СУД
Ухвала

Іменем України

26
лютого 2008 року

Справа
№ 2-23/12618-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді
Волкова К.В.,

суддів
Черткової І.В.,

Гонтаря В.І.,

секретар
судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю:

позивача: ОСОБА_1, паспорт  НОМЕР_1;

представника
відповідача: не
з'явився;

розглянувши
апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 на
постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко Г.М.) від 12.11.2007 року у справі №
2-23/12618-2007А

за
позовом  фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,Сімферополь,95000)

до          Регіонального управління департаменту
контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової адміністрації України в Автономній Республіці Крим
(вул. Київська, 73,Сімферополь,95017)

про
скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Автономної
Республіки Крим з позовом про скасування рішення Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України в Автономній
Республіці Крим про застосування фінансових санкцій в сумі 6056,80 грн. за
порушення статті 15 Закону України „Про державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів”.

Постановою
господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко Г.М.) від
12.11.2007 року у справі №2-23/12618-2007А у задоволенні позову відмовлено.
Господарський суд першої інстанції під час вирішення спору дійшов до висновку
про те, що відповідачем правомірно були застосовані штрафні санкції.

Не
погодившись з постановою господарського суду першої інстанції, фізична особа
-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Севастопольського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, позов
задовольнити.

Апеляційна
скарга мотивована тим, що відповідачем був порушений порядок проведення
перевірки.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Латиніна
О.А. від 26.02.2008 року у зв'язку з зайняттю в іншому судовому процесі у
складі колегії було замінено суддю Горошко Н.П. на суддю Гонтаря В.І.

У судовому засіданні
26.02.2008 року позивач підтримав вимоги апеляційної скарги, представник
відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи
повідомлений належним чином.

Судова колегія вважає
можливим розглянути спір за відсутністю представника відповідача, оскільки
матеріалів справи достатньо для розгляду спору по суті, а згідно частини 4
статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове
засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Переглянувши постанову суду
першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства
України, судова колегія встановила наступне.

Матеріалами справи
підтверджено, що 23.09.2006 року
співробітниками
Регіонального   Управління   Департаменту   з
питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та
обігом підакцизних товарів в Автономній Республіці Крим було проведено
перевірку дотримання вимог законодавства, обов'язкових для виконання при
здійсненні господарської діяльності, що ліцензується, у магазині,  розташованому за адресою: місто
Сімферополь,АДРЕСА_2, та належить позивачу. За результатами перевірки складений
акт №010136-116/21-314 від 23.09.2006 року.

Перевіркою було встановлено
порушення позивачем частини 6 статті 15 Закону України „Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, а саме: реалізація пляшки горілки
„Медоф” за ціною 14,00грн. без наявності відповідної ліцензії.

На підставі акту перевірки
відповідачем було прийнято рішення №010113/01101-21 від 04.10.2006 року про
застосування фінансових санкцій в сумі 6056,80 грн.

Вивчивши матеріали справи,  вислухавши позивача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків
суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування
оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв'язку з наступним.

Відповідно до вимог частини
1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної
скарги.

Так, позивачем в апеляційній скарзі
наведені доводи щодо порушення відповідачем порядку проведення перевірки
дотримання вимог Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів”.

З апеляційної скарги
вбачається, що співробітниками відповідача був порушений порядок проведення
перевірки, передбачений частиною 1 статті 11-2 Закону України „Про Державну
податкову службу в Україні”, а саме під час проведення перевірки не було надано
направлення на перевірку та копію наказу про проведення перевірки. Зазначене
порушення, на думку позивача, є підставою для визнання нечинним рішення рішення
№010113/01101-21 від 04.10.2006 року про застосування фінансових санкцій в сумі
6056,80 грн., оскільки докази порушення позивачем вимог Закону України „Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” були зібрані з порушенням
вимог законодавства.

Проте, судова колегія з
зазначеними доводами позивача погодитись не може у зв'язку з наступним.

Відповідно до пункту 2
статті 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" до
прав органів податкової служби відноситься зокрема право здійснювати контроль
додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому
законом порядку.

Відповідно до статті 11-2
Закону України "Про державну податкову службу в Україні" посадові
особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення
планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх
проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання
платнику податків під розписку направлення на перевірку, в якому зазначаються
дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова
або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади,
звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які
проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності
підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою
органу державної податкової служби;
копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової
виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової
виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів
платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною
першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної
податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Таким чином, якщо позивач
вважав, що перевіряючи не мали права приступати до проведення перевірки, то він
мав повне право не допускати співробітників податкової адміністрації до
перевірки, однак він таким право не скористався.

Вивчивши матеріали справи
судова колегія вважає акт перевірки №010136-116/21 -314 від 23.09.2006 року
належним доказом, яким встановлений факт порушення позивачем вимог частини 6
статті 15 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Позивачем
не були надані докази, що спростовують факти, викладені у акті перевірки. За
таких умовах факт вказаного у спірному рішенні порушення, а саме, реалізація
алкогольних напоїв та тютюнових виробів без відповідних ліцензій, слід вважати
належно встановленим.

Таким
чином, судова колегія вважає правомірним застосування до позивача фінансових
санкцій в сумі 6056,80 грн. згідно спірному рішенню №010113/01101-21 від
04.10.2006 року за порушення вимог частини 6 статті 15 Закону України „Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Враховуючи викладене, судова колегія
не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1.

Керуючись статтею 195,
пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями
206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1
залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 12.11.2007 року у справі № 2-23/12618-2007А
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом
одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
К.В. Волков

Судді
І.В. Черткова

В.І. Гонтар