ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

18.03.08р.

Справа
№ А37/504-07

за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Кривий Ріг

до
Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м.Кривому Розі

про визнання недійсним рішення №
002152306 від 27.08.2007 р.

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі Усік І.В.

Представники
сторін:

від позивача: ОСОБА_2
ОСОБА_2 дор. від 11.01.2008 р

від відповідача:
Карпушев  В.П. дов № 479/10/233 від
10.01.2008 року

від відповідача: Шрамко
І.В. дов № 39236/10/100 від 29.12.2007 року

На підставі ст. 160 Кодексу адміністративного
судочинства  України в судовому засіданні
оголошена вступна та резолютивна частина постанови

СУТЬ
СПОРУ:

Фізична
особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Південної
міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі (далі -
відповідач)  і просить суд скасувати
рішення відповідача про застосування
штрафних (фінансових) санкцій № 002152306 від 27.08.2007 року  в сумі
9159,75 грн..

В
обґрунтування позову  фізична особа
-підприємець ОСОБА_1 посилається  на  незаконність
проведення  перевірки  діяльності
його кіоску.

Під
час судового розгляду  представник
позивача послався  на рішення  Волинського
районного суду  Кіровоградської
області від 17.10.2007 року, яким
встановлено  факт  відсутності
в діях  продавця позивача ОСОБА_3
порушень  щодо  незабезпечення  відповідності
сум  готівкових коштів на місці
проведення розрахунків під час
проведення  податкової  перевірки у сфері торгівлі .

Відповідач  проти позову заперечує,  вказуючи на
проведення перевірки  у
встановленому  порядку  та факт
порушень  норм  законодавства щодо здійснення  готівкових розрахунків.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши  матеріали
справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

Працівниками
відділу  оперативного контролю Південної
МДПІ у м. Кривому Розі на підставі плану -графіку на серпень 2007 року,
посвідчень  на перевірку  від 22.08.2007 року № 1283-23/3, № 1284-23/3
проведена перевірка кіоску -ТЗК,  який
розташований  за адресою: зупинка „1-а
дільниця”, який належить
позивачеві.  За результатами  перевірки
складено  акт  від
22.08.2007 року № 048200191/233, де зафіксовані  наступні порушення:

-          проведення  розрахункової операції без застосування
реєстратора розрахункових операцій на загальну суму  19,2 грн.;

-          невідповідність  готівки
на місці  проведення  розрахунків сумі  денного звіту РРО на суму 1831,95 грн., у
тому числі сума покупки.

В
акті  перевірки перевіряючи відобразили
факт  реалізації  пиво „ Туборг” на загальну суму  8,00 грн.,
фісташки на загальну суму  11,20
грн.. Розрахункові  операції
проводила  продавець ОСОБА_3  Згідно опису готівки,  підписаного
продавцем ОСОБА_3, на місці проведення розрахунків знаходилося 1896,00
грн.. Акт перевірки  підписаний продавцем
ОСОБА_3  без зауважень.

На
підставі зазначеного акту перевірки та п.1 ч.1 ст.17 та ст.22 Закону України
„Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”
відповідачем прийнято рішення № 002152306 від 27.08.2007 року  про застосування  штрафних (фінансових) санкцій в сумі  9159,75 грн.

Матеріали
справи свідчать, що направлення  на
перевірку вручено  продавцю позивача, про
що  мається відмітка в направленнях,  а факт
порушення  щодо  невідповідності  суми готівкових  коштів
сумі,  яка  зазначена
в денному  звіті реєстратора
розрахункових операцій,  підтверджується
копією Х-звіту денного реєстратора розрахункових операцій, на зворотному  боці
якого  продавець зробила  запис,
що  виручка в касі складає 1896,00
грн.,  і підписалась під цим.

Крім
того,  факт  порушення
підтверджується  постановою  Дзержинського
районного суду  м. Кривого
Рогу    від 27.09.2007 року,  яким
притягнуто  до адміністративної
відповідальності  продавця ОСОБА_3 за
фактом  проведення  розрахункової операції  без застосування  реєстраторів розрахункових операцій та
невідповідності  готівки  на місці
проведення  розрахунків  сумі денного
звіту  РРО.

На
підставі ч.2 ст.287 Кодексу України про адміністративні правопорушення
постанова   районного,   районного
у   місті,  міського
чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного
стягнення є остаточною і оскарженню в порядку провадження в справах про
адміністративні правопорушення не підлягає, за винятком випадків, передбачених
законами України.

В
силу ч.4 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України  вирок суду в кримінальній  справі
або  постанова  суду  у
справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що розглядає справу про  правові наслідки дій чи бездіяльності особи,
щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце
діяння та чи вчинене воно цією особою.

Заперечення  позивача про те, що  в
зазначеній постанові  суду  не встановлено  суми
невідповідності готівки  на
місці  розрахунків сумі , яка зазначена в
денному звіті РРО, суд  вважає  необґрунтованим, оскільки  у сукупності
з іншими матеріалами перевірки:
пояснення  продавця, опис  наявної готівки, копія Х денного звіту з
відміткою  продавця про  виручку
в касі  та відсутність  зауважень
в  акті  перевірки,
є доведеним наявність факту
порушення  із  встановленням
усіх  об'єктивних обставин, у тому
числі  суми готівки.

Посилання  позивача на
рішення Волинського районного суду Кіровоградської області суд  визнає також
необґрунтованим  через наступне.

Зазначеним  рішенням
судом  вирішений спір між  підприємцем
ОСОБА_1 та його  працівником  ОСОБА_3 щодо
заявлених вимог  про
стягнення  шкоди, завданої  працівником,
за результатами  спірної
податкової  перевірки.

В
позові  підприємця відмовлено, при
розгляді  справи податкова  служба до участі  не залучалась.

Суд
вважає  правовідносини щодо  відшкодування
шкоди  такими, що  мають похідний  характер від
правовідносин щодо здійснення
готівкових розрахунків,  тому  пріоритет по встановленню  фактів, що мають значення,  належить
рішенню  суду  про
адміністративне правопорушення. Крім того, рішення  суду
про  адміністративну
відповідальність може слугувати
підставою для  перегляду  за нововиявленими обставинами рішення
суду  щодо  відшкодування
шкоди.

Обставини  непроведення
розрахункової  операції  через реєстратор розрахункових операцій
позивачем    під час  судового розгляду не заперечувалося. Проте,
посилання  позивача на незаконність  проведення
перевірки  суд визнає таким,
що  в будь-якому  випадку
не  звільняє його  від
відповідальності  за наявними  фактами
порушень.

Отже,
суд вважає, що спірне рішення про застосування до позивача спірних санкцій
відповідає фактичним обставинам, узгоджується з вимогами чинного законодавства,
тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Керуючись
ст.ст. 94, 160-163, п.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

В
позові відмовити.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
та може бути оскаржена у строки та порядку, передбачені ст.ст.185-187 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                              Н.Б.Кеся

Постанову
підписано у повному обсязі 31.03.2008року