ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.04.08 р.                     Справа № 39/60пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Морщагіній Н.С.

при секретарі Бахрамовій А.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Дирекція адміністративних будівель” м. Донецьк

до відповідачів:

Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк

Донецької міської ради м. Донецьк

про визнання права набуття земельної ділянки в оренду

За участю представників сторін:

від позивача: Кліжевська С. В. – за довіреністю, Яковлєв А.В. – за довіреністю;

від відповідача1: Головченко О.І. – за довіреністю;

від відповідача2 Головченко О.І. – за довіреністю;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Дирекція адміністративних будівель” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідачів, Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк та Донецької міської ради м. Донецьк, про визнання за Товариством з обмеженою відповідальність “Дирекція адміністративних будівель” (83000, м. Донецьк, б. Пушкіна, 2а, ) право на набуття в оренду додаткової земельної ділянки площею 0,4459 га до орендованої земельної ділянки площею 0,2541 га, а разом загальною площею 0,7 га для розміщення об'єкту: “Адміністративно-торговельний комплекс по вулиці Стадіонній у Ворошиловському районі м. Донецька”) терміном на сорок дев’ять років шляхом укладення прямого договору оренди з відповідачем в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України “Про оренду землі”, чинних на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальність “Дирекція адміністративних будівель” з заявкою (клопотанням) до Донецького міського голови (в редакціях 2006 року).

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на рішення виконавчого комітету Донецької міської ради № 484/22 від 16.08.2006 р., договір оренди від 15.11.2006 р. з додатками, листи № 19/09-06 від 19.09.2006 р., № 04/06-05 від 04.06.2007 р., № 01/13-8572 від 25.12.2006 р., акт вибору земельної ділянки від 29.03.2007 р., рішення виконавчого комітету Донецької міської ради № 303/8 від 23.05.2007 р., містобудівне обґрунтування ув’язки адміністративно-торгівельного комплексу з транспортною розв’язкою, висновок головного управління містобудування та архітектури Донецької міської ради, містобудівне обґрунтування, висновок № 01/14-50 від 09.01.2007 р., рішення сесії міської ради № 13/3 від 25.07.2007 р., договір № рс4/534 від 07.05.2007 р. резервування земельної ділянки, проект “УкрНДІпроектреставрація” Харківський філіал, висновок головного управління лісового господарства № 02/159 лг від 16.04.2007 р., висновок відділу культури Донецької міської ради № 01-1/282з від 18.04.2007 р., висновок відділу охорони пам'яток археології Донецького обласного краєзнавчого музею № 201/12 від 25.04.2007р., висновку відділу регуляторної політики державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області № 05/199 від 27.04.2007р., висновок міської санітарно-епідеміологічної станції № 882/07 від 27.04.2007р., висновок міського управління земельних ресурсів № 01/35-2569 від 28.04.2007р., висновок головного управління містобудування і архітектури № 01/14-2233 від 04.05.2007р., висновок Державного підприємства «Донецьке лісове господарство» № 148 від 25.04.2007р., технічні умови головного управління МНС України в Донецькій області №12/1в2479 от

15.05.2007р., висновок головного управління архітектури та містобудування № 01/17-364 від 29.01.2008 р., довідку № 26/02-06 від 28.02.2008 р., довідку № Ю-378042/2008 про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки.

Відповідач1 надав відзив на позов, пояснив, що не є органом уповноваженим укладати договори оренди земельної ділянки, оскільки відповідно до рішення Донецької міської ради “Про відміну рішення міської ради від 24.06.2005р. № 20/16” від 28.03.2008р. №18/12 повноваження виконавчого комітету Донецької міської ради по укладенню договорів оренди земельної ділянки були вилучені з кола повноважень виконавчого комітету Донецької міської ради та передані Донецькій міській раді.

Відповідач2 проти позовних вимог заперечив, зазначив, що оскільки позивач не отримав офіційної відмови від Донецької міської ради стосовно укладання спірного договору оренду, провадження у справі відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України підлягає припиненню, зв’язку з відсутністю предмету спору, додатково вказував на те, що, згідно внесених Законом України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” змін до земельного законодавства - визначено виключно конкурсні засади передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, додатково вказував на невизначеність порядку організації та проведення аукціону на набуття права оренди землі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані докази, господарський суд встановив.

Позивач, звернувся до господарського суду з позовом про визнання за ним права набуття земельної ділянки в оренду, обґрунтовуючи позовні вимоги відмовою органу місцевого самоврядування від передачі спірної земельної ділянки на умовах, визначених ст. 124 Земельного кодексу України, чинної на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальність “Дирекція адміністративних будівель” з заявкою (клопотанням) до Донецького міського голови (2006 рік).

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України “Про оренду землі”, ст.ст. 792-797 ЦК України, а також іншими нормативно-правовими актами прийнятими на їх виконання.

Приписи ст. ст. 13 і 41 Конституції України визначають, що від імені Українського народу права власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією, і усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

У відповідності до ст. 9 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить, зокрема, розпорядження землями територіальної громади міста; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Зазначена норма Земельного кодексу України кореспондується з вимогами ч. 3 ст. 16 Закону України “Про оренду землі”, відповідно до якої необхідною передумовою укладення договору оренди землі визначено згоду орендодавця передати земельну ділянку в оренду.

Рішенням № 20/16 від 24.06.2005 р. Донецька міська рада делегувала виконавчому комітету Донецької міської ради повноваження в галузі земельних правовідносин, зокрема, щодо розпорядження землями комунальної власності.

16.08.2006 р. виконавчим комітетом Донецької міської ради прийняте рішення № 484/22, відповідно до якого Товариству з обмеженою відповідальністю “Дирекція адміністративних будівель” для експлуатації існуючої будівлі кафе “Южне” по вулиці Стадіонній, 3 “а” у Ворошиловському районі м. Донецька передано в оренду строком на п’ять років земельну ділянку (кадастровий № 00130052) площею 0, 2541 га, в тому числі 0,1087 га у межах “червоних ліній” із земель житлової та громадської забудови міської ради.

15.11.2006 р., між Товариством з обмеженою відповідальністю “Дирекція адміністративних будівель” та Виконавчим комітетом Донецької міської ради, на підставі вказаного рішення виконавчого комітету № 484/22 від 16.08.2006 р., укладено договір оренди земельної ділянки (кадастровий № 00130052) площею 0, 2541 га.

19.09.2006 р. позивач звернувся до Донецького міського голови з заявою № 19/09-06 про надання в оренду земельної ділянки, під розміщення об’єкту забудови загальною площею 0,7 га і листом № 04/06-05 від 04.06.2007 р. щодо збільшення терміну оренди під забудову строком на сорок дев’ять років.

25.12.2007 року, постійно діюча комісія з питань вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, на підставі Закону України „Про планування і забудову” та рішення Донецької міської ради від 30.09.2005 року № 21/2 „Про затвердження правил забудови м. Донецька”, надала позивачеві згоду на забудову цієї земельної ділянки при умові:

-          розроблення, погодження та затвердження містобудівної документації розміщення цього об'єкту.

29.03.2007 було складено акт вибору земельної ділянки постійно діючої комісії з питань вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, загальною площею 0,7 га, в тому числі 0,2541 га раніше відведена земельна ділянка під експлуатацію існуючого кафе “Южне” з подальшим зносом і 0,4459 га додаткового відводу під будівництво даного об'єкту.

Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст “Діпромісто” міста Києва розроблено, а висновком №01/14-50 від 09.01.2007 р. головного управління містобудування і архітектури Донецької міської ради узгоджено і затверджено містобудівне обґрунтування ув’язки адміністративно-торговельного комплексу з транспортною розв'язкою, що проектується коригуванням червоних ліній.

Крім того, розроблено, узгоджено, затверджено висновком №01/14-50 від 09.012007 головного управління містобудування і архітектури Донецької міської ради і рішенням сесії міської ради №13/33 від 25.07.2007 містобудівне обґрунтування розміщення об’єкту забудови.

Наразі, позивач отримав наступні дозвільні документи державних та органів місцевого самоврядування на розміщення об'єкт забудови на земельній ділянці загальною площею 0,7 га (в тому числі 0,2541 га раніше відведена земельна ділянка під експлуатацію існуючого кафе “Южне” з подальшим зносом і 0,4459 га додаткового відводу під будівництво):

-          проект зон охорони пам'ятників історії і культури розроблений Українським державним науково-дослідним і проектним інститутом «УкрНИИпроектреставрація» Харківська філія м. Харків;

-          висновок обласного управління лісового господарства №02/159 лг від 16.04.2007р.;

-          висновок відділу культури Донецької міської ради № 01-1/282з від 18.04.2007р.;

-          висновок відділу охорони пам'яток археології Донецького обласного краєзнавчого музею № 201/12 від 25.04.2007р.;

-          висновок відділу регуляторної політики державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області № 05/199 від 27.04.2007р.;

-          висновок міської санітарно-епідеміологічної станції № 882/07 від 27.04.2007р.;

-          висновок міського управління земельних ресурсів № 01/35-2569 від 28.04.2007р.;

-          висновок головного управління містобудування і архітектури № 01/14-2233 від 04.05.2007р.;

-          висновок Державного підприємства «Донецьке лісове господарство» № 148 від 25.04.2007р.;

-          технічні умови головного управління МНС України в Донецькій області №12/1 в2479 від 15.05.2007р.;

-          технічні умови головного управління головного управління МВС України в Донецькій області № 9/472дн від 20.04.2007 р.;

-          розроблено й затверджено висновком № 01/17-364 від 29.01.2008р головним управлінням

архітектури і містобудування Донецької міської ради ескізний проект.

З огляду на встановлений ст.ст. 6, 627 ЦК України принцип свободи Договору сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

07.05.2007 р., за підсумками здійснених позивачем підготовчих дій, між відповідачем1 в особі виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк та позивачем був укладений договір резервування земельної ділянки № рс4/534.

Договір резервування землі, хоча і не передбачений інститутами цивільного та земельного права, однак, в силу ст.ст. 11, 509 ЦК України є підставою, що зумовлює виникнення для сторін взаємних цивільних прав та обов'язків, оскільки його зміст не суперечить законодавству.

Згідно даного Договору виконавчий комітет Донецької міської ради зобов’язався не надавати зарезервовану земельну ділянку загальною площею 0, 4459 га, що розташована у Ворошиловському районі м. Донецька, по вул. Стадіонній іншим юридичним та фізичним особам, а позивач, в свою чергу, зобов’язався прийняти означену земельну ділянку, зі сплатою коштів за резервування земельної ділянки в сумі 13 721, 52 грн. на рік, а також розробити за період резервування проект будівництва та звернутися до виконкому із клопотанням про надання цієї земельної ділянки.

Однією з умов належного виконання умов вказаного Договору, є надання позивачу у користування вказаної земельної ділянки шляхом прийняття радою відповідного рішення.

Рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради №303/8 від 23.05.2007 р. змінено межі скверу “Горсад”, встановлених згідно рішення виконкому міськради від 28.08.1996 р. № 91 по вул. Стадіонній з переводом земельної ділянки площею 0,7 га в землі запасу житлової та суспільної забудови.

Відповідно до п. 2 вказаного Рішення, позивачеві погоджено місце розташування об'єкту забудови та дозволено розроблення проекту землеустрою загальною площею 0,7 га (в тому числі 0,2541 га раніше наданої земельної ділянки) під будівництво об'єкту забудови.

Строк розробки позивачем проектно-кошторисної документації відносно вказаного об’єкту встановлений згідно п. 7 Рішення до 01.06.2008 р.

Листом № 01/17-18 від 03.03.2008 р. виконавчий комітет Донецької міської ради, у зв’язку з внесенням змін до Земельного кодексу України та Закону України “Про оренду землі”, згідно яких визначено виключно конкурсні засади передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, повідомив позивача про неможливість розгляду документів щодо оформлення ним права користування спірною земельною ділянкою.

При зверненні до суду з позовом позивач виходив з того, що Законом України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” змін до земельного законодавства, скасовано, встановлений ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальність “Дирекція адміністративних будівель” з заявкою (клопотанням) до Донецького міського голови (2006 рік) порядок надання земель комунальної власності в оренду, що в подальшому може завадити реалізації його переважного права на оренду спірної земельної ділянки.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписом ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

За своїм загальноправовим змістом, вимоги позивача щодо визнання за ним права набуття земельної ділянки в оренду строком на 9 років шляхом укладання прямого договору оренди – є засобом захисту цивільного права у вигляді визнання права, передбаченого ст.ст. 16 ЦК України, 20 ГК України та закріпленого ст. 152 Земельного кодексу України.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам та порядок передачі земельних ділянок в оренду визначені ст. ст. 123, 124 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України “Про оренду землі”.

В силу ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальність “Дирекція адміністративних будівель” з заявкою (клопотанням) до Донецького міського голови (2006 рік) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачем здійснено комплекс підготовчих дій, пов’язаних з реалізацією наданого права на оренду спірної земельної ділянки.

Наведений вище порядок набуття позивачем в оренду спірної земельної ділянки визначений Законом України „Про планування і забудову” та рішенням Донецької міської ради від 16.12.2005 р. № 23/21 „Про затвердження порядку відведення земельних ділянок в оренду і надання у постійне користування” та не суперечить приписам ст. 124 Земельного кодексу України, ст. 16 Закону України “Про оренду землі”.

Прийняття Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, яким внесено зміни до ст. 124 Земельного кодексу України, та визначено виключно конкурсні засади передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, не є підставою, що позбавляє позивача пріоритетного права на укладання договору оренди визначеної та погодженої з органом місцевого самоврядування земельної ділянки, оскільки згідно встановленого ст. 5 ЦК України загальноправового принципу ретроактивності закону, гарантованого ст. 58 Конституції України, акти цивільного законодавства не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи.

Згідно із зазначеним вище правилом дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 58 Конституції України, ст. 16 Закону України “Про оренду землі”, ст. 124 Земельного кодексу України, позивач має право на проведення дій, пов’язаних з переданням в оренду спірної земельної ділянки на засадах, встановлених у вищевказаних актах в редакції, яка діяла на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальність “Дирекція адміністративних будівель” з заявкою (клопотанням) до Донецького міського голови (2006 рік).

Посилання відповідача2 на відсутність предмету спору судом до ваги не приймаються, оскільки на момент звернення позивача до виконавчого комітету Донецької міської ради та наданням ним відповіді про відмову від укладання спірного договору оренди земельної ділянки, повноваження в галузі земельних правовідносин, зокрема, щодо розпорядження землями комунальної власності, згідно з рішенням № 20/16 від 24.06.2005 р. були делеговані безпосередньо виконавчому комітету, тобто заява позивача в силу наведених обставин була адресована належному органу, який станом на момент підписання листа № 01/17-18 від 03.03.2008 р., був уповноважений на здійснення відповідних функцій.

Рішення №18/12 “Про відміну рішення міської ради від 24.06.2005р. № 20/16”, відповідно до якого повноваження виконавчого комітету Донецької міської ради по укладенню договорів оренди земельної ділянки були вилучені з кола повноважень виконавчого комітету Донецької міської ради та передані Донецькій міській раді, ухвалене міською радою лише 28.03.2008 р.

Крім того, згідно правової позиції відповідача2, викладеної у відзиві на позовну заяву, останній заперечив можливість набуття позивачем права на оренду спірної земельної ділянки шляхом укладання прямого договору оренди, з огляду на внесені Законом України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” зміни до законодавчих актів, що регулюють порядок набуття права користування земельними ділянками.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про правомірність захисту цивільного права позивача у заявлений ним спосіб, визнавши за ним право на набуття в оренду додаткової земельної ділянки площею 0,4459 га до орендованої земельної ділянки площею 0,2541 га, а разом загальною площею 0,7 га для розміщення об'єкту: “Адміністративно-торговельний комплекс по вулиці Стадіонній у Ворошиловському районі м. Донецька”) терміном на сорок дев’ять років шляхом укладення прямого договору оренди в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України “Про оренду землі”, чинних на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальність “Дирекція адміністративних будівель” з заявкою (клопотанням) до Донецького міського голови (в редакціях 2006 року), як превентивні міри захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Наразі, беручи до уваги вищевикладене, в позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю “Дирекція адміністративних будівель” м. Донецьк до Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк слід відмовити, оскільки останній, в силу рішення Донецької міської ради № 18/12 від 28.03.2008 р. “Про відміну рішення міської ради від 24.06.2005р. № 20/16” не є органом уповноваженим укладати договори оренди земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, а відтак не є належним відповідачем у справі.

При визначенні підвідомчості цієї справи господарським судам суд виходив з того, що між сторонами існує спір про право позивача на укладання договору оренди земельної ділянки.

Правовідносини, що склалися між сторонами з приводу визнання за позивачем права на укладення спірного договору оренди, носять договірний характер, при цьому, Донецька міська рада, виступає як власник спірної земельної ділянки, яка, в силу свого статусу та наданих повноважень має право розпоряджатись нею в установленому порядку.

Відповідно, відповідач2, у спірних правовідносинах не здійснює владних повноважень, а виступає як суб'єкт господарських відносин.

Судові витрати за клопотанням позивача покладаються на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Дирекція адміністративних будівель” м. Донецьк – задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальність “Дирекція адміністративних будівель” (83000, м. Донецьк, б. Пушкіна, 2а, ) право на набуття в оренду додаткової земельної ділянки площею 0,4459 га до орендованої земельної ділянки площею 0,2541 га, а разом загальною площею 0,7 га для розміщення об'єкту: “Адміністративно-торговельний комплекс по вулиці Стадіонній у Ворошиловському районі м. Донецька”) терміном на сорок дев’ять років шляхом укладення прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України “Про оренду землі”, чинних на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальність “Дирекція адміністративних будівель” з заявкою (клопотанням) до Донецького міського голови (в редакціях 2006 року).

В позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю “Дирекція адміністративних будівель” м. Донецьк до Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк – відмовити.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 15.04.2008 р.

Суддя