КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18.03.2008
№ 26/388

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка
В.В.

суддів:

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Суб"єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1

на рішення Господарського суду м.Києва від
13.12.2007

у справі № 26/388

за позовом                               Комунального підприємства
виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)
"Київреклама"

до                                                   Суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

третя особа           Товариство з обмеженою
відповідальністю "Про Радіо"

про
стягнення 212820,06 грн.

за
участю представників сторін:

від
позивача Ковальчук О.В. - дов. № 196-1678/КР від 21.06.2007

від
відповідача            ОСОБА_2. - дов.
від 18.02.2008

ОСОБА_3. -
дов. від 18.02.2008

від
третьої особи     не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виконавчого органу
Київради (Київської міської державної адміністрації) „Київреклама” (надалі -
позивач) звернулось до Господарського суду м.Києва з позовом (з врахуванням
уточнень позовних вимог № 07/11-2007 від 07.11.2007) до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (надалі - відповідач,
апелянт) про стягнення суми заборгованості в розмірі 169 429,94 грн., з яких
138 140,24 грн. - основна заборгованість та 31 289,70 грн. - штрафні санкції (6
586,91 грн. - 3% річних, 24 702,79 грн. - інфляційні).

Рішенням
Господарського суду м. Києва від 13.12.2007р. у справі № 26/388 позов
задоволено; стягнуто з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради
(Київської міської державної адміністрації) „Київреклама” 138 140,24 грн.
боргу, 6 586,91 грн. - 3% річних, 24 702,79 грн. збитків від інфляції, 2 128,20
грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Рішення
суду першої інстанції мотивоване тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню
на підставі ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України та ст.193 ГК України. Доводи
відповідача про те, що він не є належним відповідачем по справі, оскільки
згідно договору про переведення боргу від 18.07.2006 відповідачем по даному
спору повинно бути ТОВ „Про Радіо” (оскільки воно є новим боржником перед
позивачем) місцевим судом до уваги не прийняті, оскільки відповідно до п.п.3.2,
5.2 зазначеного договору про переведення боргу у разі невиконання третьою
особою (ТОВ „Про Радіо”) зобов'язань позивач має право вимагати сплати боргу від
відповідача.

Не
погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в який просить
скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 13.12.2007 у справі № 26/388
та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Апеляційна
скарга мотивована тим, що місцевим судом прийнято рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права, а саме - суд помилково не прийняв до
уваги той факт, що між позивачем, відповідачем та третьою особою укладено
договір від 18.07.2006 про заміну боржника у зобов'язанні (переведення боргу),
у відповідності до якого новим боржником перед позивачем по спірній сумі боргу
є ТОВ „Про Радіо”, а тому підстав для задоволення позовних вимог немає,
оскільки позов заявлений до неналежного відповідача.

Від
позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу .№ 04/02-2008 від 04.02.2008, в
якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення
Господарського суду м. Києва від 13.12.3007 у справі № 26/388 - без змін як
законне та обгрунтоване.

Представники
апелянта (відповідача) в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну
скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник
позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції проти апеляційної скарги
заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Третя
особа своїм правом на участь представника у судовому засіданні апеляційної
інстанції не скористалась, письмового відзиву на апеляційну скаргу не
направила.

Заслухавши
пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки, перевіривши правильність застосування норм
права місцевим господарським судом, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як
вбачається з матеріалів справи, між Гопрозрахунковою організацією
„Київреклама”, правонаступником якої згідно рішення Київської міської ради №
8/65 від 28.09.2006 є Комунальне підприємство виконавчого органу Київради
(Київської міської державної адміністрації) „Київреклама”, (як робочим органом)
та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1(як розповсюджувачем зовнішньої
реклами) укладено договір № 1096/ТК від 07.03.2005.

У
відповідності до умов названого договору та на виконання „Порядку розміщення
об'єктів зовнішньої реклами у м.Києві”, робочий орган надає розповсюджувачу
зовнішньої реклами право на тимчасове користування місцем за адресою згідно
додатку, який є невід'ємною частиною цього договору, на підставі погодженої у
встановленому порядку дозвільної документації на розміщення об'єктів зовнішньої
реклами (надалі - ОЗР), а розповсюджувач зовнішньої реклами використовує надане
місце за цільовим призначенням - для розміщення ОЗР, здійснює оплату за право
користування місцем та звільняє у триденний термін місце після закінчення
терміну дії дозволу та/або цього договору в частині наданого права користування
місцем, на яке припинено дію дозволу та/або договору (п. 2.1 договору № 1096/ТК
від 07.03.2005).

Пунктом
4.5 названого договору встановлено, що плата за право тимчасового користування
місцем сплачується розповсюджувачем зовнішньої реклами щомісячно, не пізніше 20
числа поточного місяця, шляхом перерахування суми коштів, зазначеної в
рахунку-фактурі, наданої робочим органом, на поточний рахунок останнього.

Як
вбачається з матеріалів справи, позивачем було виставлено відповідачу
рахунки-фактури № 29700 від 28.06.2005 на суму 17 510,40 грн., № 37194/4 від
04.11.2005 на суму 26 032,75 грн. та № 50275 від 06.06.2006 на суму 135 270,00
грн., всього - на суму 178 813, 15 грн. (рахунки наявні в матеріалах справи),
які, за твердженням позивача, відповідачем своєчасно сплачені не були.

З
матеріалів справи також вбачається, що 07.06.2006 між СПДФО ОСОБА_1 (як
продавцем) та ТОВ „Про Радіо” (як покупцем) був укладений договір
купівлі-продажу об'єктів зовнішньої реклами (спеціальних конструкцій для
розміщення реклами розміром 3 х 6 м), які встановлені відповідно до вимог
чинного законодавства, за конкретними адресами, у кількості та за ціною,
передбаченими цим договором.

У
відповідності до п.2.9 названого договору покупець приймає на себе зобов'язання
продавця щодо погашення заборгованості останнього перед ГО „Київреклама”.
Виплата заборгованості здійснюється на підставі трьохстороннього договору між
продавцем, покупцем і ГО „Київреклама”.

Крім
того, з матеріалів справи вбачається та не заперечується представниками сторін,
що між Гопрозрахунковою організацією „Київреклама” (як кредитором), Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1(як первісним боржником) та Товариством з
обмеженою відповідальністю „Про Радіо” (як новим боржником) укладено договір
від 18.07.2006 про заміну боржника у зобов'язанні (переведення боргу).

У
відповідності до умов названого договору первісний боржник (відповідач по
справі) за згодою кредитора (позивача) переводить на нового боржника (третю
особу по справі) свій борг перед кредитором в сумі 192 561,17 грн., який виник
у зв'язку з укладанням договору на право тимчасового користування місцем для
розміщення об'єктів зовнішньої реклами № 1096/ТК від 07.03.2005 між кредитором
та первісним боржником (в частині місць для розміщення рекламних засобів,
наданих згідно дозволів №№08856-05, 09388-05, 08855-05, 09387-05, 08491-05,
08490-05) за період з 07.03.2005 по 31.07.2006. (п. 1.1 договору від
18.07.2006).

Новий
боржник зобов'язується виконати зобов'язання, яке він набуває, на умовах,
визначених цим договором (п.2.1 договору від 18.07.2006).

У
відповідності до п.4.1 договору від 18.07.2006 виконання новим боржником
зобов'язання, яке він набуває відповідно до цього договору здійснюється в
такому порядку: сума боргу  в розмірі 192
561,17 грн. повинна бути сплачена кредитору не пізніше 31.10.2006.

Пунктом
7.1 договору від 18.07.2006 передбачено, що датою укладення цього договору є
18.07.2006 та строк дії цього договору визначається з дати його підписання
сторонами та по 31.10.2006.

Судова
колегія дійшла висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми
заборгованості в розмірі 169 429,94 грн., з яких 138 140,24 грн. - основна
заборгованість та 31 289,70 грн. - штрафні санкції (6 586,91 грн. - 3% річних,
24 702,79 грн. - інфляційні) задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

У
відповідності до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання
виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст.509 ЦК
України).

Статтею
11 ЦК України передбачено:

1.
Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

2.
Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1)
договори та інші правочини;

2)
створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності;

3)
завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4)
інші юридичні факти.

3.
Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного
законодавства.

4. У
випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та
обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів
влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

5. У
випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішення суду.

6. У
випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою
виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання
певної події.

У
відповідності до ч.1 ст.510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і
кредитор.

Статтею
511 ЦК України встановлено, що зобов'язання не створює обов'язку для третьої
особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для
третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Статтею
520 ЦК України передбачено, що боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою
особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора.

Форма
правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до
положень статті 513 цього Кодексу (ст.521 ЦК України).

З
наведеного вбачається, що наслідком укладення сторонами договору про заміну
боржника у зобов'язанні (переведення боргу) є, зокрема, вибуття первісного
боржника із зобов'язання та вступ у зобов'язання нового боржника, тобто,
вибуття первісного боржника і заміна його новим боржником.

З
дати укладення угоди про перевід боргу до нового боржника у повному обсязі
переходять обов'язки первісного боржника. Останній вибуває із зобов'язання і не
відповідає перед кредитором за невиконання зобов'язань перед боржником.

Чинним
законодавством не передбачено укладення договору про заміну боржника у
зобов'язанні (переведення боргу) під умовою або на певний строк.

Кредитор,
за згодою якого боржником переведено борг на іншу особу (нового боржника), саме
з новим боржником повинен вирішувати питання щодо задоволення своїх вимог про
сплату боргу.

Таким
чином, у відповідності до договору від 18.07.2006 про заміну боржника у зобов'язанні
(переведення боргу) сторонами було погоджено замінити первісного боржника
(відповідача по справі) на нового боржника - ТОВ „Про Радіо” (третя особа по
справі), в зв'язку з чим обов'язок по сплаті позивачу боргу у сумі 192 561,17
грн. перейшов до ТОВ „Про Радіо”.

З
матеріалів справи вбачається та підтверджено поясненнями представника позивача,
що сума основного боргу, яку позивач просить стягнути з відповідача (138 140,24
грн.), є частиною суми боргу (192 561,17 грн.), яку відповідач за згодою позивача
перевів на нового боржника (ТОВ „Про Радіо”) у відповідності до договору від
18.07.2006 про заміну боржника у зобов'язанні (переведення боргу).

Таким
чином, на час пред'явлення позову СПДФООСОБА_1. не є зобов'язаним  перед позивачем, оскільки обов'язок по сплаті
останньому (як кредитору) заборгованості за договором № 1096/ТК від 07.03.2005
відповідач передав новому боржнику (ТОВ „Про Радіо”).

За
таких обставин позовні вимоги позивача про стягнення з СПДФО ОСОБА_1
заборгованості в розмірі 169 429,94 грн. (з яких 138 140,24 грн. - основна
заборгованість за договором № 1096/ТК від 07.03.2005 та 31 289,70 грн. -
штрафні санкції) задоволенню не підлягають.

Судова
колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції, задовольняючи позов,
неправильно застосував норми матеріального права та помилково прийняв до уваги
положення п.п. 3.2, 5.2 договору про переведення боргу, оскільки вказані
положення договору не ґрунтуються на нормах чинного законодавства щодо заміни
боржника у зобов'язанні (переведення боргу).

Враховуючи
усе вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 підлягає
задоволенню, а рішення Господарського суду м. Києва від 13.12.2007р. у справі №
26/388 - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Судові
витрати по справі у відповідності до ст.49 ГПК України підлягають відшкодуванню
апелянту.

Керуючись
ст.ст. 99, 101, п.2 ст.103, п.4 ч.1 ст.104, ст.105 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичноїособи ОСОБА_1 на рішення Господарського суду м. Києва від
13.12.2007 у справі № 26/388 задовольнити.

2.  Рішення Господарського суду м. Києва від 13.12.2007
у справі № 26/388 за позовом Комунального підприємства виконавчого органу
Київради (Київської міської державної адміністрації) „Київреклама” до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 скасувати повністю та
прийняти нове рішення.

3.   У позові відмовити повністю.

4.  Стягнути з Комунального підприємства
виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)
„Київреклама” (01030, м. Київ, вул. М.Коцюбинського, 12-А, п/р 122 у
Києво-Святошинському відділенні КРФ ВАТ КБ „Хрещатик”, МФО 300830, ) на користь суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, п/р НОМЕР_1в АКБ „Форум”, МФО 322948, інд. № НОМЕР_2) 847
(вісімсот сорок сім) грн. 15 коп. державного мита та 118,00 (сто вісімнадцять)
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.  Видачу наказу доручити Господарському суду м.
Києва.

6.  Матеріали справи № 26/388 повернути до
Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді