відносяться в тому числі і правила визначення вартості таких робіт. Закон не містить жодної норми, яка передбачала б додатковий обов'язок замовника робіт обґрунтовувати необхідність застосування того чи іншого реставраційного правила (або норми). В тому числі замовник виконання реставраційних робіт в об'єкті культурної спадщини не повинен доводити і необхідність застосування відповідних коефіцієнтів при визначенні вартості таких робіт.

Тому Позивач вважає, що юридичним фактом, на підставі якого ці коефіцієнти мають бути застосованими, є виключно факт наявності у будівлі статусу об'єкту культурної спадщини. Даний факт підтверджується рішенням Харківського облвиконкому № 334 від 30.04.1980р.

Легального визначення змісту терміну «автентичність» Закон не наводить. Але зміст цього терміну може бути встановлений шляхом аналізу деяких положень діючих в Україні Державних будівельних норм:

1) так, згідно п.1.8. Вказівок щодо застосування ресурсних елементних кошторисних норм на реставраційно-відновлювальні роботи (ДБН Д.2.5-1-2001): «РЕКНрв враховують додаткові витрати праці робітників, викликані дотриманням основних специфічних умов реставраційно-відновлювальних робіт. Серед цих умов позначено, в тому числі:

-          особлива обережність при проведенні робіт для забезпечення схоронності первісних форм і частин пам'ятки, що реставрується;

-          особлива старанність виконання усіх видів реставраційно-відновлювальних робіт, що забезпечує їх високу якість і найточніше відтворення втрачених частин чи елементів пам'ятки і гарантує повне збереження його справжнього художньо-історичного вигляду».

Буквальне тлумачення цих норм дозволяє стверджувати, що за змістом ДБН Д.2.5-1-2001 метою проведення реставраційно-відновлювальних робіт є: а) забезпечення первісних форм і частин пам'ятника, що реставрується і б) збереження його справжнього художньо-історичного вигляду.

При цьому наведені ДБН прямо допускають, що для досягнення цієї мети може провадитися відтворення навіть повністю втрачених частин і елементів пам'ятника. При ньому ДБН не містять жодних вимог про те, що таке відтворення має здійснюватись виключно з використанням оригінальних матеріалів.

Таким чином, факт використання позивачем сучасних матеріалів в ході здійснення реставраційних робіт в будівлі ніяким чином не може змінити їх статус і, тим більше, стати підставою для обґрунтування неможливості застосування спеціальних коефіцієнтів.

2) згідно п. 1.11 ДБН В.3.2.1-1-2004 «Реставраційні, консерваційні та ремонтні роботи на пам’ятках культурної спадщини», прямо передбачена можливість не тільки відтворення втрачених елементів пам'ятника, але й заміна існуючого елементу пам'ятки, якщо реставрація неможлива або її результати ненадійні.

Відповідач посилається на норму, що міститься в п.2.4 ДБН Д.2.5-1-2001, а саме: Якщо технологія на виконання окремих видів робіт на пам'ятнику аналогічна ремонту, новому будівництву або реконструкції, то такі роботи можуть нормуватися по збірникам на нове будівництво та ремонтно-будівельні роботи».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України, ніхто не може бути зобов'язаний робити те, що прямо не передбачено законом.

Відповідач посилається на те, що нібито ремонтні роботи по реставрації будівлі були проведені без наукової проектно-кошторисної документації. Але в дійсності ці роботи провадились на підставі науково-проектної документації, яка була розроблена Харківською філією Інституту «Укрпроектреставрація» в 1995 році, до складу якої входять: попередні роботи з реставраційним завданням, Обмірні креслення; Робоча документація; Хіміко-технологічні обстеження об'єкту. Науково-проектно-кошторисна документація була погоджена в установленому законодавством порядку Управлінням містобудування та архітектури облдержадміністрації. Достатність цієї науково-проектної документації та можливість її застосування підтверджується листом Управління містобудування та архітектури від 13.02.2008р. № 01-21/28.)

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист п»:гс інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права та припинення дій, що порушують право.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. 8 Конституції України, ст. ст. 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати за ЗАТ „Концерн „Агрохолдінг-Україна” право власності на одержані по договору № 11-05 від 29.08.2005 р. від Авіаційного комунального підприємства „Міжнародний аеропорт Харків” грошові кошти в розмірі 71456,00 грн.;

3. Заборонити Авіаційному комунальному підприємству „Міжнародний аеропорт Харків” вчиняти будь-які дії, спрямовані на витребування від ЗАТ „Концерн „Агрохолдінг-Україна”одержавних по договору № 11-05 від 29.08.2005 р. грошових коштів в сумі 71456,00 грн.

4. Стягнути з Авіаційного комунального підприємства „Міжнародний аеропорт Харків” (61031, м. Харків, вул. Ромашкіна, 1, код 25469821) на користь ЗАТ „Концерну „Агрохолдінг-Україна” (61003, м. Харків, м. Конституції, 21, код 30427275) суму державного мита в розмірі 170,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано ________________________________

Суддя Мамалуй О.О.