ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.02.08р.

Справа № 11/3-08

За позовом дочірнього підприємства "Новий Свєт" Кіпрської компанії "Неолюкс Трейдінг Лімітед", м. Кривий Ріг

до відповідача-1: Криворізького територіально-виробничого об'єднання державних підприємств автотранспорту, м. Кривий Ріг

до відповідача-2: відкритого акціонерного товариства "Криворізьке автотранспортне підприємство 14100", м. Кривий Ріг

про визнання дійсним договору комісії та визнання правонаступником

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача-1: не з'явивсяВід відповідача-2: Барановський О.М., довіреність від 27.07.07р., представник

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання дійсним договору комісії №53 від 11.10.97р. та про визнання правонаступником відкритого акціонерного товариства "Криворізьке автотранспортне підприємство 14100" за зобов'язаннями за договором комісії №53 від 11.10.097р., та про проведення розрахунків.

24.01.08р. від позивача надійшла заява про зміну предмету позову в якій останній фактично уточнив позовні вимоги, не змінюючи предмету позову та просить визнати правонаступником зобов'язань Криворізького територіально-виробничого об'єднання державних підприємств автотранспорту по договору комісії №53 від 11.10.97р. відкрите акціонерне товариство "Криворізьке автотранспортне підприємство 14100".

Перший відповідач позовні вимоги в частині визнання правонаступником відкрите акціонерне товариство "Криворізьке автотранспортне підприємство 14100" вважає обґрунтованими.

Другий відповідач вимоги позивача не визнав, посилаючись на те, що Криворізьке автотранспортне підприємство 14100 (яке в подальшому перетворено у ВАТ) засновано 12.08.97р., а договір №53 позивач та перший відповідач уклали 11.10.97р., тобто пізніше створення Криворізького автотранспортного підприємства 14100.

Із Статуту останнього вбачається, що підприємство не несе відповідальності за зобов'язаннями Криворізького територіально-виробничого об'єднання державних підприємств автотранспорту (ст.3, п.3.5).

У судовому засіданні від 24.01.08р. оголошувалась перерва до 19.02.08р.

В судовому засіданні за згодою представника другого відповідача оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи позовні вимоги (в заяві від 24.01.08р.) позивач посилається на те, що він 11.10.97р. уклав з першим відповідачем договір комісії №53 на виконання якого першому відповідачеві було передано 20 автомобілів, розрахунки за які не було здійснено.

Далі в заяві йдеться про те, що 14.03.97р. на підставі наказу №81 Міністерства транспорту України було створене "Криворізьке державне автотранспортне підприємство 14100", майно якого було сформовано за рахунок майна, переданого йому від першого відповідача.

29.04.98р. керівник першого відповідача повідомив підприємство позивача про те, що правонаступником зобов'язань за договором комісії №53 є "Криворізьке державне автотранспортне підприємство 14100", яке в подальшому перетворене у відкрите акціонерне товариство "Криворізьке автотранспортне підприємство 14100".

З врахуванням зазначеного вище позивач робить висновок про те, що зобов'язання за договором №53 від 11.10.97р. перейшли від першого відповідача до другого.

Вимоги позивача, викладені в заяві від 24.01.08р. задоволенню не підлягають виходячи за наступного.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Отже, діюче законодавство не передбачає такого способу захисту, який зазначено позивачем у позовній заяві.

Крім того, слід зазначити про те, що питання правонаступництва вирішуються при розгляді спору про право матеріальне.

З огляду на викладене у суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. 16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя

І.Ф. Мельниченко

Рішення підписано

19.03.2008 року