ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"24" березня 2008 р. справа № 11/269

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Бутирського А.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов

Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Чернівці

До Чернівецької міської комунальної установи Клінічного пологового будинку № 2 м.Чернівці

Про стягнення заборгованості в сумі 10977,55 грн.

За участю представників:

Від позивача –Черняк О.О. –нач. юрид. відділу

Від відповідача –Рудін М.Н. юрисконсульт

Від третьої особи –не з’явився

Розпорядженням голови господарського суду від 21.01.2008 року справу передано до провадження судді Бутирського А.А.

СУТЬ СПОРУ: Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Чернівці звернулося з позовом до Чернівецької міської комунальної установи Клінічного пологового будинку № 2 м. Чернівці про стягнення 10977,55 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 14.03.2005 року гр. Рябченко Г.М. призначено пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров’я згідно довідки відповідача №11 від 19.01.2005 року. Проте, як встановлено запитом позивача, вищевказана довідка є помилковою, а відтак гр. Рябченко Ганні Михайлівні безпідставно виплачена пенсія за вислугу років як працівнику охорони здоров за період з березня 2005 року по липень 2007 року у сумі 10977,55 грн.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись при цьому на те, що факт видачі довідки не звільняв позивача від обов’язку перевіряти обґрунтованість наданих йому документів для призначення пенсії. Проте, посадові особи позивача грубо порушили свої посадові обов’язки, що мало наслідком безпідставне призначення пенсії, а відтак вини у цьому Клінічного пологового будинку № 2 немає.

Ухвалою від 21.01.2008 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено гр. Рябченко Ганну Михайлівну.

Ухвалою суду від 25.02.2008 року провадження у справі зупинено, а ухвалою суду від 24.03.2008 року –поновлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, дослідивши докази які мають юридичне значення для розгляду позовної заяви суд дійшов висновку про необхідність, закриття провадження у справі, у зв’язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За визначенням термінів, що дається у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України: справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) —переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб’єкт владних повноважень —орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень .

Таким чином, у контексті зазначених положень статті 3 цього кодексу справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб’єктами суспільних відносин стосовно їхніх прав і обов’язків у правовідносинах, у яких хоча б один суб’єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб’єктів, а ці суб’єкти відповідно зобов’язані виконувати вимоги та приписи такого суб’єкта владних повноважень. У тому ж випадку, коли суб’єкт, у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, не здійснюють у спірних правовідносинах владних управлінських функцій щодо іншого суб’єкта, з яким виник спір, такий спір не має встановлених нормами КАС ознак справи адміністративної юрисдикції та не повинен вирішуватись в порядку адміністративного судочинства.

Дана справа не відповідає наведеному вище нормативному визначенню адміністративної справи.

УПФ у Шевченківському районі м. Чернівці звернулось з позовом про стягнення з відповідача коштів, що безпідставно отримані гр. Рябченко Г.М.

Згідно статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення»підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Порядок відшкодування такої шкоди передбачається нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, правовідносини між сторонами виникли не з владних повноважень, а з приводу заподіяння державі внаслідок безпідставної виплати пенсії шкоди, а відтак дана справа підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 157, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Порядок і строки апеляційного оскарження.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя С.М. Гушилик