ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 2/28

19.02.08

За позовом

Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

До

Державного підприємства «Дирекція будівництва та реконструкції об’єктів матеріально-технічної бази органів державної податкової служби в Україні»

про

стягнення заборгованості в сумі 33248,25 грн.

Суддя Домнічева І.О.

Представники:

від позивачів

Ковальчук В.М.

від відповідача

не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація»звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного підприємства «Дирекція будівництва та реконструкції об’єктів матеріально-технічної бази органів державної податкової служби в Україні»суми заборгованості в розмірі 33248,25 грн. за користування нежилим приміщенням площею 196,90 кв.м. в м. Києві на вул. Кудрявській, 14-Б (згідно з поверховим планом БТІ будинок значиться як №14-16 літер Б на вул. Кудрявській в м. Києві).

Ухвалою від 21.01.08р. суд порушив провадження у справі та призначив судове засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.97 № 02-5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Сторони були належним чином повідомлені про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Позивач у судових засіданнях підтримував викладені у позові обставини, та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судові засідання не з’являвся, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Про поважні причини неявки в судові засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Відзив на позов відповідач не подав.

За таких обставин рішення по справі винесене на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, оглянувши надані позивачем оригінали документів, на які він посилаються, як на підставу своїх вимог, та копії яких долучені до матеріалів справи, суд —

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація»(надалі –Позивач) та Державним підприємством «Дирекція будівництва та реконструкції об’єктів матеріально-технічної бази органів державної податкової служби в Україні» (надалі –Відповідач) було укладено договір № 10/1251 від 23.12.2003р. (надалі –Договір).

Строк дії договору встановлено з 23.12.2003р. по 23.12.2006р.

Відповідно до умов Договору Позивач передав, а Відповідач прийняв в користування нежиле приміщення, що є комунальною власністю, площею 196,90 кв.м. в м. Києві на вул. Кудрявській, 14-Б (згідно з поверховим планом БТІ будинок значиться як №14-16 літер Б на вул. Кудрявській в м. Києві).

Відповідно до умов Договору, після закінчення строку дії договору, приміщення мало бути передане (повернуте) орендодавцю, яким є Позивач по даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»у разі закінчення строку дії договору орендар зобов’язаний повернути орендодавцеві об’єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

В матеріалах справи відсутні докази того, що договір № 10/1251 від 23.12.2003р. було продовжено.

Позивач, відповідно до ст. 530 ЦК України, 16.11.07р. звернувся з Вимогою до Відповідача, відповідно до якої просив сплатити заборгованість за користування приміщенням площею 196,90 кв.м. в м. Києві на вул. Кудрявській, 14-Б, оскільки Відповідач і після закінчення строку дії Договору приміщення не звільнив та продовжує ним користуватися.

Відповідно до умов Договору орендна плата сплачується орендарем, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об’єкта оренди орендодавцеві. Крім того, Відповідач зобов’язаній був сплачувати незалежно від наслідків господарської діяльності орендні платежі своєчасно.

Обов’язок орендаря вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі також закріплений у ч.3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ч. 3 ст. 285 ГК України.

Позивач надав суду розрахунок заборгованості відповідача по сплаті орендних платежів за користування приміщенням, відповідно до якого за період липень 2007р.- листопад 2007р. заборгованість Відповідача становить 33248, 25 грн.

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем вищенаведеної заборгованості.

Згідно з вимогами ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином у відповідності з умовами договору; одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов не допускається.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у відповідності до наданого позивачем розрахунку суми заборгованості.

Відповідно ст. 49 ГПК України, з Відповідача на користь Позивача стягуються суми витрат по сплаті державного мито та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу за звернення з позовом до Господарського суду міста Києва.

Судом не задовольняється клопотання позивача щодо покладення на відповідача витрат по відправленню ним цінного листа (в даному листі направлялась копія позову з додатками відповідачу), оскільки нормами Господарського процесуального кодексу України на позивача не покладається обов’язок направляти відповідачу копію позову саме цінним листом, статтею 49 ГПК України також не передбачено такі витрати.

А тому, на думку суду, оскільки дані витрати нормативно не передбачені, і були понесені позивачем добровільно, то такі витрати не відносяться до судових витрат і не відшкодовуються за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 16, 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Стягнути з Державного підприємства «Дирекція будівництва та реконструкції об’єктів матеріально-технічної бази органів державної податкової служби в Україні» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 14-Б; код 30220009) на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»(01034, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А; код 03366500) 33248 (тридцять три тисячі двісті сорок вісім) грн. 25 коп. заборгованості, 332 (триста тридцять дві) грн. 48 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.О.Домнічева

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення –21.02.2008р.