ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2008 р.

№ 20-2/399

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Разводової С.С.,

Самусенко С.С. - доповідача,

розглянувши матеріали касаційної скарги

ВАТ "Енергетична компанія "Севастопольенерго"

на рішення

господарського суду міста Севастополя

від 22 листопада 2007 року

та постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 05 лютого 2008 року

у справі

№ 20-2/399

господарського суду

міста Севастополя

за позовом

ВАТ "Енергетична компанія "Севастопольенерго"

до

Гаражного кооперативу "Автомобіліст-3"

про

стягнення 19 580 грн. 30 коп.

за участю представників

сторін

від позивача –

Зубченко С.М.,

від відповідача –

не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ВАТ "Енергетична компанія "Севастопольенерго" звернулося до господарського суду міста Севастополя із позовом до Гаражного кооперативу "Автомобіліст-3" про стягнення 19 580 грн. 30 коп. за активну електроенергію, нараховану за актами з посиланням на самовільне підключення відповідачем до мереж електроенергії.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 22 листопада 2007 року у справі № 20-2/399 в позові відмовлено повністю.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 05 лютого 2008 року у справі № 20-2/399 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Севастополя від 22 листопада 2007 року - без змін.

Вказані рішення першої та апеляційної інстанцій мотивовано тим, що відповідачем виконані усі необхідні заходи щодо укладення договору про постачання електричної енергії, договір не був укладений не з вини відповідача, тому позивачем помилково застосовано п. 7.6 Правил користування електричною енергією щодо самовільного підключення відповідачем до електромереж.

В касаційній скарзі ВАТ "Енергетична компанія "Севастопольенерго" просить скасувати рішення Господарського суду міста Севастополя від 22 листопада 2007 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 05 лютого 2008 року у справі № 20-2/399 і стягнути з відповідача 19 580 грн. 30 коп. та витрати по сплаті державного мита і на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Мотивуючи касаційні вимоги, позивач вказує на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, посилаючись на п.п. 5.1, 7.6 Правил користування електричною енергією, ст. 4-2 ГПК України, ст.ст. 275, 277 ГК України, ст.ст. 1212, 1213 ЦК України.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування норм матеріального та процесуального права господарським судом міста Севастополя та Севастопольським апеляційним господарським судом, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Попередніми судовими інстанціями встановлено наступні обставини у справі № 20-2/399.

09 листопада 2006 року відповідачем був узгоджений проект електропостачання та прийняті роботи по електропостачанню Гаражного кооперативу "Автомобіліст-3" відповідно до актів виконаних робіт.

02 квітня 2007 року позивачем в ході проведення перевірки споживання електроенергії Гаражним кооперативом "Автомобіліст-3" у присутності представника відповідача Карпова В.І. було встановлено порушення відповідачем Правил користування електричною енергією, а саме самовільне підключення без укладення договору про постачання електричної енергії.

За результатами перевірки складено акт № 0095222 від 02 квітня 2007 року, відповідно до якого визначено обсяг недоврахованої електроенергії, визначено її вартість у сумі 19 580 грн. 30 коп. та виставлено рахунок № 17466 від 11 квітня 2007 року, який відповідачем не оплачено.

04 серпня 2007 року відповідачем на адресу позивача надіслано необхідний для укладення договору пакет документів з проханням поновити електропостачання Гаражному кооперативу "Автомобіліст-3" та направити підписаний і скріплений печаткою договір про постачання електричної енергії.

Попередніми судовими інстанціями звернуто увагу, що заявою від 19 жовтня 2006 року відповідач звертався до позивача з проханням укласти договір на поставку йому електроенергії, на що позивач листом від 10 травня 2007 року повідомив відповідача про перелік документів, які йому слід надати для укладення договору на поставку електроенергії.

Згідно статті 1117 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Судом касаційної інстанції за результатами перевірки касаційної скарги встановлено, що судами першої та апеляційної інстанцій неповно з’ясовано фактичні обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору, і прийняті рішення та постанова у зв’язку з цим недостатньо обґрунтовані.

Відповідно до ст. 275 ГК України, ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

За п.8.1 Правил користування електричною енергією позивач має право складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

Відповідно до п. 6.41 Правил користування електричною енергією у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до ст.1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає висновки першої та апеляційної передчасними.

Судами попередніх інстанцій залишено поза увагою та не надано належної оцінки акту перевірки № 0095222 від 02 квітня 2007 року, відповідно до якого був визначений обсяг недоврахованої електроенергії та визначена її вартість у сумі 19 580 грн. 30 коп., не дано оцінки обставинам щодо позовних вимог у розумінні положень ст. 1212, 1213 ЦК України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України також вважає необхідним вказати на те, що попередніми судовими інстанціями не досліджено належним чином питання відсутності договору про постачання електричної енергії та звертає увагу на фактичне отримання відповідачем електроенергії.

Враховуючи вищенаведене, Вищий господарський суд України встановив, що прийняті судові рішення господарським судом міста Севастополя та Севастопольським апеляційним господарським судом не ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, тому вказані рішення та постанова не відповідають положенням ст.43 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року № 11 "Про судове рішення" зі змінами та доповненнями.

Відповідно до ст.1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції скасовує постанову апеляційного господарського суду та рішення місцевого господарського суду і передає справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи місцевому господарському суду слід врахувати вищевказане, дослідити належним чином наявні у справі та додатково витребувані у сторін докази, та при всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності прийняти відповідне рішення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ "Енергетична компанія "Севастопольенерго" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Севастополя від 22 листопада 2007 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 05 лютого 2008 року у справі № 20-2/399 скасувати.

Справу № 20-2/399 передати на новий розгляд до господарського суду міста Севастополя.

Головуючий суддя                                                                      І. Плюшко

Судді:                                                                                          С. Разводова

С. Самусенко