ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2008 р.

Справа 46/24

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Адоніс проект”

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Укркомплексбуд”

про

стягнення 32 247,16 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Представники:

від позивача

Лінник С.В.—представник за довіреністю від 04.12.2007 р. № 4/07

від відповідача

не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Адоніс проект” звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Укркомплексбуд” з позовом від 21.08.2007 р. № 27-юр про стягнення 31 488,00 грн. заборгованості з орендної плати відповідно до договору № 15-АР від 01.02.2007 р.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва № 46/24 від 28.01.2008 р. та призначено справу до розгляду на 03.03.2008 р.

03.03.2008 р. розгляд справи було відкладено на 24.03.2008 р. через неявку в засідання представника відповідача та неподання витребуваних документів.

24.03.2008 р. судове засідання у справі № 46/24 не відбулося зважаючи на перебування судді на лікарняному та було призначено на 09.04.2008 р., про що сторін повідомлено належним чином (ухвала в матеріалах справи).

У судове засідання, що відбулося 09.04.2008 р., відповідач не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Про причину нез’явлення свого представника суд не повідомив, вимоги ухвал у справі № 46/24 від 28.01.2008 р., 03.03.2008 р. та 02.04.2008 р. не виконав. Враховуючи вищенаведене та у відповідності до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

Представник позивача, під час розгляду спору по суті, підтримав позов та просив його задовольнити, стягнувши з відповідача 31 488,00 грн. заборгованості, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог, на невиконання відповідачем обов’язку з внесення орендної плати за взяті ним в суборенду нежитлові приміщення будівлі літери “С 6-7” м. Ірпені по вул. Дзержинського, 1-к відповідно до договору № 15-АР від 01.02.2007 р.

На підтвердження факту передачі приміщень в суборенду позивачем приєднано до позовної заяви акт приймання-передачі майна від 01.02.2007 р.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

01.02.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Адоніс проект” в якості орендодавця та Товариством з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Укркомплексбуд” в якості орендаря укладено договір № 15-АР, за умовами якого орендодавець передає в тимчасове користування на умовах суборенди орендарю наступне майно: приміщення, перелічені в додатку № 1 до договору, розташовані в будівлі літери “С 6-7”, що знаходиться за адресою: м. Ірпінь, вул. Дзержинського, 1-к з інвентарем і майном, а також організовує забезпечення приміщень комунальними послугами та, за додатковою домовленістю сторін, надає додаткові послуги, пов’язані з орендою зазначених приміщень, а орендар приймає в тимчасове платне користування об’єкт оренди та проводить оплату за використання на умовах даного договору.

Як вбачається з додатку № 1 до договору № 15-АР сторони погодили передачу в оренду приміщення загальною площею 300,00 кв.м. (кімнати №№ 204, 206, 207, 208, 209, 210, 211, 212), розташовані в будівлі С 6-7, що знаходиться за адресою: м. Ірпінь, вул. Дзержинського, 1-к.

Відповідно до п. 1.3 договору передача в оренду об’єкта оренди оформлюється відповідними актами прийому-передачі, що є невід’ємною частиною даного договору.

Пунктом 2.2 договору сторони визначили, що датою початку використання і оплати об’єкту оренди є дата підписання акту прийому-передачі майна.

З наявного в матеріалах справи акту приймання-передачі майна слідує, що 01.02.2007 р. позивач передав, а відповідач прийняв приміщення, обумовлені п. 3 додатку № 1 до договору № 15-АР у вищевказаних розмірах.

Відповідно до п. 3.1 та 3.4 спірної угоди орендар сплачує орендну плату в розмірі, визначену в додатку № 1, який є невід’ємно частиною договору шляхом перерахування відповідних платежів на поточний рахунок орендодавця за кожен поточний місяць користування орендним майном. До настання п’ятого числа кожного поточного календарного місяця оренди майна орендодавець виставляє орендарю рахунок за оренду майна за даний (поточний) календарний місяць (п. 3.5). При цьому, плату за перший місяць оренди орендар повинен сплатити протягом трьох банківських днів від дати одержання рахунку, але в будь-якому разі, не пізніше 10.02.2007 р. (п. 3.7).

Згідно з п. 3 додатку № 1 до договору № 15-АР плата за використання об’єкту оренди складає 18 000,00 грн. на місяць.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було виставлено відповідачу наступні рахунки-фактури № СФ-0315 від 01.10.2007 р. на суму 18 000,00 грн. зі строком оплати до 10.02.2007 р., № СФ-0358 від 01.03.2007 р. на суму 18 000,00 грн. зі строком оплати до 16.03.2007 р. та № СФ-0422 від 03.04.2007 р. на суму 18 000,00 грн. зі строком оплати до 10.04.2007 р.

У відповідності з п. 4.22 договору після припинення терміну його дії орендар зобов’язаний повернути орендоване майно орендодавцю протягом двох робочих днів у тому стані, в якому він його одержав з врахуванням природного зносу.

30.04.2007 р. посадовими особами підприємства позивача складено акт повернення майна (приміщень) за договором № 15-Ар від 01.02.2007 р., в якому вказується, що у зв’язку зі звільненням 30.04.2007 р. орендарем приміщень, які знаходилися в оренді і необґрунтованою відмовою представників орендаря підписати двосторонній акт повернення майна, орендодавець в односторонньому порядку приймає від орендаря з тимчасового користування раніше отримане в користування майно загальною площею 300,00 кв.м. (кімнати № 204, 206-212).

За твердженнями позивача відповідач порушив взяті на себе зобов’язання в частині внесення орендної плати за період березня та квітня 2007 року на суму 31 488,00 грн., що її просить позивача стягнути з відповідача.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи банківської виписки, відповідачем перераховано позивачу за договором № 15-АР від 01.02.2007 р. 22 512,00 грн. Таким чином його борг за три місяці оренди становить 31 488,00 грн.

Таким чином, відповідач не дотримався взятих на себе зобов’язань щодо своєчасної сплати орендної плати, чим порушив п. 3.1 договору № 15-АР від 01.02.2007 р. та заборгував 31 488,00 грн. за користування приміщеннями.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце слухання справи, без поважних причин не надав суду доказів на підтвердження відсутності заявленої до стягнення заборгованості.

Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Положеннями ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи зі змісту ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

15.06.2007 р. позивачем направлено на адресу відповідача претензію № 43-Рр/с від 13.06.2007 р., в якій зажадав сплати боргу в сумі 31 488,00 грн. та пені. Дана претензія залишена відповідачем без належного реагування.

Зважаючи на викладене, суд вважає вимоги позивача про стягнення основного боргу обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 44 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та державного мита, покладаються на відповідача (ст. 49 Господарського процесуального кодексу України).

Надмірно сплачена сума державного мита підлягає поверненню позивачу згідно з положеннями ст. 47 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд —

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Укркомплексбуд” (04074, м. Київ, вул. Бережанська, 6-а, ідентифікаційний код 33635586) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Адоніс проект” (02660, м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, к. 103, ідентифікаційний код 33595989) 31 488 (тридцять одну тисячу чотириста вісімдесят вісім) грн. боргу, 314 (триста чотирнадцять) грн. 88 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю “Адоніс проект” (02660, м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, к. 103, ідентифікаційний код 33595989) зайво сплачене державне мито в розмірі 7 (сім) грн. 60 коп., що перераховане платіжним дорученням № 35 від 11.10.2007 р., оригінал якого знаходиться в матеріалах справі № 46/24.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                          С.В. Шабунін

справа №

За позовом

до

про

Суддя