ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

26 березня 2008 р.                                                             Справа № 7/271-2007

За позовом Закритого акціонерного товариства „Мукачівський лісокомбінат”, смт. Чинадієво Мукачівського району

до Мукачівської об’єднаної державної податкової інспекції у Закарпатській області, м. Мукачево

про скасування податкового повідомлення –рішення

від позивача –Аги В. В.;

від відповідача –Щубер В. М.;

секретар судового засідання – Ряшко А.В.

Суддя С.Швед

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство „Мукачівський лісокомбінат” (далі - Товариство) звернулося до суду з позовом про скасування податкового повідомлення –рішення Мукачівської ОДПІ від 22.10.2007р. №3297/23-01/00274157/24722 про зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 11 727,00 грн., прийняте органом державної податкової служби за результатами акту перевірки від 19.10.2007р. №733/23-01/00274157, яким встановлено порушення суб’єктом господарювання вимог п.п. 7.4.1. п. 7.4., п.п. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР з відповідними змінами та доповненнями (далі –Закон №168/97-ВР).

Висновок податкового органу обґрунтовується встановленими в ході проведення зустрічних перевірок обставинами щодо несплати до бюджету ПДВ контрагентом позивача по господарських операціях з поставки лісопродукції, у вартості якої Товариством була сплачена сума ПДВ у розмірі 14426,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються правомірністю формування обсягів податкового кредиту по спірних операціях, за наслідками яких у Товариства виникло право на відшкодування з бюджету ПДВ.

Щодо несплати контрагентом Товариства ПДВ до бюджету представник позивача зазначив, що такі обставини відношення до порядку відшкодування ПДВ з бюджету не мають, оскільки Товариство не може нести відповідальності за стан розрахунків інших платників з бюджетом.

Відповідач позов не визнав, а його представник пояснив, що проведеною перевіркою підтверджені факти порушень позивачем вимог Закону №168/97-ВР щодо порядку визначення розрахунків Товариства з бюджетом по ПДВ, тому позивачу і зменшене бюджетне відшкодування на суму 11727 грн., оскільки реально сума спірного податкового платежу до держбюджету не надійшла.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали та заслухавши пояснення представників сторін, суд констатує наступне:

За результатами податкової перевірки з питань достовірності нарахування Товариством суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (акт від 19.10.2007р. №733/23-01/00274157) встановлено порушення позивачем вимог статті 7 Закону №168/97-ВР у зв’язку з неправомірним завищенням суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 11727 грн. за липень 2007 року.

Висновок податкового органу обґрунтовується встановленими в ході проведення зустрічних перевірок обставинами щодо несплати до бюджету ПДВ контрагентом позивача по господарській операції з придбання лісопродукції від підприємця Єжека В.Г. (у вартості якої була сплачена сума ПДВ у розмірі 14426,64 грн., а.с.26-27), який суму ПДВ по цій операції до держбюджету не сплачував та подав до податкового органу податкову звітність з нульовими показниками за спірний період( а.с.71).

Відповідно до п.п.1.7., 1.8. ст.1 Закону №168/97-ВР податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом; бюджетне відшкодування –це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом .

Згідно з п.п. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7 Закону №168/97-ВР сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п.7.2.2. „а” п.7.2. ст. 7 Закону №168/97-ВР (у редакції Закону чинній на момент спірного податкового періоду відшкодування ПДВ та оформлення результатів податкової перевірки) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій покупцем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі бюджетного боргу) є загальні доходи Державного бюджету України (п.п. 7.7.10. п. 7.7. ст. 7 Закону №168/97-ВР).

З наведених вище норм Закону №168/97-ВР випливає те, що необхідними умовами для отримання бюджетного відшкодування з ПДВ є реальне надходження податку до держбюджету та його надмірна сплата платником податку до державного бюджету, оскільки специфіка нарахування та сплати ПДВ полягає в тому, що дана форма універсального акцизу (непрямого податку) нараховуються та сплачується на кожному етапі руху товару від виробника до споживача.

По відношенню до спірної по справі ситуації суд виходить з того, що надмірної сплати ПДВ до держбюджету не було.

Впродовж попередніх 12 місяців до охопленого перевіркою періоду Товариство не сплатило до держбюджету жодної суми податку(а.с.11).

За даними зустрічної перевірки контрагента позивача –приватного підприємця Єжек В. Г. встановлено, що суми податку на додану вартість по податкових накладних за червень 2007 року, по яких Товариством сформовані обсяги податкового кредиту по оспорюваній до відшкодування сумі ПДВ, цим підприємцем до держбюджету не сплачувались.

Це свідчить про те, що у спірній по справі ситуації відсутня основна, законодавчо регламентована умова для відшкодування ПДВ, а саме надмірна сплата даного виду податку платником, який заявляє про відшкодування його з держбюджету, а також реальне надходження сум податку до держбюджету.

Наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до Закону України „Про податок на додану вартість” необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту з ПДВ, зокрема виданих постачальниками податкових накладних, за таких обставин не є безумовною підставою відшкодування ПДВ.

Висновок про те, що відшкодуванню підлягають лише суми, які фактично надійшли до держбюджету, випливає із самої суті поняття податку та його основної функції –формування доходів Державного бюджету України (п.19 частини першої ст.1, ст.9 Бюджетного кодексу України).

Інакше порушується прямий взаємозв'язок між сплатою (надходженням) ПДВ до держбюджету та його відшкодуванням за рахунок коштів держбюджету, а також сам принцип побудови доходів та видатків бюджету по даному податковому платежу з виникненням дисбалансу між його складовими частинами, оскільки суб’єкт господарювання отримує бюджетне відшкодування з ПДВ без фактичного надходження цього податку до державного бюджету.

Обставини відсутності законодавчих підстав для відшкодування ПДВ у аналогічних до даної справи ситуаціях підтверджені судовими рішеннями у адміністративних справах між цими ж сторонами, що набрали законної сили (постанови господарського суду Закарпатської області від 20.03.2007 р. у справі № 7/51-2007 та від 04.04.2007 р. у справі № 7/81-2007, залишені в силі ухвалами Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2007р. та 29.05.2007р. –а.с.83-95), а також судовою практикою Верховного Суду України (постанова від 09.08.2005р. у справі за позовом ЗАТ „Укртатнафта” до Кременчуцької ОДПІ про скасування податкового повідомлення-рішення про зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ (а.с. 96-98 ).

З урахуванням вищенаведеного, суд не знаходить ні фактичних, ні правових підстав для задоволення позову та скасування оспорюваного Товариством податкового повідомлення –рішення Мукачівської ОДПІ.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 7-8, 69 86, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена за правилами, передбаченими статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя С. Швед