ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.08 Справа № 5/119

За позовом: Дочірньої компанії „Газ України” НАК „Нафтогаз України”, м.Київ

до відповідача: Львівської КЕЧ Району Будинкоуправління №1, м.Львів

про стягнення 158232,35 грн.

Суддя І.Петрик

.

Представники:

Від позивача: Працьовита С.М - гол. ю/к (довіреність № 209/10 від 29.12.07р.)

Від відповідача: Г.Мельницький –представник (довіреність № 202 від 08.05.08р.)

Сторонам роз’яснено права та обов’язки у відповідності до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Суть спору:

Позов заявлено Дочірньою компанією “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”, м. Київ до Львівської КЕЧ Району Будинкоуправління №1 про стягнення 158232,35 грн. заборгованості.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 12.04.08 р. призначив розгляд справи на 12.05.08 р.

12.05.08р. представник позивача в судове засідання з’явився, позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав суду відзив на позов № 203 від 08.05.08р., позовні вимоги визнав частково.

Заслухавши пояснення повноважних представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Згідно ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини.

Між позивачем та відповідачем було укладено договір постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій № 06/06-640-ТЕ-21 від 31.10.06 р., у відповідності до якого позивач за період з 01.11.06р. передав газ відповідачу в об’ємі 135,0 тис. куб. м. на загальну суму 206201,97 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу за спірний період (в матеріалах справи), а відповідач зобов’язувався прийняти та оплатити газ.

Відповідно до п.6.1. договору –оплата за газ та послуги з його транспортування здійснюється відповідачем грошовими коштами шляхом поточного перерахування на рахунок позивача протягом місяця поставки 100 % вартості фактично спожитих обсягів газу та послуг з його транспортування. Остаточний розрахунок за фактично спожиті та про транспортовані обсяги газу здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу до 10 числа, наступного за звітним.

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 7.2 договору, в разі неоплати або несвоєчасної оплати за спожитий газ у строки, зазначені у договорі, відповідач сплачує на користь покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу, що відповідно до поданого розрахунку становить 10 702,87 грн.

Норма п.2 ст.625 ЦК України встановлює наступне: «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 530 ЦК України (част.2) передбачає, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги.

За прострочення виконання грошового зобов’язання, відповідно до ст.625 ЦК України, позивач правомірно нарахував відповідачу інфляційні втрати в сумі 27988,36 грн. та 3% річних в сумі 4436,15 грн., які підлягають стягненню.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України, суд вважає, що застосування штрафних санкцій може призвести до негативних наслідків для підприємства - відповідача, і, з врахуванням доводів відповідача, важкого фінансового становища та характеру діяльності підприємства-відповідача, суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої пені до 4, 5 тис. грн.

Відповідно до ст.193 ГК України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Державне мито та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покладаються на обидві сторони відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.11,611,625 ЦК України, ст.193 ГК України, ст.ст.33,43,44,49,82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Стягнути з Львівської КЕЧ Району Будинкоуправління №1, м.Львів, вул. Стрийська, 105 (р/р 13471 в ЛОД АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 325019, ) на користь ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України”, м. Київ, вул.Шолуденка,1( р/р 14 в ГОУ ПІБ України, МФО 300012, код ЄДПРОУ 31301827) - 115101,97 грн. основного боргу, 4500 грн. пені, 27988,36 грн. інфляційних нарахувань, 4439,15 грн. - 3% річних, 1520,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

3.          В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Суддя