Господарський суд Чернігівської області
м.Чернігів,пр.Миру,20 Тел.678-853
Р І Ш Е Н Н Я

08 квітня 2008р. справа №14/79

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Тридента Агро” юридична адреса: вул.Ямська,28а, м. Київ, 03038, (фактична адреса: вул.Шовкуненка,6, м. Київ, 03049)

До відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Київагроінвестсоюз”, вул.Степанюка, 1, с.Канівщина, Прилуцький р-н.

Про стягнення 3391грн. 30коп.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: Сербан В.Ф., Гавриляк А.В. представники, довіреність від 07.04.08р.

Від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 2164,96грн. за поставлений товар згідно договору №ДГ-ЧН00079 від 29.06.06р. по видатковій накладній №РН-ЧН00266, 485,09грн. пені за період з 02.11.06р. по 27.02.08р., 86,76грн. три проценти річних за період з 02.11.06р. по 27.02.08р., 502,94грн. інфляції за період з 02.11.06р. по 27.02.08р., 151,55грн. штрафу згідно п.8.4. договору.

Відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України представник позивача в судовому засіданні 20.03.08р. надав заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог №400 від 14.03.08р., в якій просив суд стягнути з відповідача 2164,96грн. основного боргу, 504,47грн. пені за період з 02.11.06р. по 14.03.08р., 89,82грн. три проценти річних за період з 02.11.06р. по 14.03.08р., 574,97грн. інфляції за період з 02.11.06р. по 14.03.08р., 151грн. штрафу та 400грн. збитків за надання юридичних послуг згідно договору №45/02/08 від 21.02.08р. Суд прийняв збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення пені на суму 19,38грн., в частині стягнення 3% річних на суму 03,06грн., в частині стягнення інфляції на суму 72,03грн., та прийняв до розгляду вимогу про стягнення з відповідача збитків у сумі 400,00грн. за надану юридичну допомогу, про що вказано в ухвалі суду від 20.03.08р.

Представник позивача в судовому засіданні 20.03.08р. надав довідку головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві №21-10/1367-2 від 14.03.08р., згідно якої в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України станом на 01.03.08р. значиться Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „Київагроінвестсоюз”, ідентифікаційний код 31142079, адреса: Прилуцький р-н, с.Канівщина, вул.Степанюка,1.

Представник позивача в судовому засіданні надав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно якого в реєстрі значиться Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „Київагроінвестсоюз”, ідентифікаційний код 31142079, місцезнаходження с.Канівщина, Прилуцький р-н, вул.Г.Степанюка,1, статус відомостей про юридичну особу не підтверджено –відсутність за місцезнаходженням.

Відповідач відзив на позов не надав. Повноважного представника в судове засідання не направив. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Ухвали суду про порушення провадження по справі та про відкладення розгляду справи направлені на адреси відповідача, зазначені у позовній заяві та довідці статистики, повернулася до суду з відміткою відділу поштового зв’язку про відсутність зазначеного товариства.

Не з’явлення повноважного представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Рішення приймається за наявними у справі матеріалами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вислухавши пояснення повноважних представників позивача, з’ясувавши фактичні обставини справи, господарський суд встановив:

29.06.06р. між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу №ДГ-ЧН-00079. Відповідно до п.1.1. договору він визначає умови купівлі-продажу засобів захисту рослин на умовах відстрочення платежу. Предметом договору відповідно до п.1.2. договору є товар, який належить продавцю на момент укладання договору або буде набутий продавцем у майбутньому. Відповідно до п.2.1. договору асортимент товару, його кількість, термін оплати та поставки, місце передачі товару, ціна визначаються в додатках, рахунках та накладних документах, що є невід’ємною частиною договору.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар згідно видаткової накладної №РН-ЧН00266 від 29.06.06р. на суму 2164,96грн. Факт отримання товару підтверджується вказаною накладною та довіреністю ЯМЕ№647221 від 29.06.06р.

У п.5.3. договору сторони визначили, що оплата товару проводиться наступним чином: 100% від вартості товару сплачується відповідачем в строк до 01.11.06р. без виставлення рахунку-фактури.

У відповідності до приписів ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України відповідачем на день розгляду справи в суді не подано суду доказів виконання зобов’язання щодо оплати товару в повній сумі.

Відповідач за поставлений товар своєчасно не розрахувався. Заборгованість відповідача на день розгляду справи становить 2164,96грн., що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, борг в сумі 2164,96грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст.216, ч.2 ст.217 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарську-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченим цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу України –штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штраф, пеня), яка сплачується у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання.

Згідно ч.4 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов’язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов’язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У п. 8.2. договору сторони встановили, що за про прострочення виконання зобов’язання покупець (відповідач у справі) сплачує на користь продавця (позивача у справі)т пеню у розмірі 0,08% від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення.

Згідно п.8.3 договору сторони, відповідно до ст.259 ЦК України домовилися про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов’язань за договором, що відповідно до п.6 ст.232 ГК України сторони домовилися про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язань за договором здійснюється без обмеження строку.

Згідно п.8.4. договору за несплату або несвоєчасну оплату товару покупець сплачує штраф у розмірі 7% від вартості товару.

Позивач, з врахуванням збільшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача 504,47грн. пені за період з 02.11.06р. по 14.03.08р. та 151,55грн. штрафу. Дослідивши поданий позивачем розрахунок пені суд доходить до висновку, що пеня в сумі 504,47грн. та штраф в сумі 151,55грн. підлягають стягненню в повній сумі.

Позивач, посилаючись на ст. 625 Цивільного кодексу України, з врахуванням збільшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача 89,82грн. три проценти річних за період з 02.11.06р. по 14.03.08р., 574,97грн. інфляції за період з 02.11.06р. по 14.03.08р.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачем не подано суду доказів відсутності вини у несвоєчасній оплаті поставленої продукції, а тому вимоги позивача щодо стягнення інфляції та 3% річних є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному розмірі.

Позивач просить стягнути з відповідача 400грн. збитків за надання юридичних послуг згідно договору №45/02/08 від 21.02.08р., укладеного між позивачем та ТОВ „Незалежна юридична компанія”. В обґрунтування вимог позивач посилається на акти виконаних робіт та перерахування позивачем 400,00грн. на рахунок ТОВ „Незалежна юридична компанія” по платіжному дорученню №5163 від 21.02.08р., як оплати за надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт згідно договору №45/02/08 від 21.02.08р.

Згідно з положеннями ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною; до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. Виходячи з вищенаведених законодавчих положень витрати на юридичну допомогу не є за своєю правовою природою збитками в розумінні ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу України.

Витрат на правове обслуговування не мають обов'язкового характеру і факт їх наявності та розмір не знаходяться у необхідному зв'язку з оспорюваною сумою за позовом.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 400грн. збитків за надання юридичних послуг задоволенню не підлягають.

Оскільки відповідач в порушення ст.525, 526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, взяті на себе зобов’язання не виконав, за отриманий товар своєчасно не розрахувався, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення основного боргу в сумі 2164,96грн., в частині стягнення пені в сумі 504,47грн., штрафу в сумі 151,55грн., інфляції в сумі 574,97грн., 3% річних в сумі 89,82грн. В решті позову відмовити.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача у зв’язку з несвоєчасним виконанням договірних зобов’язань та відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача державне мито в сумі 102,00грн. та 105,85грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.193, 216, 217, 224, 225, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 525, 526, 625, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Київагроінвестсоюз”, (вул.Степанюка, 1, с.Канівщина, Прилуцький р-н, р/р 5836 в від.”Промінвестбанк” Чернігівської обл. м.Прилуки, МФО 353423, код 31142079) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Тридента Агро” (вул.Ямська,28а, м. Київ, р/р 0101 в ЗАТ „СВЕДБАНК ІНВЕСТ” в м. Києві, МФО 320650, код 25591321) 2164грн.96коп. боргу, 504грн.47коп. пені, 151грн.55коп. штрафу, 574грн.97коп. інфляції, 89грн.82коп. три проценти річних, 102грн.00коп. державного мита, 105грн.85коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Суддя Н.Ю.Книш

Рішення підписано 09.04.2008р.

Суддя Н.Ю.Книш