ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2008 р.                                                              Справа № 04/1991

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Упир І.І., при секретарі –Голосінській Н.М.,

за участю представників сторін:

від позивача –Татаринов О.С. –представник за довіреністю,

від відповідача –не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Дім шпалер” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Цибулівський цукровий завод” про стягнення 2 442 411 грн. 90 коп.

ВСТАНОВИВ :

Позивач заявив позов про стягнення з відповідача 2 442 411 грн. 90 коп. вартості цукру переданого відповідачу на зберігання згідно ухвали апеляційного суду Черкаської області від 04.12.2006 року.

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримав з обставин викладених в позовній заяві.

Відповідач, відзиву на позов суду не надіслав. Представник відповідача в засідання суду не з’явився. Поважності причин нез’явлення представника в засідання, суд не повідомив.

Листом від 24.04.2008 року № 01-76 відповідач повідомив суд, що ним одержана позовна заява, але без додатків, тому він не надав суду відзиву. Про причини неявки представника в засідання відповідач в листі не вказав.

Суд вважає, що відповідач без поважних причин не направив свого представника в засідання суду, а тому вирішив розглядати справу за наявними в ній матеріалами та у відсутності представника відповідача. Крім того, з пояснень представника позивача в засіданні суду вбачається, що документи які необхідні для дачі відзиву на позов у відповідача є і суть спору йому відома, що підтверджується ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 04.12.2006 року.

З матеріалів справи, пояснень представника позивача вбачається, що позивач 10.06.2005 року уклав з СТОВ „Тікич” договір куплі-продажу цукрового буряка за умовами якого сторони зобов’язувалися: одна передати товар, а друга оплатити його.

Відповідно до договору від 10.06.2005 року загальна вартість товару становить 3 260 250 грн.

За умовами договору (п.5.1) позивач оплату товару проводить грошовими коштами на розрахунковий рахунок СТОВ „Тікич” з відстрочкою платежу, але не пізніше 02.02.2006 року.

Зобов’язання щодо оплати цукрових буряків позивач виконав в повному обсязі, що підтверджується актами приймання-передачі векселів від 19.08.2005 року.

Факт передачі позивачу цукрових буряків на суму 3 260 250 грн. підтверджується актом приймання-передачі від 10.06.2005 року.

Пунктом 5.2 договору позивач і СТОВ „Тікич” встановили, що за погодженням сторін можливе проведення розрахунків за отриманий товар в іншому порядку.

Співвласники СТОВ „Тікич” в 2005 році подали позов до Монастирищенського районного суду Черкаської області з вимогою про визнання договору кіплі-продажу від 10.06.2005 року недійсним.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 22.11.2005 року з метою забезпечення позову накладено арешт та заборонено відчуження продуктів переробки цукрового буряка –цукру в кількості 904, 597 тон, жом та потоку СТОВ „Тікич”, ТОВ „Дім шпалер”, що знаходиться на зберіганні ТОВ „Верхнячка-цукор”, смт. Верхнячка Христинівського району, а також зобов’язано ТОВ „Верхнячка-цукор” передати продукти переробки цукрового буряка –цукру в кількості 904, 597 тон, жом та потоку СТОВ „Тікич”, ТОВ „Дім шпалер” –відповідачу.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 04.12.2006 року задоволено заяву відповідача про зміну заходів забезпечення позову та надано дозвіл на реалізацію цукру в кількості 904, 597 тон переданого на зберігання ТОВ „Цибулівський цукровий завод” від ТОВ „Верхнячка - цукор”, грошові кошти від реалізації якого акумулювати на рахунок відповідача.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 23.07.2007 року по справі 03/1375 –2 –27/07 залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 09.11.2007 року в задоволені позову про визнання недійсним договору куплі-продажу від 10.06.2005 року відмовлено в повному обсязі, скасовано заходи забезпечення позову у вигляді дозволу на реалізацію цукру у кількості 904, 597 тон, яке знаходиться на зберіганні у відповідача, грошові кошти, які акумульовані на банківському рахунку відповідача в установі банку від реалізації цукру в кількості 904, 597 тон зобов’язано перерахувати (передати) позивачеві.

Тому, позивач вважає, що відповідач зобов’язаний йому перерахувати 2 442 411 грн. 90 коп. вартості 904, 597 тон цукру..

Вислухавши пояснення представника позивача та оцінивши наданні докази у їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких обставин.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочиннів.

Право власності у набувача майна за договором, згідно част. 1 ст. 334 ЦК України, виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 319 ЦК).

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушеним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Право власності на грошові кошти від реалізації 904, 597 тон. цукру належить позивачеві.

28.02.2008 року позивач надіслав відповідачу вимогу на перерахування йому коштів від реалізації 904, 597 тон цукру.

В семиденний строк з моменту отримання вимоги відповідач кошти від реалізації цукру позивачу не перерахував, відповіді на вимогу позивачу не надіслав.

Згідно висновку Черкаської торгово-промислової палати від 21.03.2008 року № 0-269 середній рівень оптово-відпускних цін виробників на цукор –пісок, що склались станом на 17.03.2008 року становить 2700 –2900 грн. за одну тонну з урахуванням ПДВ.

Таким чином, по розрахунку позивача відповідач має перерахувати позивачу 2 442 411 грн. 90 коп. (2700 х 904,597).

Враховуючи викладене суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача 2 442 411 грн. 90 коп. Витрати по держмиту в сумі 25 500 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., згідно ст. 49 ГПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 49,. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Сягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Цибулівський цукровий завод”, Черкаська область, Монастирищенський район, смт. Цибулів, вул. Леніна1, код –32256655 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Дім шпалер”, м. Київ, вул. Інженерна, 2, код –33051633 –2 442 441 грн. 90 коп. боргу, 25 500 грн. витрат по держмиту та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

СУДДЯ                                         І.І.Упир

Рішення підписано 05.05.2008 р.