ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2008 Справа № 39/781-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Павловського П.П.,

суддів: Швець В.В. (доповідач), Чус О.В.

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.

за участю представників:

Представники сторін:

від позивача: Леженіна І.М. представник, довіреність №2-24д від 26.12.07;

від відповідача: Бойко О.П. представник, довіреність №1 від 02.01.08;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірньої компанії “Украгазвидобування” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” в особі газопромислового управління “Шебелинкагазвидобування”, місто Харків на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14 січня 2008 року у справі №39/781-07;

за позовом Дочірньої компанії “Украгазвидобування” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” в особі газопромислового управління “Шебелинкагазвидобування”, місто Харків;

до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Дніпропетровськгаз”, місто Дніпропетровськ;

про зобов’язання виконати умови мирової угоди.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Дочірня компанія “Украгазвидобування” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” в особі газопромислового управління “Шебелинкагазвидобування”, місто Харків звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить суд з урахуванням уточнень до позовної заяви, зобов’язати відкрите акціонерне товариство “Дніпропетровськгаз”, місто Дніпропетровськ виконати умови пункту 1 мирової угоди від 2 серпня 2004 року, а саме на виконання рішення №10/240 видати позивачеві два простих векселі №2008 номінальною вартістю 1500000 гривень, та №2009 номінальною вартістю 501769 гривень, а також визнати спірні векселі такими, що не мають вексельної сили.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскільки Галанський Д. П. не мав належним чином оформленої довіреності на отримання цінностей від Дочірньої компанії “Укргазвидобування”, виконання зобов’язання відповідачем було здійснено неналежному кредитору, та вважається невиконаним.

Рішенням господарського суду у справі №39/781-07 від 14 січня 2008 року (суддя Ліпинський О.В) в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи спірне рішення господарський суд виходив з того, що позивачем в порушення наведеної процесуальної норми не доведено факту неналежного виконання відповідачем своїх зобов’язань передбачених пунктом 1 спірної мирової угоди.

Позивач не погодившись з рішенням господарського суду подав апеляційну скаргу.

Вважає, що воно винесено з порушенням закону.

Господарський суд при винесенні рішення неповно з’ясував усі обставини справи тому неправильно застосував норми матеріального права.

Позивач просить спірне рішення скасувати та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити повністю.

На апеляційну скаргу відповідачі надали відзиви у яких просять рішення скасувати, апеляційну скаргу залишити без задоволення, провадження у справі припинити.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення місцевого господарського суду Дніпропетровської області скасувати, провадження по справі припинити.

Задовольняючи апеляційну скаргу судова колегія виходила з наступного:

У судовому засіданні господарським судом було встановлено, що 25 жовтня 2001 року рішенням господарського суду Дніпропетровської області по спра-ві №10/240 з ВАТ по газопостачанню та газифікації “Дніпропетровськгаз” на користь ДП “Укргазвидобування” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” в особі газопромислового управління “Шебелинкагазвидобування” було стягнуто 2000000 гривень основного боргу, 1700 гривень витрат по сплаті держмита, 69 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу про що видано наказ.

2 серпня 2004 року між боржником та стягувачем була укладена мирова угода, якою сторони узгодили порядок виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області у справі №10/240.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2004 року судом затверджено укладену сторонами мирову угоду відповідно до статті 121 ГПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України “Про виконавче провадження”, затвердження судом мирової угоди між стягувачем і боржником про закінчення виконавчого провадження є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Предметом спору у даній справі є виконання вищевказаної мирової угоди, яка затверджена ухвалою суду

Ухвала господарського суду, у тому числі ухвала про затвердження мирової угоди, є судовим актом, для якого передбачений особливий порядок його виконання.

Так, відповідно до статті 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”.

Отже, виконання мирової угоди, яка затверджена ухвалою суду, врегульовано нормами процесуального права, у зв’язку з чим у сторін у зв’язку з укладенням такої угоди і лише у разі її затвердження судом виникають не цивільні чи господарські права та обов’язки, а процесуальні права та обов’язки.

Зокрема, право на зміну способу та порядку виконання такої ухвали, встановлене статтею 121 ГПК України, право на пред’явлення її до виконання, визначене статтею 115 ГПК України та Законом України “Про виконавче провадження” тощо.

Примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, якими, у т.ч. є ухвали у господарських справах, що визначено пунктом 2 частини 2 статті 3 Закону України “Про виконавче провадження”.

Враховуючи зазначене, вимога щодо виконання мирової угоди, яка затверджена ухвалою господарського суду, не може бути самостійним предметом позову та розглядатись в господарських судах в порядку окремого позовного провадження.

Отже, прийняті у справі судові акти підлягають скасуванню, а провадження у справі припиненню на підставі пункту 1 частини 1статті 80 ГПК України, що не позбавляє позивача права звернутись до суду, який прийняв ухвалу про затвердження мирової угоди, з заявою про зміну способу її виконання з добровільного на примусове, у разі не виконання відповідачем її умов.

Тому судова колегія не погоджується з висновками господарського суду Дніпропетровської області.

З врахуванням вищевикладеного судова колегія вважає апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення скасувати, провадження по справі припинити. .

На підставі наведеного та керуючись статтями ст. 80, 99, 101-105 ГПК України суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії “Украгазвидобування” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” в особі газопромислового управління “Шебелинкагазвидобування”, місто Харків, задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2008 року у справі №39/781-07, скасувати.

Провадження по справі припинити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Господарського суду України.

Головуючий                                                            П.П. Павловський

Судді                                                                                В.В. Швець

О.В. Чус

Постанову оформлено у відповідності до вимог статті 84 ГПК України 10 квітня 2008 року.

З оригіналом згідно

Помічник судді                                        О.В. Чабаненко