ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2008 р.

№ 2/240

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого –судді

Грека Б.М. –(доповідача у справі)

суддів :

Подоляк О.А.

Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу"

на постанову

Донецького апеляційного господарського суду від 04.02.08

у справі

№ 2/240

господарського суду

Донецької області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Новгородський комбінат комунального господарства"

до

Комунального підприємства "Кампанія "Вода Донбасу"

про

стягнення 70 298 грн. 88 коп.

за участю представників від:

позивача

Кошуба В.О. (дов. від 01.02.08)

відповідача

Чевичелова О.А. (дов. від 01.02.08)

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю “Новгородський комбінат комунального господарства” звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства “Донецькоблводоканал”, правонаступником якого є скаржник, про стягнення 70298грн.88коп, у тому числі заборгованість за спожиту воду в сумі 54004грн.43коп, інфляційні втрати 908, 15 грн., пеня в сумі 703грн.

Ухвалою від 10.09.07 господарський суд Донецької області керуючись ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучив до участі у справі Виконавчий комітет Новгородської селищної ради с. Новгородське м. Дзержинськ як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Рішенням від 30.11.07 господарський суд Донецької області (суддя Мартюхіна Н.О.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.02.08 (колегія суддів у складі: головуючого-судді Акулової Н.В., суддів: Гези Т.Д., Дзюби О.М.), позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнута заборгованість в сумі 52811, 51 грн., 908, 15 грн. інфляційних втрат, в решті позову відмовлено. В частині задоволення позову судові акти мотивовані наявністю заборгованості за використану воду.

Не погоджуючись з рішенням та постановою у справі, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та доповненням до неї від 05.05.08, в яких просить їх скасувати, в позові відмовити. Доповнена касаційна скарга мотивована тим, що підвищення тарифів здійснено позивачем в односторонньому порядку всупереч умовам договору.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги (з врахуванням доповнень до неї) щодо дотримання судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 02.02.04 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Новгородський комбінат комунального господарства” (постачальник) та Комунальним підприємством “Донецькоблводоканал” (споживач) укладений договір № 10. Згідно з даним договором постачальник подає по своїм трубопроводам воду споживачу та приймає від останнього стоки в обсягах місячного графіку та технічних можливостей постачальника.

Споживач приймає воду від постачальника, раціонально використовує її та проводить оплату за діючими тарифами в строки, які передбачені договором (п.п. 1.1., 1.2. договору).

Рішенням виконкому Новгородської селищної ради №75 від 18.07.03 узгоджені тарифи на послуги по водопостачанню та водовідведенню, за умови цілодобового постачання для населення: - по водопостачанню – 0,73 грн/м куб;по водовідведенню 0 0,28 грн/ м куб. Сторони у договорі узгодили п. 3.1, за яким тариф на послуги по поставці води на момент укладання даного договору складає (без ПДВ):- 10м3 води питної з ПДВ 3,36 грн., сума постачання складає 39174грн. У п.3.3 договору №10 встановлено, що при зміні тарифу на послуги з постачання води постачальник (позивач) приймає їх з дня їх прийняття, без узгодження зі споживачем (відповідачем), з повідомленням останнього окремим листом, який є невід’ємною частиною даного договору.

Рішенням виконавчого комітету Новгородської селищної ради №26 від 26.02.04 “Про узгодження тарифів на послуги водопостачання та водовідведення”, вирішено узгодити з 01.01.04 нові тарифи на послуги щодо водовідведення та водопостачання, споживачам непромислової групи, які розташовані на території селища, в зв’язку із збільшенням собівартості послуг щодо водовідведення та водопостачання. При цьому вартість м3 води питної споживачам непромислової групи, які розташовані на території селища, у тому числі, для спеціалізованих підприємств, що поставляють теплову енергію та гарячу воду, водовідведення та водопостачання, до яких відноситься відповідач, встановлена у сумі 1грн.57коп.(без ПДВ). Листом №252 від 26.04.04 позивач, згідно п.3.3 договору №10 від 02.02.04 повідомив відповідача про зміну вартості 10 м3 води питної, яка становить 6 грн., сума поставки - 69746 грн. 40 коп. Тобто, позивач за власною ініціативою зменшив розмір встановленого вищезазначеним рішенням тарифу виходячи з собівартості води з врахуванням рентабельності підприємства.

Позивач у 2004році звертався до господарського суду Донецької області з позовом до Державного обласного комунального підприємства “Донецькоблводоканал” про правомірність внесення змін у договір № 10 від 02.02.04, рішенням господарського суду Донецької області по справі № 35/216пд від 08.12.05 у задоволенні позову відмовлено з посиланням на відсутність порушеного права. У тексті зазначеного рішення господарського суду встановлений факт належної зміни умов договору, щодо тарифів на постачання питної води в розмірі 6 грн. за 10м3 води в розумінні ст. 35 Господарського процесуального кодексу. Таким чином, рішенням суду, яке вступило у законну силу, визнаний факт належної зміни умов договору, щодо тарифів на постачання питної води в розмірі 6 грн. за 10м3 води, тому він не потребує доведення. З огляду на викладене, посилання скаржника на безпідставність застосування змінених тарифів є необґрунтованим та таким, що суперечить фактичним обставинам справи.

Всього за період з січня 2004 року по грудень 2004 року позивачем було надано послуг з постачання води на загальну суму 130662грн18коп. Відповідачем було сплачено 77850 грн. 67 коп.; за зазначений період за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 52811грн. 51коп., дана сума заборгованості підтверджена актами звірки від 14.11.07, 28.11.07 з посиланням на первинні документи, проводки бухгалтерського обліку. Сторони не заперечують, що різниця, яка виникла в зв’язку з невизнанням відповідачем нових тарифів становить 52 811, 51 грн. Дана заборгованість виникла виключно виходячи з того, що відповідач посилається на той факт, що оплата повинна бути здійснена за первісними тарифами без врахування змін, що, як встановлено вище, є безпідставним.

Враховуючи вимоги ст.ст. 525, 625 Цивільного кодексу України, суди дійшли вірного висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Доводи касаційної скарги спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, а тому, постанову апеляційного господарського суду слід залишити без змін, так як вона ухвалена при повному з'ясуванні судами всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" залишити без задоволення, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.02.08 у справі № 2/240 залишити без змін.

Головуючий - суддя                                                                      Б. Грек

Судді                                                                                                    О. Подоляк

Л. Стратієнко