ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2008 р.

Справа № 14/54

за позовом КП "Октан"

вул. Підвальна, 2, смт.Заболотів, Снятинський район, 78315

до відповідача ТОВ виробничо-комерційна фірма "Варто"

Гоголя, 75, смт.Снятин, Івано-Франківська область,78300

Представники:

Від позивача: Шиманський В.В., представник, доручення № б/н від 01.04.08р.

Від відповідача: не з"явились

Представнику позивача роз"яснено права та обов"язки на підставі ст.ст.20,22 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: заявлений позов про стягнення 71 638,62грн. основного боргу та 2 402,10грн. пені.

Позивач позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, свої обгрунтування виклав у позовній заяві.

Відповідач в засідання суду не з"явився, подав клопотання (вх. №2922 від 15.04.08) про відкладення засідання суду в зв"язку з направленням у службове відрядження представника.

Беручи до уваги той факт, що клопотання відповідача не обгрунтоване та документально не підтверджене, суд приходить до висновку про відмову в його задоволенні.

Заслухавши представника позивача та розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

28.05.07 між сторонами укладено договір №4 купівлі-продажу нафтопродуктів.

Відповідно до розділу 1 вищезазначеного договору, продавець (позивач) зобов"язався передати у власність, а покупець (відповідач) прийняти і оплатити нафтопродукти згідно асортименту.

В судовому засіданні позивач зазначив, що він передав, а відповідач прийняв на протязі 2007 року нафтопродукти на суму 147 642,15грн.

Розділом 2 договору передбачено, що ціна товару визначається на основі домовленості сторін і вказується в видаткових накладних.

Позивач наголосив, що відповідач сплатив йому 96 718,75грн., тобто борг становить

20 178,3грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 04.01.07, що знаходиться в матеріалах справи.

Станом на 15.10.07, відповідно до акту звірки взаємних розрахунків, борг відповідача становить 71 638,62грн.

Позивачем проведено розрахунок пені, що складає 2 402,10грн. (за 153 дні).

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову і виходить з наступних підстав:

- у відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Статтею 526 частиною 1 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобов’язання, а саме зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законами або договором.

Внаслідок того, що відповідач не розрахувався за нафтопродукти на час пред"явлення позову , за відповідачем рахується заборгованість в сумі 71 638,62 грн.

Відповідно розділу 4 договору, за порушення термінів оплати товару винна сторона сплачує іншій стороні неустойку в розмірі облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочки.

Позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 2 402,10грн., що підтверджується розрахунком, що є додатком до позовної заяви, а саме: (71 638,62грн.*8%)/365=15,7грн. - за день;

15,7грн.*153 дні=2 402,1грн.).

Викладені вище обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема договором №4 купівлі-продажу нафтопродуктів від 28.05.07, актами звірки взаємних розрахунків, розрахунком пені, накладними, і є обгрунтованими, тому суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити .

Стягнути з ТОВ виробничо-комерційна фірма "Варто", м.Снятин, вул.Гоголя,75 (, р/р 6 в ВАТ "Кредитпромбанк" м.Львів, МФО 385305) на користь Колективного підприємства "Октан", Івано-Франківська обл., Снятинський р-н., смт.Заболотів, вул.Підвальна,2 (, р/р 3 у Снятинському ВОБ, МФО 336592) 71 638,62грн.заборгованості, 2 402,10грн. пені, 740,00грн. держмита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Булка Володимир Ігорович

Рішення підписане _______________.

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

Помічник судді Гандера М.В.