ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

04.07.2008

Справа №2-1/6955-2008

за позовом Мар`євської сільської ради Ленінського району АР Крим, (98246, АР Крим, Ленінський район, с. Мар`євка, вул. Шкільна, 1),

до відповідача Опукського природного заповідника, (98300, АР Крим, м. Керч, вул. Кирова, 31-а),

про визнання технічної документації,

Суддя Л. О. Ковтун представників:

від позивача Халілов Т. Е. – Мар`євський сільський голова, Пристінський І. О. - представник, дов. № 135 від 26.05.08 р. від відповідача Іванов О.В. – представник, дов. № 225 від 11.12.2007 р.

Суть спору: Мар’євська сільська рада Ленінського району АРК звернулася до господарського суду АР Крим із позовною заявою та просить визнати відмову Опукського природного заповідника в погодженні меж земель запасу Мар’євської сільської ради загальною площею 1673,0818 га та визнати технічну документацію з землеустрою в частині інвентаризації та встановлення в натурі (на місцевості) меж земель запасу Мар’євської сільської ради Ленінського району АРК такою, що не містить інформації про віднесення земель Опукського природного заповідника до земель запасу Мар`євської сільської ради і вважати, що межі земель запасу загальною площею 1673,0818 га, визначені актом встановлення меж від 07.09.2007 р. не потребують додаткового погодження з боку Опукського природного заповідника.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. ст. 124,           142 Конституції України, ст. ст. 117, 123, 152 Земельного Кодексу України, та мотивовані тим, що невизнання відповідачем технічного звіту з землеустрою обмежує права позивача, як користувача земельної ділянки.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що відмова в погодженні меж земельних ділянок ніколи в законодавстві не визнавалася протиправною. Крім того, відповідач вказує, що питання про наявність в документі тієї чи іншої інформації не є правовим і тому не може вирішуватися в судовому порядку.

Позивач в судовому засіданні уточнив пред’явлені позовні вимоги, зменшивши їх обсяг та просить суд визнати технічну документацію по землеустрою в частині інвентаризації та встановлення в натурі (на місцевості) меж земель запасу Марєвської сільської ради Ленінського району АРК такою, що не містить інформації про віднесення земель Опукського природного заповідника до земель запасу Мар`євської сільської ради.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідив надані докази, суд

В С Т А Н О В И В:

На підставі заяви Мар`євського сільського голови та розпорядження Ленінської районної державної адміністрації № 485/10-09 від 22.06.2006 р. і договору № 15 від 07.08.2006р. Кримським регіональним філіалом Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» проведені геодезичні роботи з інвентаризації земель запасу розташованих за межами населених пунктів Мар`євської сільської ради Ленінського району АР Крим.

В результаті проведення інвентаризації земель запасу в натурі (на місцевості) земельна ділянка загальною площею – 1673,0818 га: в тому числі межі земель сільськогосподарського призначення загальною площею – 1640,7695 га: в тому числі пасовища – 1632,9283 га; землі під господарськими дорогами та прогонами – 7,8412 га; під лісами – та іншими лісопокритими площами: в тому числі під полезахисними лісосмугами – 0,2741 га; під відкритими землями без рослинного покрову або з незначним рослинним покровом – 32,0382 га: в тому числі під іншими – 14,6358 га; під пісками – 17,4024 га на території Мар`євської сільської ради Ленінської ради АРК.

Після проведення вищевказаних землевпорядних робіт Мар`євська сільська рада звернулася до суміжного землекористувача – Опукського природного заповідника за погодженням технічної документації, в якій містився акт встановлення в натурі земель запасу Мар`євської сільської ради.

Однак, листом (вих. № 223 від 05.12.2007р.) відповідач повідомив, що технічний звіт не відповідає по площі території, визначеної Указом Президента України № 459/98 від 12.05.1998 р. «Про створення Опукського природного заповідника».

Правовстановлюючі документи, передбачені ст. 126 ЗК України відповідачем на час судового розгляду не оформлені.

Правові засади розмежування земель державної та комунальної власності встановлені Законом України «Про розмежування земель державної та комунальної власності».

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності» розмежування земель державної та комунальної власності здійснюється за проектами, які за замовленням відповідних сільських, селищних, міських рад, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних державних адміністрацій розробляються державними та іншими землевпорядними організаціями.

Крім того, ч. 4 ст. 12 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності» передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень, визначених цим Законом, приймають

рішення про погодження та затвердження проектів розмежування земель державної та комунальної власності.

Також, згідно положенням ст. 117 ЗК України передача земельних ділянок до державної чи комунальної власності здійснюється в порядку, встановленому для юридичних осіб.

В свою чергу ст. 123 ЗК України не містить приписів про необхідність отримання погодження з боку суміжних землевласників чи землекористувачів, а вимагає погодження проекту відведення земельної ділянки з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини.

Аналіз змісту вищенаведених норм дає можливість зробити висновок про відсутність в чинному законодавстві будь-яких правових приписів, які б передбачали необхідність додаткового погодження проекту відведення земельної ділянки та проекту розмежування земель державної та комунальної власності суміжними землевласниками та землекористувачами, в даному випадку з Опукським природним заповідником.

В матеріалах справи відсутні жодні документально підтверджені відомості, які б свідчили про невідповідність технічного звіту по площі території, передбаченої для надання у користування Опукському природному заповіднику.

Неспроможними є і доводи відповідача відносно того, що листок погодження технічної документації не містить підписів відповідних посадових осіб Керченської регіональної екологічної інспекції та відділу державної екологічної експертизи за використанням, відтворенням та охороною природних ресурсів м. Керчі, оскільки на даний час процес погодження технічної документації меж земель запасу Мар’євською сільської ради триває.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про судоустрій» суд здійснює правосуддя відповідно до принципу верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів юридичних осіб. Всім суб’єктам правовідносин гарантується захист їх прав і законних інтересів незалежним і неупередженим судом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.02р. визначено, що частина 2 статті 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, встановлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість будь-кому захищати свої права будь-якими не забороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно вибирати не заборонений законом засіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Суб’єкти правовідносин, утому числі юридичні особи, у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України. Держава повинна забезпечувати захист прав усіх суб’єктів правовідносин, у тому числі в судовому порядку. Право юридичної особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежено законом та іншими нормативно-правовими актами.

В даному випадку позивач звернувся до господарського суду АР Кhbv з позовом за вирішенням спору з Опукським природним заповідником.

Відповідно до ст.1 ГПК України до господарського суду звертаються особи за захистом своїх порушених чи оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, що кореспондується із положеннями статті 21 ГПК України, де до позивачів віднесено осіб, які пред'явили позов або в інтересах яких пред'явлено позов саме про захист порушеного права чи охоронюваного законом інтересу.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а стаття 16 ЦК України передбачає право особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права і інтересу. Частиною 2 цієї статті визначені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Частиною 2 ст. 142 Конституції України передбачено, що однією зі складових матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування є земля, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах.

Тому, визнання відповідачем технічної документації з землеустрою в частині інвентаризації та встановлення меж в натурі (на місцевості) меж земель запасу, розташованих за межами населених пунктів Мар`євської сільської ради, такою, що не відповідає по площі території Опукського природного заповідника, по суті порушує законні права Мар`євської територіальної громади на оформлення у встановленому законом порядку відповідних правовстановлюючих документів на землі запасу.

Статтею 152 ЗК України гарантовано, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння

земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Також, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки можливий шляхом застосування інших, передбачених законом, способів.

На підставі викладеного, керуючись ст.49, 82-84, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати Технічну документацію з землеустрою в частині інвентаризації та встановлення в натурі (на місцевості) меж земель запасу, розташованих за межами населених пунктів Мар`євської сільської ради Ленінського району, такою що не містить інформації про віднесення земель Опукського природного заповідника до земель запасу Мар`євської сільської ради.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ковтун Л.А.