ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.07.08 р.                     Справа № 10/90

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді - Приходько І. В.;

при секретарі судового засідання – Ярош В. В.;

за участю представники сторін:

від позивача – Любкіна В. С. - довіреність;

від відповідача – не з’явились;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовом відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Кіровських електричних мереж м. Донецьк,

до відповідача – сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Новоекономічне” с. Новоекономічне Донецької області,

про стягнення 48 715,76грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся позивач, відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Кіровських електричних мереж м. Донецьк, з позовом до відповідача, сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Новоекономічне” с. Новоекономічне Донецької області, про стягнення заборгованості за спожиту активну електроенергію в сумі 28 453,45грн., інфляційні витрати в сумі 12 933,18грн., 3 % річних в сумі 2 318,55 грн. та пеню в розмірі 2 897,62 грн. за договором про постачання електричної енергії №215 від 18.05.2004р. ( далі - Договір ).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на Договір; рахунки №04/215 за період з січня 2005р. по травень 2006р.; розрахунок заборгованості, поштові квитанції про направлення на адресу відповідача рахунків, невиконання відповідачем своїх зобов’язань.

Згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивачем надано уточнення до позовних вимог у зв’язку з помилкою у позовній заяві та просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту реактивну електроенергію в сумі 2 112,96 грн. та підтримує позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за активну електроенергію в сумі 28 453,45 грн, інфляційні витрати в сумі 12 933,18грн., 3 % річних в сумі 2 318,55грн. та пеню в розмірі 2 897,62грн. за договором про постачання електричної енергії №215 від 18.05.2004 р. за заборгованість, яка виникла як за активну так і реактивну електричну енергію.

Уточнення прийнято судом.

Відповідач у судове засідання не з’являвся, відзив не надав.

Відповідно до повідомлення № 9470227 про час слухання справи належним чином був повідомлений.

Суд вважає надані позивачем документи достатніми для розгляду спору по суті та, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, позов розглянуто за наявними у справі матеріалами за відсутності відповідача.

Розглянув матеріали справи, додатково представлені документи, заслухав пояснення позивача, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір про постачання електричної енергії № 215 від 18.05.2004 р., згідно з яким постачальник (позивач) зобов’язався продавати електричну енергію, а споживач (відповідач) зобов’язався оплачувати електроенергію та здійснювати інші платежі згідно з умовами Договору.

Відповідно до п. 9.4 Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 18.05.2007р. та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств.

Згідно умов Договору (п.п. 2.1, 2.2.3, 2.2.4), постачальник зобов’язався постачати споживачу електроенергію як різновид товару, а споживач зобов’язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №5 „Порядок розрахунків за елетроенергію” та №6 „Графік зняття показників засобів обліку електричної енергії”, а також оплачувати послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком №10 „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії”. Пунктом 3 Додатку №5 до Договору сторони передбачили, що оплата отриманого споживачем рахунку повинна виковуватись протягом не більше 5-ти календарних днів.

Як убачається з наданих позивачем документів позивачем здійснювалось постачання підприємству відповідача електричної енергії згідно з умовами Договору, про що свідчать матеріали справи (копії актів прийому-передачі, рахунків №04/215 тощо).

Крім того, позивачем було надано до суду копії поштових квитанцій з описами вкладення від 01.07.2008р., згідно з якими на адресу відповідача були надіслані рахунки №04/215 за активну електроенергію – лютий 2005 р., січень, квітень - травень 2006 р., за реактивну електроенергію – лютий 2005, квітень - травень 2006 р.

А також поштове відправлення від 03.07.2008р. з доказами про вручення копій рахунків спожиту активну електричну енергію за січень 2006 р., реактивну електричну енергію за лютий 2005р.

Приймаючи рішення, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є зокрема договори та інші правочини.

Як визначено положеннями 526 Цивільного кодексу України суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

Відповідно до додатку Додатку №5 до Договору сторони передбачили, що оплата отриманого споживачем рахунку повинна виковуватись протягом не більше 5-ти календарних днів.

Як убачається з копій рахунків, які були надані позивачем до справи, рахунки з активної електроенергії за січень, вересень-грудень 2005р., лютий, березень 2006р.; з реактивної електроенергії за січень, вересень-грудень 2005р. та січень-лютий 2006р. містить позначку про отримання рахунків представником відповідача Суботиним.

Рахунки з активної електроенергії за лютий 2005р., січень, квітень, травень 2006 р., реактивної електроенергії за лютий 2005 р., квітень-травень 2006р. взагалі не містять будь-яких позначок про вручення зазначеного документу відповідачу. На рахунку з реактивної електроенергії за лютий 2005р. міститься позначка „надіслано по пошті 17.02.2005р.”, але доказів вказаного направлення на адресу відповідача 17.02.2005р. або в інші періоди позивачем надано до суду не було.

Таким чином, суд приймає до уваги надані до суду копії поштових квитанцій з описами вкладення від 03.07.2008р. та від 01.07.2008р., згідно з якими на адресу відповідача були надіслані рахунки №04/215, що не містять позначки про вручення відповідачу: за активну електроенергію - квітень 2006р., травень 2006р., січень 2006р.; реактивну електроенергію за квітень-травень 2006р.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов’язані встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями частини першої статті 193 Господарського кодексу України визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

У частині сьомій вказаної статті визначено, що одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок несвоєчасної оплати відповідачем електричної енергії, що була поставлена за Договором, з боку відповідача виник борг за спожиту електроенергію в сумі активну електроенергію в сумі 28 453,45грн., реактивну електроенергію в сумі 2112,96грн., що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення боргу за спожиту активну електроенергію в сумі 28 453,45 грн. та реактивну електроенергію в сумі 2 112,9 6грн. за Договором підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також сплатити 3 % річних від простроченої суми.

Задовольняючи частково позовні вимоги щодо інфляційних витрат в сумі 12 933,18грн. та 3 % річних в сумі 2 318,55 грн., суд виходить з наступного.

В обґрунтування прострочення зобов’язання за Договором позивач посилається на п. 3 Додатку № 5 до Договору, згідного якого споживач зобов’язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно отриманих рахунків протягом не більш ніж п’ять календарних днів, а також на рахунки № 04/215 за період з січня 2005р. по травень 2006р.

Як вже визначалось раніше, вивчивши надані позивачем копії вказаних рахунків, суд встановив, що рахунки з активної електроенергії за лютий 2005р., січень, квітень, травень 2006р.; реактивної електроенергії за лютий 2005 р., квітень-травень 2006 р. взагалі не містять будь-яких позначок про вручення зазначеного документу відповідачу.

Позивачем 03.07.2008р. та від 01.07.2008р. було надіслано на адресу відповідача рахунки №04/215, що не містять позначки про вручення відповідачу: за активну електроенергію лютий 2005 р., січень, квітень - травень 2006 р., ; реактивну електроенергію за лютий 2005 р., квітень-травень 2006 р.

З огляду на зазначене, суд вважає копії квитанцій про направлення вказаних рахунків як докази їх вручення відповідачу для оплати за Договором.

Отже, суд приходить до висновку, що за рахунками з активної лютий 2005 р., січень, квітень, травень 2006 р.; з реактивної електроенергії за лютий 2005 р., квітень-травень 2006р., прострочка оплати відповідачем не мала місце, оскільки на час звернення позивачем з позовом до суду (09.06.2008р. – штамп канцелярії) вказані рахунки за Договором відповідачу вручені не були.

Отже, з урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення інфляційних підлягають задоволенню за активну електроенергію на суму 7 297,54 грн., реактивну електроенергію на суму 690,75 грн., а всього на суму 7 988,29 грн., про стягнення 3 % річних – за активну електроенергію на суму 1 029,82 грн. , реактивну електроенергію на суму 139,66 грн., а всього на суму 1 169,48 грн.

В частині стягнення інфляційних в сумі 4 944,89 грн. та 3% річних в сумі 1 149,07 грн. суд відмовляє за необґрунтованістю.

Що стосується позовних вимог про стягнення пені у сумі 2 897,62 грн. за прострочення платежів, суд приходить до висновку, що вони також підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Умовами Договору (п. 4.2.1) у разі прострочення платежів споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, враховуючи день фактичної оплати.

Суд прийшов до висновку про наявність основного боргу за спожиту електроенергію в сумі 7036,30грн. (без врахування рахунків з активної електроенергії за січень-лютий 2005р., січень, травень 2006р.; з реактивної електроенергії за квітень-травень 2006р.), який утворився за період з вересня 2005р. по березень 2006 р. Рахунки з активної електроенергії за січень-лютий 2005р., січень, травень 2006р.; з реактивної електроенергії за квітень-травень 2006р. були направлений відповідачу після звернення позивача з позовом до суду, тому пеня за ним нарахована позивачем безпідставно.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Положеннями ст. 258 Цивільного кодексу України встановлено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність тривалість в один рік.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем заявлено про стягнення неустойки у вигляді пені в розмірі 2 897,62грн. за період з січня 2005р. по травень 2006 р. Строк позовної давності за даними позовним вимогами сплив у червні 2007 р.

З огляду на зазначене, позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у порядку передбаченому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі статей 11, 256, 258, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Частково задовольнити позовні вимоги відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Кіровських електричних мереж м. Донецьк, до відповідача, сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Новоекономічне” с. Новоекономічне Донецької області, про стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію в сумі 28 453, 45 грн., реактивну електроенергію в сумі 2 112,96 грн., інфляційні витрати в сумі 12 933,18 грн., 3 % річних в сумі 2 318,55 грн. та пеню в розмірі 2 897,62 грн. за договором про постачання електричної енергії № 215 від 18.05.2004р.

2. Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Новоекономічне” (853040, Донецька область, Красноармійський район, с. Новоекономічне, пр. Октябрський, 7, ) на користь відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі структурної одиниці Кіровських електричних мереж (83042, м. Донецьк, вул. Ломоносова, 12, , р/р 91 в філії ДОУ ВАТ „ДОБУ” м. Донецьк, МФО 335106) заборгованість за спожиту активну електроенергію в сумі 28 453,45 грн.

3. Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Новоекономічне” (853040, Донецька область, Красноармійський район, с. Новоекономічне, пр. Октябрський, 7, ) на користь відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі структурної одиниці Кіровських електричних мереж (83042, м. Донецьк, вул. Ломоносова, 12, , р/р 1415 у БО „Сонячне” Філя ГУ ПІБ Донецької області, МФО 334635) заборгованість за реактивну електричну енергію в сумі 2 112,96 грн., інфляційні витрати в сумі 7 988,29 грн., 3 % річних в сумі 1169,48 грн.

4. Відмовити у задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Кіровських електричних мереж м. Донецьк, до відповідача, сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Новоекономічне” с. Новоекономічне Донецької області, про стягнення інфляційних витрат в сумі 4 944,89 грн., 3 % річних в сумі 1 149,07 грн. та пені в розмірі 2 897,62грн. за договором про постачання електричної енергії № 215 від 18.05.2004 р.

4. Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Новоекономічне” (853040, Донецька область, Красноармійський район, с. Новоекономічне, пр. Октябрський, 7, ) на користь відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі структурної одиниці Кіровських електричних мереж (83042, м. Донецьк, вул. Ломоносова, 12, , р/р 1415 у БО „Сонячне” Філя ГУ ПІБ Донецької області, МФО 334635) витрати по сплаті державного мита в сумі 397,24 грн. та витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 96,22 грн.

Видати наказ після вступу рішення у законну силу.

Суддя

Надруковано 3 прим.:

1 прим. – позивачу;

1 прим. – відповідачу;

1 прим. – у справу.