ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2008 р.

№ 40/364

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

Головуючого судді Кузьменка М.В.,

суддів Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Агросервіс" на рішення господарського суду м. Києва від 26.06.2006р.

у справі №40/364 господарського суду м. Києва

за позовом Заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю

"Виробничо-комерційна компанія "Агросервіс"

про стягнення 53 887,68грн.

за участю представників:

МО України –Гомон О.О.;

ТОВ "Виробничо-комерційна компанія "Агросервіс" –Кирилюк О.Ф.;

ГПУ –Хруленко О.В.

в с т а н о в и л а :

заступник військового прокурора Центрального регіону України звернувся до господарського суду м. Києва з позовом в інтересах держави та просить стягнути з відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Агросервіс" на користь Міністерства оборони України 53 887,68грн., у т.ч. 38 918,88грн. пені та 14 968,80грн. штрафу.

В обґрунтування заявлених вимог, прокурор посилається на порушення відповідачем взятих на себе зобов’язань за умовами договору поставки від 01.06.2005р. №246/1/1/05/112-Д в частині поставки продукції в обумовленому обсязі та у встановлений договором строк (а.с.3-4).

Рішенням господарського суду м. Києва від 26.06.2006р. позов задоволено. Відповідно до рішення суду з відповідача на користь позивача стягнуто 38 918,88грн. пені та 14 968,80грн. штрафу (а.с.28-31).

Задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що:

-відповідач недопоставив позивачу продукцію на суму 213 840грн. в установлений договором поставки строк;

-сторонами у договорі встановлена відповідальність у вигляді пені та штрафу за недопоставку продукції, прострочення поставки.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Виробничо-комерційна компанія "Агросервіс" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та просить його скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вимоги касаційної скарги мотивовані порушенням норм процесуального права, а саме ст.ст.42, 43, 59 ГПК України (а.с.42-43).

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.42 ГПК України, однією з засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Зміст даного принципу полягає, зокрема, у встановленні для сторін рівних можливостей для здійснення своїх процесуальних прав і виконання обов’язків.

В силу ст.22 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. До прав сторін, зокрема, належать право брати участь в господарських засіданнях; подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

При вирішенні даного спору по суті, господарський суд першої інстанції не забезпечив відповідачу можливості реалізувати вказані процесуальні права, оскільки розглянув справу за відсутності його повноважного представника. При цьому, у справі відсутні докази про те, що сторону було належним чином повідомлено про час і місце засідання суду.

Так, ухвалою господарського суду м. Києва від 09.06.2006р. судом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у засіданні на 26.06.2006р. (а.с.1).

26.06.2006р. у судове засідання представник відповідача не з’явився, однак, господарським судом розгляд справи відкладено не було, а прийнято рішення за наявними у справі матеріалами. При цьому, судом не з’ясовано чи був відповідач належними чином повідомлений про час і місце засідання суду, причини його неявки.

З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали про порушення провадження у даній справі, яка направлена судом відповідачу, отримана ним не була, а повернута відділенням зв’язку №150 м. Києва (а.с.34-35).

Таким чином, суд першої інстанції, розглянув справу за відсутності відповідача, щодо якого не має відомостей про те, що його повідомлено належним чином про час і місце засідання суду. Отже, відсутні підстави вважати, що судом першої інстанції забезпечено відповідачу рівних з позивачем процесуальних прав.

Зазначене порушення норм процесуального права, в силу п.2 ч.2 ст.11110 ГПК України, є безумовною підставою для скасування судового акта в касаційному порядку.

Крім того, вирішуючи спір у даній справі, суд першої інстанції не з’ясував всі обставини справи, які підлягали встановленню для правильного вирішення спору у даній справі.

Так, задовольняючи заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій за недопоставку продукції, яку за умовами договору поставки від 01.06.2005р. №246/1/1/05-112-Д ТОВ "Виробничо-комерційна компанія "Агросервіс" брало на себе зобов’язання поставити, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач допустив порушення зобов’язання в частині поставки певного обсягу продукції.

Однак, задовольняючи у повному обсязі заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції не дослідив наявні у справі письмові докази та не надав їм оцінки. Зокрема, відповідно до акту від 19.08.2005р. (а.с.11), який підписано сторонами, визначено, що з моменту підписання акту звірки постачальник втрачає право на поставку продукції.

Дослідження зазначеного письмового доказу у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, надасть можливість з’ясувати чи існувало зобов’язання у відповідача в період, за який нараховано штрафні санкції.

Неповне дослідження обставин, що мають значення для повного та об’єктивного вирішення спору є порушенням ст.47 ГПК України.

Принцип об’єктивної істини, тобто обґрунтованості висновків, викладених у судовому акті, реалізується також положеннями ст.ст.38,43 ГПК України та рядом інших норм ГПК України.

Вказані порушення норм процесуального права судом першої інстанції не можуть бути виправлені касаційною інстанцією з огляду на межі перегляду справи у касаційній інстанції, встановлені ст.1117 ГПК України.

Враховуючи наведене, рішення господарського суду м. Києва від 26.06.2006р. підлягає скасуванню, а справа - –передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

1.Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Агросервіс" задовольнити.

2.Рішення господарського суду м. Києва від 26.06.2006р. у справі №40/364 скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя Кузьменко М.В.

Судді Васищак І.М.

Палій В.М.