ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 травня 2008 р.

№ 2/192-3061

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Перепічая В.С.

Вовка І.В.

Гончарука П.А.,

розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства "Торговий дім Тернопіль" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2008 року у справі № 2192-3061 за позовом Комунального підприємства "Тернопільміськтеплокомуненерго" до Приватного підприємства "Торговий дім Тернопіль" про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Подана Приватним підприємством "Торговий дім Тернопіль" касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги (подання), до скарги додаються докази сплати державного мита.

Відповідно до п. 14 “Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита”, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.93 р. № 15, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.05.93 р. № 50, при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту "Зараховано в дохід бюджету----------грн. (дата)". Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Надане відповідачем платіжне доручення № 100000049 від 03.03.2008 року не відповідає зазначеним вимогам, оскільки на зворотній стороні цього платіжного доручення відсутній напис такого змісту : "Зараховано в дохід бюджету----------грн. (дата)".

Окрім того, згідно п.2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” (в редакції із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 25.03.2005 року №2505-ІV) ставки державного мита із заяв, що подаються до господарських судів встановлюються в таких розмірах: а) із заяв майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач оспорює судове рішення, предметом якого є вимоги про стягнення заборгованості в сумі 22 116,32 грн.

Отже, касаційна скарга на судове рішення у даній справі повинна бути оплачена державним митом у розмірі 110,58 грн., а відповідачем сплачено згідно платіжного доручення № 100000049 від 03.03.2008 року лише 97,50 грн.

Тому додане до касаційної скарги платіжне доручення не може бути доказом сплати державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

За таких обставин, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Торговий дім Тернопіль" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2008 року повернути без розгляду.

Судді В.Перепічай

І. Вовк

П.Гончарук