ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.01.08р.

Справа № 1/6-08

За позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Відкритого акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 30660 грн. 62 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: Драний А.В., посвідчення №22 від 16.11.06р., заступник начальника юридичного відділу;

від відповідача: Шаніна І.В., довір. №5302/4 від 03.01.2007р.,

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 30 660 грн. 62 коп.., що складають суму перерахунку страхових виплат, виплачену Лисенко В.М.

Позивач позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнає, у відзиві на позовну заяву від 16.01.2008 р. вказує, що страхові виплати здійснюються за рахунок внесків роботодавців і закон не передбачає права Фонду на звернення до страхувальника з регресними вимогами щодо відшкодування сплачених Фондом страхових виплат. Також зазначає, що питання сплати внесків підприємствами (страхувальниками) і відшкодування Фондом (страховиком) шкоди врегульовані спеціальним законом - Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", що доводи позивача про необхідність застосування ст.ст. 225, 228 Господарського кодексу України, ст.ст. 1172, 1191 Цивільного кодексу України є безпідставними.

В порядку ст. 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено тільки вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, на яке посилається позивач у даній справі, з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на користь позивача –Лисенко Володимира Михайловича було стягнено 30 660 грн. 62 коп. в рахунок не нарахованих та не виплачених сум втраченого заробітку.

Судом було встановлено, що потерпілий отримав професійне захворювання, працюючи на Відкритому акціонерному товаристві "Криворізький залізорудний комбінат".

Позивач у даній справі виконав зазначене вище рішення, сплативши потерпілому присуджену грошову суму.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України "Про охорону праці" відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я, або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон).

Статті 5, 21, ч.1 ст. 25, ст. 28 Закону на страховика, яким згідно з ч.4 ст. 6 Закону є Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України покладено обов'язок повного та своєчасного відшкодування шкоди у разі настання страхового випадку та проведення усіх видів страхових виплат і соціальних послуг.

За змістом частини першої ст. 21 Закону у разі настання страхового випадку у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні.

Усі види страхових виплат і соціальних послуг застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, а також усі види профілактичних заходів, передбачених ст.ст. 21 та 22 цього Закону, проводяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків за рахунок коштів цього Фонду (ст. 25 Закону).

З метою виконання зазначеного обов'язку Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону провадить збір та акумулювання страхових внесків, має автономну незалежну від будь-якої іншої, систему фінансування.

Одним із джерел фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України є внески роботодавців ( ч.2 ст. 46 Закону).

Відповідно до ч.3 ст. 46 Закону кошти на здійснення страхування від нещасного випадку не включаються до складу Державного бюджету України, а спрямовуються для відшкодування шкоди застрахованим особам та членам їх сімей, тобто державі не заподіюється шкода, оскільки страхові виплати здійснюються Фондом за рахунок роботодавців.

Розмір страхового внеску для кожного підприємства обчислюється Фондом у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, на інші заохочувальні і компенсаційні виплати.

Визначаючи розмір страхового внеску Фонд розраховує його таким чином, щоб сума страхових внесків страхувальників до Фонду забезпечувала покриття витрат Фонду, пов'язаних із здійсненням соціального страхування від нещасного випадку (ч.2 ст. 47 Закону).

Відповідач - відкрите акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат" відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" виконує свої обов'язки перед позивачем по сплаті страхових внесків.

Зважаючи на те, що питання сплати підприємствами (страхувальниками) і відшкодування Фондом (страховиком) шкоди врегульовані спеціальним законом - Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", посилання позивача на необхідність застосування ст.ст. 225, 228 Господарського кодексу України, ст.ст. 1172, 1191 Цивільного кодексу України не заслуговують на увагу.

Посилання позивача на те, що для покриття поточного фінансового року та наступного року до надходження внесків Законом передбачено положенням ст. 52, що страхувальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованому або Фонду соціального страхування від нещасних випадків внаслідок невиконання своїх обов'язків із страхування від нещасного випадку, відповідно до законодавства, є безпідставним, тому що страхові виплати здійснюються за рахунок внесків роботодавців, Закон не передбачає право Фонду на звернення до страхувальника з регресними вимогами щодо відшкодування сплачених Фондом страхових виплат.

З огляду на викладене у суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 6, 21, ч.1 ст. 25, ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя

І.А. Рудь

Рішення підписано 28.01.08 р.